ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1650/23
Номер провадження 2-др/348/18/23
06 листопада 2023 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Солодовнікова Р.С.,
при секретарі судового засідання Нагорняк Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загальному позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину спадкового майна,
представника відповідача адвоката Куцого О.С.,
Представник позивача ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, стягнення витрат, пов`язаних з явкою до суду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину спадкового майна .
Заяву мотивує тим, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.10.2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину спадкового майна задоволено частково. До закінчення судових дебатів по даній справі представником позивача було заявлено заяву про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Також судом не вирішувалося питання про відшкодування витрат понесених представником відповідача, яким до відзиву надано договір №077 про надання правової допомоги від 07.08.2023р., попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на суму 5000,00 грн., квитанція про сплату грошових коштів №021/2023 від 09.08.2023 р. на суму 2000,00 грн.
В судове засідання по розгляду заяви позивач та її представник не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
За змістом ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Судом встановлено, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.10.2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину спадкового майна задоволено частково.
До закінчення судових дебатів по даній справі стороною позивача було заявлено заяву про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Представником відповідача до відзиву надано договір №077 про надання правової допомоги від 07.08.2023р., попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на суму 5000,00 грн., квитанція про сплату грошових коштів №021/2023 від 09.08.2023 р. на суму 2000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч. 1 ст. 138 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідно з п. 4,9,6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2021 року справа № 178/1522/18 провадження № 61-3157 св 21.).
Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
У постанові Верховний Суд від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19, здійснив аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, та дійшов висновку про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Мулик О.А. 20.12.2021 р. укладений Договір №20/12/22 про надання правничої (правової) допомоги.
Сторонами 24.10.2023 підписаний акт прийому послуг до цивільно-правового договору №20/12/2021 виконаних робіт.
Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачу адвокатом послуг, а також подані ним документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.
Так, складання позовної заяви обсягом 4 аркуша, направлення одного запиту про витребування доказів (а.с.9), участь у трьох судових засіданнях загальною тривалістю близько 3 годин, а також надання іншої правової допомоги, на що адвокатом витрачено 15 години, не є співмірним зі складністю справи, з огляду на те, що доводи складеної заяви містять здебільшого посилання на сталу судову практику і цитування норм законодавства України.
Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне.
Позивачем заявлялись вимоги майнового характеру на загальну суму 108062,06 гривень.
Щодо витрат пов`язаних з явкою до суду.
Вирішуючи питання про відшкодування стороні витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалася особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат.
Як випливає з матеріалів справи, для підтвердження понесення витрат, пов`язаних із прибуттям позивача у судові засідання, надані чеки АЗС про сплату за пальне від 19.09.2023, 03.10.2023, 24.10.2023 на загальну суму 3405,92 грн. Дати придбання пального відповідають дням, коли судом проводилися судові засіданні у цивільній справі.
У зв`язку із наведеним, покладення на відповідачів обов`язку відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з явкою до суду належним чином обґрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами.
Згідно частини другої статті 141 ЦПК судові витрати покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів підлягає стягненню витрати, що пов`язані з явкою до суду в сумі 2919,21 гривень (3405,92 х 85,71%) порівну, тобто по 1459,61 гривень.
Щодо витрат на правову допомогу відповідача.
Судом при винесенні рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.10.2023 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину спадкового майна,не вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу відповідача ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що 07.08.2023 року між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Куцим О.С. укладено договір №077 про надання правової допомоги.
Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат відповідач планує понести витрати на загальну суму 5000,00 грн., які складаються з вивчення законодавства України та консультації клієнта з приводу поданої до Замовника позовної заяви 1 год. 500,00 грн., складання відзиву на позовну заяву поданої до Замовника про визнання права власності на частину спадкового майна 3 год. 1500,00 грн., представництво інтересів адвокатом в суді І інстанції 3 судових засідання -1000,00 грн..
Згідно квитанція про сплату грошових коштів №021/2023 від 09.08.2023 р. відповідачем сплачено адвокату кошти за послуги згідно договору про надання правничої допомоги № 077 від 07.08.2023 року на суму 2000,00 грн.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20).
Суд приходить до висновку, що зазначені витрати відповідача на професійну правничу допомогу, за відсутності заперечень зі сторони позивача, є співрозмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору.
Загальна сума судових витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн є документально підтвердженою.
Згідно статті 133, частини другої статті 141 ЦПК інші судові витрати, зокрема витрати на правову допомогу, покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог у задоволенні яких відмовлено, а тому з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню витрати відповідача на правову допомогу в сумі 714,50 гривень (5000 грн х 14,29 %).
Враховуючи те, що за наслідками вирішення цивільної справи на обидві сторони покладні судові витрати, суд вважає за необхідне зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат сплатити різницю іншій стороні, що узгоджується з положеннями частини 10 статті 141 ЦПК.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судові витрати в сумі 3571 гривень(4285,50 -714,50) витрат на професійну правничу допомогу та 1459,61 гривень витрат, що пов`язані з явкою до суду, а з відповідача ОСОБА_3 4285,50 гривень витрат на професійну правничу допомогу та 1459,61 гривень витрат, що пов`язані з явкою до суду.
Керуючись ст.ст. 138, 141, 246, 247, 258, 259, 260, 270, 353, 354 ЦПК України суд,-
Постановити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину спадкового майна щодо розподілу судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 3571 гривеньвитрат на професійну правничу допомогу, 1459,61 гривень витрат , що пов`язані з явкою до суду, а всього 5030,61 гривень (п`ять тисяч тридцять грн 61 коп)
Стягнути з ОСОБА_3 користь ОСОБА_1 4285,50 гривень витрат на професійну правничу допомогу, 1459,61 гривень витрат, що пов`язані з явкою до суду, а всього 5745,11 гривень(п`ять тисяч сімсот сорок п`ять грн 11 коп).
В іншій частині вимоги щодо стягнення судових витрат залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Вступна та резолютивна частини рішення суду постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 06.11.2023.
Повний текст рішення суду складений 07.11.2023.
Суддя Р.С. Солодовніков