Провадження № 2/127/1845/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судових засідань Петуховій Н.А.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Геращенко Т.В.,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Вінницькій області про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Геращенко Т.В. звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби у Вінницькій області про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України. Свій позов мотивував тим, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Деребчин Джуринського (нині Шаргородського) району Вінницької області, про що виконавчим комітетом Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області здійснено актовий запис №100.Матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на момент його народження не перебувала в шлюбі та є громадянкою України, відомості про батька у свідоцтво про народження були записані зі слів матері. ОСОБА_1 у період з 1965 року по 1972 року навчався у ЗОШ №3 м. Вінниці. У період з 19.09.1975 по 12.03.1981 місце проживання ОСОБА_1 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . У період з 1978-1980 рік ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у військовій частині, що знаходилась в м. Апатити Мурманської області РРФСР. Після проходження військової служби за межі Української Радянської Соціалістичної Республіки не виїжджав, проживав у м. Вінниці. 23.12.1980 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . У зв`язку з чим ОСОБА_1 близько 15 років проживав та був зареєстрований у Шостаківській сільській раді Шаргородського району Вінницької області за адресою: АДРЕСА_2 ). Згідно з випискою з погосподарської книги №6 Шостаківської сільської ради за 1983, 1984, 1985 роки від 11.01.2023 №110 виданої виконавчим комітетом Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області ОСОБА_1 зазначений, як зять. 3 1982 по 1989 роки ОСОБА_1 постійно працював на цукровому комбінаті Шаргородського району Вінницької області (від ім. Кірова). 21.02.1995 шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано у Шаргородському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. З 21.04.1995 по 21.06.2000 позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , який було зареєстровано Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 3 1995 року по теперішній час він безперервно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач проживав на території УРСР та України, проте по теперішній час не має змоги отримати паспорт громадянина України, так як паспорт радянського зразка було загублено (точної дати не пам`ятає), хоча є українцем та має право на отримання паспорта громадянина України. 06.01.2023 за зверненням ОСОБА_1 до 1-го відділу у м. Вінниці УДМС для оформлення паспорта громадянина України взамін втраченого паспорта зразка 1974 року колишнього СРСР було відмовлено та роз`яснено необхідність проведення йому процедури встановлення факту належності до громадянства України. ОСОБА_1 було пройдено процедуру встановлення особи та особу було встановлено, однак у нього не вистачило документів, щоб встановити та оформити належність до громадянства України. Для отримання паспорту громадянина України ОСОБА_1 необхідно у тому числі надати відповідачу судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 або станом на 13.11.1991. Тобто, звернення до суду з даною заявою є виключним заходом для відновлення права позивача для отримання паспорта громадянина України та реалізації низки своїх прав та громадянських обов`язків. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2023 року по справі №127/3525/23 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення було залишено судом без розгляду, у зв`язку із тим, що під час розгляду справи у порядку окремого провадження виник спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження та судом було роз`яснено, що заявник має право подати позов на загальних. З огляду на викладене позивач звернутися до суду у порядку позовного провадження із даною позовною заявою у якій просив встановити юридичний факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2023 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

12.06.2023 відповідачем Управлінням Державної міграційної служби у Вінницькій областінадано суду відзив на позовну заяву (вх. №46060), згідно якого відповідач просить відмовити у задоволені вимог ОСОБА_1 , зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів в підтвердження наведених обставин.

03.07.2023 представник позивача адвокат Геращенко Т.В. у свою чергу подала відповідь на відзив (вх. №ЕП-12711), згідно якої просила позовну заяву задовольнити. Поданий відповідачем відзив вважає необґрунтованим та незаконним, з огляду на те, що позивачем ОСОБА_1 надано усі можливі докази, які вдалося зібрати на підтвердження факту його проживання станом на 24.08.1991 та на 13.11.1991 на території України. Разом з тим, у позовній заяві описано у хронологічному порядку усі юридично значимі події, які відбувалися у житті ОСОБА_1 з 1956 року по теперішній час та мають відношення до встановлення факту постійного проживання станом на 24.08.1991 або на 13.11.1991.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2023 (без винесення окремого процесуального документа) задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Геращенко Т.В. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 , діюча на підставі довіреності №1-23 від 13.01.2023, у задоволені позову просила відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 , яка є сусідкою позивача ОСОБА_1 , показала, що знайома з ОСОБА_1 з 2010 року. Із розповідей ОСОБА_1 та його сім`ї їй відомо, що він проживав у м. Шаргороді разом із жінкою та дочкою. Наразі ОСОБА_1 проживає у квартирі разом із своєю матір`ю та сестрою.

Свідок ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та є сусідкою ОСОБА_1 , показала, що знайома із ОСОБА_1 з 1974 року (з часу її поселення у квартиру). Вказала, що весь час спілкувалися із ОСОБА_1 як сусіди, допомагали один одному. Станом на 1991 рік ОСОБА_1 жив у Шаргороді та часто навідував батьків у м. Вінниці, територію України не покидав.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень статті 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В узагальненні судової практики Верховного суду України "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року (проголошення незалежності України) або станом на 13 листопада 1991 року (набрання чинності Законом № 2235-ІІІ).

Реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року, який має юридичне значення.

Судом встановлено, що 19.05.2022 до Відділу №1 у м. Вінниці УДМС для оформлення паспорта громадянина України звернувся ОСОБА_1 .

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1 від 19.05.2022, наданих УДМС у Вінницькій області, останній вказав, що у 80-ті роки прийшов з армії, у 1981 році одружився, проживав у Шаргороді до 2001 року. У 1981 році отримував паспорт, який загубив, однак за отриманням нового не звертався (а.с 13).

05.07.2022 за результатами проведених перевірок було встановлено особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Деребчин Шаргородського району Вінницької області, про що свідчить акт встановлення особи, складений Головним спеціалістом відділу №1 у м. Вінниці УДМС у Вінницькій області Іриною Потаповою (а.с. 13 зворот).

Як вбачається з висновку за результатами проведення процедури встановлення особи громадянина ОСОБА_1 від 05.07.2022, рішенням Головного спеціаліста відділу №1 у м. Вінниці УДМС у Вінницькій області Іриною Потаповою від 06.07.2022, затвердженого Начальником відділу №1 у м. Вінниці УДМС у Вінницькій області Іриною Прудиус, відмовлено в оформленні та видачі паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки дані, отримані з баз даних ЄДДР, картотек не підтверджують надану заявником інформацію, подано не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта, а саме не підтверджено належність до громадянства України (а.с. 15-16, 19-20).

Крім того, листом Начальника відділу №1 у м. Вінниці УДМС у Вінницькій області Іриною Прудиус №0511-1242/0511.1-22 від 06.07.2022 про відмову в оформленні паспорта ОСОБА_1 повідомлено про причини відмови в оформленні паспорта громадянина України. Роз`яснено, що останньому слід провести процедуру встановлення належності до громадянства України. Для цього потрібно подати заяву про встановлення належності до громадянства України, копію паспорта колишнього СРСР, а у разі його відсутності довідку територіального органу ДМС про встановлення та те, що станом на 24.08.1991 особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 (а.с. 14).

Відповідно до довідки ТОВ «ЖЕО» від 08.12.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 28.06.2022 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

06.09.1959 Виконавчим комітетом Деребчинської сільської ради складено актовий запис №100 про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , матір`ю якого вказана ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.09.1959, а також копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 повторно виданого 27.12.2022 (а.с. 5).

Водночас як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 місцем народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є село Деребчин Джуринського району Вінницької області.

Згідно архівної довідки ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання» вих. №246 від 21.12.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно був зареєстрований у АДРЕСА_1 у період з 19.09.1975 р. по 12.03.1981 р. (а.с. 8).

23.12.1980 у Шаргородському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_8 , який було розірвано 21.02.1995, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № від 30.01.2023 (а.с. 12).

Згідно відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) №1616-28.08-35 від 07.09.2023 на адвокатський запит повідомлено, що за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено запис №30 про розірвання шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складений 21.02.1995 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шаргородського районного управління юстиції Вінницькій області на підставі рішення Шаргородського району суду Вінницької області від 07.02.1995 (а.с. 59).

Рішенням Шаргородського району суду Вінницької області від 07.02.1995 у справі №2/56-1995 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 зареєстрований Шостаківською сільською Радою Шаргородського району 23.12.1980 року, актовий запис №29. Як слідує з описової частини рішення суду відповідач ( ОСОБА_1 ) «в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу» (а.с. 60-61).

Згідно довідки №111, виданої 11.01.2023 Виконавчим комітетом Шаргородської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (колишня адреса: АДРЕСА_5 ) протягом 1983, 1984, 1985 років згідно погосподарської книги №6 на 1983, 1984, 1985 роки Шостаківської сільської ради (а.с. 9).

Як вбачається із виписки з погосподарської книги №6 Шостаківської сільської ради за 1983, 1984, 1985 роки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зять, зазначений як член домогосподарства за адресою: АДРЕСА_4 , з реєстрацією місця проживання на території ради на 1983, 1984, 1985 р. (а.с. 10).

В книгах нарахування заробітної плати працівникам Соснівецького цукрового комбінату Шаргородського району Вінницької області (від. ім. Кірова) за 1982- 1989 роки значиться ОСОБА_11 (1982 р.), ОСОБА_1 (1984, 1985, 1987-1989 р.р.), ОСОБА_1 (1983 р., 1986 р.) «так у документах», про що свідчить адхівна довідка Шаргородського районного Трудового архіву Шаргородської районної ради Вінницької області №01-13-42 від 27.01.2020 (а.с. 7).

Відповіддю Виконавчого комітету Шаргородської міської ради (№03-01/958 від 11.09.2023) на адвокатський запит повідомлено, що згідно із даними реєстру Шаргородської територіальної громади відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у реєстрі відсутні. Інформацією щодо фактичного місця проживання громадянина ОСОБА_1 у період з 1990 по 1993 рік виконавчий комітет Шаргородської міської ради не володіє (а.с. 62).

У період з 14.03.1981 по 23.08.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно перебував на військовому обліку у Другому відділі Жмеринського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №852/8/9267 від 12.09.2023, а також відповіддю на адвокатський запит Другого відділу Жмеринського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №1722 від 18.09.2023 (а.с.62 зворот, 68).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є рідною донькою ОСОБА_1 , з моменту її народження і до 1995 року ОСОБА_1 проживав разом із нею та її матір`ю у АДРЕСА_4 до моменту розлучення батьків, у тому числі й станом на 1991 рік. Території України в цей час не покидав, постійно проживав на території України (а.с. 71-72).

Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Встановлення факту постійного проживання на території України потрібно заявнику для оформлення належності до громадянства України.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

В силу ст. 17 ЦК України (в редакції 1963 року) місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає.

Стаття 1 Закону України «Про громадянство» визначає поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно пп. а, б п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001- встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

Згідно з пункту 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: заяву про встановлення належності до громадянства України; копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Таким чином, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності зазначеним вище Законом України, який дасть право відповідним органам вирішувати питання про надання громадянства України і встановлення такого факту породжує для заявника право на набуття громадянства України.

Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

ОСОБА_1 звернувся до суду з метою встановлення факту його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, що має юридичне значення для оформлення громадянства України та отримання паспорта громадянина України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України та ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_7 , а також письмі пояснення ОСОБА_13 , які стверджували про постійне проживання ОСОБА_1 на території України, зокрема протягом 1991 року за місцем проживання його сім`ї у м. Шаргород.

Щодо заперечень відповідача з приводу показань свідків, то суд враховує, що події відбувалися 32 роки тому, однак вказані показання свідка ОСОБА_7 , а також письмі пояснення ОСОБА_13 , суд оцінює з урахування письмових доказів, які наявні в матеріалах справи.

Відомостей про те, що заявник залишав територію України чи є громадянином іншої держави матеріали справи не містять. Разом з тим, зазначені позивачем докази жодним чином не спростовані відповідачем відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року на території України.

Керуючись ст. 3 ЗУ «Про громадянство України», ст.ст. 11, 12, 76, 81, 315, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Деребчин Джуринського району Вінницької області, станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року на території України.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області, , місцезнаходження: вул. Пирогова, 4, м. Вінниця, Вінницька область.

Повний текст рішення суду складено 06.11.2023.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна