Справа № 703/5062/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Дегтярь Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр Фінансових рішень», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець Чупис Тетяна Петрівна про заміну сторони стягувача,

встановив:

ТОВ ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» звернулась до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр Фінансових рішень» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» у виконавчому провадженні 63942498 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 кредитної заборгованості, відкритого 16 грудня 2020 року на підставі виконавчого напису нотаріуса №90547 від 31 жовтня 2020 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що на примусовому виконанні приватного виконавця Чупис Тетяни Петрівни перебуває виконавче провадження 63942498 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр Фінансових рішень» кредитної заборгованості, відкритого 16 грудня 2020 року на підставі виконавчого напису нотаріуса №90547 від 31 жовтня 2020 року. 02 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр Фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» було укладено договір про відступлення прав вимоги №20230202, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступає шляхом продажу ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» належні ТОВ «ФК «ЦФР», а ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги до боржників, вказаними у додатку до договору, що є його невід`ємною частиною. Посилаючись на те, що ТОВ ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» набуло права вимоги за кредитним договором як правонаступник, заявник просить суд замінити вибулого стягувача ТОВ ФК «Центр Фінансових рішень» на ТОВ ФК «УКРФІНСТАНДАРТ».

Представник заявника в судове засідання не з`явився, зазначивши в заяві про розгляд справи за відсутності представника заявника.

Інші сторони в судове засідання не прибули, про розгляд заяви повідомлялися належним чином, відповідно до ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони виконавчого провадження .

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подану заяву та дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця Чупис Тетяна Петрівна перебуває виконавче провадження 63942498 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр Фінансових рішень» кредитної заборгованості, відкритого 16 грудня 2020 року на підставі виконавчого напису нотаріуса №90547 від 31 жовтня 2020 року.

02 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр Фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» було укладено договір про відступлення прав вимоги №20230202, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступає шляхом продажу ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» належні ТОВ «ФК «ЦФР», а ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги до боржників, вказаними у додатку до договору, що є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У ч. 1 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13 висловив правову позицію та зазначив, що виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятоїстатті 15 Закону України «Про виконавче провадження»(в чинній на час постановлення оскаржених ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 та від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

З огляду на викладене, встановивши, що у зв`язку з укладенням між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр Фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» договору про відступлення прав вимоги відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, при цьому перехід права вимоги відбувся із дотриманням законодавства і договір про відступлення прав вимоги недійсним не визнавався та не скасований, та з урахуванням того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором про відступлення прав вимоги є матеріальним правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, суд дійшов висновку про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 259,260,442 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр Фінансових рішень», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець Чупис Тетяна Петрівна про заміну сторони стягувача - задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр Фінансових рішень» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» у виконавчому провадженні 63942498 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 кредитної заборгованості, відкритого 16 грудня 2020 року на підставі виконавчого напису нотаріуса №90547 від 31 жовтня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий : В.О. Прилуцький