Справа № 630/391/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м.Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Кондратенка Б.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до АТ «Перший український міжнародний банк», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко Артур Ігорович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на підставі якого відкрито виконавче провадження № 64656919 від 26.02.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача судовий збір і витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказала, що про факт винесення постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та факт видачі виконавчого напису позивачу стало відомо з офіційного сайту «Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень» і лише після того, як всі його банківські рахунку були арештовані. На думку позивача, виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом з порушенням ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, виходячи з наступного. Здійснений виконавчий напис, є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із тим, що нотаріус не дотримався вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» в частині безспірності заборгованості, яка встановлюється нотаріусом за фактом надання стягувачем документів за передбаченим законодавством переліком. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. В матеріалах справи відсутні докази укладення кредитного договору між сторонами, а тим паче його нотаріального засвідчення, тому вказані обставини є ще однією підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, неправомірність вимог стягувача, обумовлюється відсутністю кредитних відносин між позивачем та відповідачем внаслідок недодержання письмової форми укладення кредитного договору, відповідно до ст. 1055 ЦК України. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Натомість, відповідач стверджує наявність заборгованості яка не підтверджена встановленими у ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» доказами.

Від представника відповідача АТ «Перший Український міжнародний банк» надійшла заява про визнання позовних вимог ОСОБА_1 у порядку статті 206 ЦПК України.

У заяві представник відповідача зазначив, що визнає позов в частині визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а щодо судових витрат, посилаючись на положення частини першої статті 142 ЦПК України, просить стягнути з відповідача 50 відсотків від суми сплаченого судового збору.

Треті особи до судового засідання не з`явилися, причину своєї неявки суду не повідомили, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи.

Під час судового розгляду судом встановлено наступне.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І. відкрив виконавче провадження № 64656919 на підставі виконавчого напису, вчиненого 19.01. 2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 505 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» за кредитним договором № 1463 від 22.06.2012 в розмірі 8006, 27 грн.

Представником відповідача до суду надано документи, надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, а саме: заяву про вчинення виконавчого напису, оригінал кредитного договору, засвідчену виписку з рахунку боржника, повноваження представника.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року за № 1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Відповідно до положень статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 Закону України "Про нотаріат" розкриває зміст умов вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до положень п.п. 1, 3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій стягнення грошових сум або витребування майна за виконавчим написом. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку).

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконним та нечинним зазначений вище розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», а відтак Перелік повернувся до попередньої редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили.

Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих товариством нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу договір позичальника не посвідчений нотаріально, отже не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Враховуючи викладене вище, а також те, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням норм чинного законодавства, зважаючи на позицію відповідача про визнання позову, суд доходить висновку, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд виходить із наступного.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У даній справі судовий збір складається із збору, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви у розмірі 858,44 грн.

Щодо стягнення з відповідача заявлених позивачкою судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 858,44 грн., суд зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, в даній справі, враховуючи визнання позову відповідачем до початку вирішення справи по суті, позивачці слід повернути 50% сплаченого нею при зверненні до суду судового збору, що становить 429,44 грн., а з відповідача на її користь слід стягнути інші 50% сплаченого судового збору, що становить інші 429,44 грн.

Крім того, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження факту понесених судових витрат до матеріалів справи було надано копію договору від 12.08.2021 року про надання правничої (правової ) допомоги укладеного між адвокатом Семенових О.С. та Хрипливець О.О.; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Семннових О.С., акт приймання-передачі наданих послуг від 16.04.2023 на загальну вартість послуг 15000,00 грн.

Разом з тим, в детальному описі робіт зазначено такі юридичні послуги як підготовка та направлення адвокатських запитів до приватного нотаріуса КМНО Хара Н.С. та приватного виконавця виконавчого округу Київської області Богатиренка А.І., вартість кожного з яких по 2 000 грн.

Однак, на підтвердження виконання цих робіт представником позивача не надано копії направлених запитів, а надано лише копії поштових чеків про направлення поштової кореспонденції на адреси зазначених адресатів, але однозначно ідентифікувати, що саме було направлено та по якій справі неможливо, оскільки опис вкладення поштового відправлення не надано.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає достатнім розміром стягнення з позивача на користь відповідача витрат, понесених на правничу допомогу у розмірі 11 000,00 грн., а тому заява представника відповідача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 284, 354 ЦПК України

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до АТ «Перший український міжнародний банк», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко Артур Ігорович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 505, вчинений 19.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 8256 (вісім тисяч двісті п`ятдесят шість) гривень 27 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 44 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 15 0000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 44 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду до або через Люботинський міський суд Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Представник позивача: Семенових Ольга Станіславівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2577 від 24.01.2019, видане на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області №3 від 24.01.2019, РНКОПП .

Відповідач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська,4, .

Третя особа : Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко Артур Ігорович, адреса: м. Харків, майдан Конституції, 14, поверх 2/3 офіс 3.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. адреса: м. Київ. вул. Січових Стрільців, 37-41, оф. 215.

Суддя О.В. Зінченко

Повний текст рішення виготовлений 07.11.2023.