Справа № 463/1591/21
Провадження № 2/463/94/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Мармаша В.Я.,

з участю секретаря с/з - Гавц О.Б.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки і піклування в особі Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Орган опіки і піклування в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, стягнення аліментів, зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки і піклування в особі Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Орган опіки і піклування в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, вимоги за яким в ході розгляду справи збільшив та остаточно просив визначити місце проживання його малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним як батьком та стягувати щомісячно з відповідача ОСОБА_3 на його користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. до досягнення останньою повноліття. Позов мотивує тим, що 01 червня 2012 року року у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова суду від 29.11.2019 укладений між сторонами шлюб було розірвано. Причинами, які слугували розірванню шлюбу, стало погіршення відносин між подружжям, відсутність взаєморозуміння між ними, втрата почуття любові, довіри та поваги, окреме проживання тривалий час. Від спільного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій на даний момент виповнилося 8 років. Варто зазначити, що спору про визначення місця проживання дитини між ними не було, оскільки, виходячи з сукупності морально-психологічних, етичних факторів, вони дійшли до висновку, що дитині буде більш комфортно проживати з матір`ю. Окрім того, відповідач переконала його, що буде належним чином виконувати свої батьківські обов`язки стосовно дитини: годувати, водити до школи, моніторити підготовку її до навчальних занять у школі, не залишати дитину без догляду, мати постійну роботу, контролювати побутові та санітарно-гігієнічні умови проживання та в інший спосіб піклуватися про ОСОБА_6 за місцем її проживання. Зважаючи на це, після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Незважаючи на те, що дитина залишилася проживати разом з відповідачем, він від своїх обов`язків як батька щодо участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не ухилявся. Аліменти на утримання дитини він добровільно щомісячно надавав матері (в безготівковій або готівковій формі). Окрім цього, брав участь у додаткових витратах на дитину, самостійно купував одяг, взуття, іграшки, канцтовари для шкільних потреб доньки, гаджети, брав участь в оплаті витрат на спортивну секцію тощо. Також між ним та відповідачем добровільно було визначено порядок та спосіб його спілкування з дитиною, а відповідач не чинила йому перешкод у спілкуванні з дитиною. Внаслідок цього у нього з донькою не переривалося спілкування, продовжувалися хороші стосунки та зміцнювався емоційно-психологічний зв`язок. Однак, починаючи з кінця листопада 2020 року по даний час, малолітня дитина проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_2 . Причиною зміни місця проживання дитини та переїзду її до нього слугувало те, що від дочки він дізнався, що відповідач почала зловживати алкогольними напоями. У зв`язку зі систематичним вживанням відповідачем алкогольних напоїв разом із її матір`ю або окремо вона перестала здійснювати належний догляд за дитиною. З цієї ж причини дитина часто залишалася без догляду дорослих, її іноді не забирали зі школи, була неналежно нагодована тощо. Не зважаючи на постійні його прохання не вживати алкогольні напої або пройти курс лікування від алкогольної залежності, а також неодноразові намагання забрати дитину до себе з метою захисту її від постійних стресів та інших проблем, пов`язаних із вживанням у родині алкогольних напоїв, відповідач виступала проти цього, мотивуючи відмову тим, що не має залежності від алкоголю, а згодом тим, що вже амбулаторно відвідує лікаря-нарколога, а без спілкування з дитиною втратить контроль над собою. Однак через сильну залежність відповідача від алкогольних напоїв, такий вид лікування як амбулаторний не був дієвим, у зв`язку з чим в останньої періодично відбувалися зриви, а дитина залишалася без належного догляду та в ситуації постійної емоційної напруги, що негативно позначалося на психіці (тривога, неспокій, різка зміна настрою, надмірна ситуативна чутливість чи емоційність, моменти депресії) та здоров`ї (незбалансоване, хаотичне харчування. проблеми зі сном та ін.). В період чергового (протягом кількох тижнів) зриву відповідач була скерована на стаціонарне лікування у загальноцерковний реабілітаційний центр «Назарет» (Львівська обл., Дрогобицький район, с. Добрівляни). У зазначеному ЗРЦ відповідач опинилася із власної волі та, ймовірно, через його неодноразові наполягання на вирішенні проблеми з алкоголем, хоча про відбуття на лікування матір дитини його до відома не поставила, й про це він дізнався 30.11.2020 від доньки через соціальні мережі. В той же день ввечері він забрав дитину проживати до себе (за місцем свого проживання), турбуючись про її життя, здоров`я та безпеку. Про те, що відповідач тривалий час зловживає алкогольними напоями та не здійснює належний догляд за дитиною свідчить відповідь органу опіки та піклування (за місцем проживання дитини разом із матір`ю), згідно якої працівниками відділу «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та працівником відділу соціальної роботи Личаківсько-Галицького району на підставі анонімного звернення в телефонному режимі 03.03.2020 було здійснено візит в сім`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою з`ясування фактів зловживання матір`ю алкогольними напоями та неналежного виконання батьківських обов`язків, про що складено акт умов проживання вищевказаної сім`ї та акт оцінки потреб сім`ї. В ході бесіди матері ОСОБА_3 було роз`яснено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків та вказано про необхідність приведення житла у належних санітарний стан. Відповідно до акту обстеження умов проживання за місцем проживання відповідача від 03.03.2020 умови проживання задовільні. На момент обстеження у помешканні були розкидані речі, продукти харчування у недостатній кількості, житло потребувало провітрювання та ремонтних робіт. Дитина займає спільно з матір`ю кімнату, у якій облаштовано спальне місце, шафа для одягу та письмовий стіл. Матері роз`яснено про необхідність приведення житла у належний санітарний стан та вказано на необхідність пошуку роботи з метою належного виконання батьківських обов`язків. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи від 03.03.2020 у графі «шкідливі звички» зазначено, що зі слів бабці ОСОБА_7 донька ОСОБА_3 ймовірно вживає алкоголь. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 03.03.2020 за результатами оцінювання потреб з`ясовано, що складні життєві обставини є наявними, основними ознаками та чинниками, що спричиняють їх, є спосіб життя матері, внаслідок якого особа частково не має можливості піклуватись про особисте життя (ймовірно вживає алкоголь), існують конфлікти між дорослими членами сім 'ї. Відповідач орієнтовно з середини жовтня 2020 року не працює, не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями, не займається вихованням доньки. У стані алкогольного сп`яніння стає вкрай емоційною, некерованою, категоричною, схильною до психологічних образ стосовно дитини, така поведінка очевидно може заподіяти шкоду здоров`ю та розвитку дитини. Враховуючи те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, у неї відсутні належні житлово-побутові умови для проживання дитини, відсутній будь-який дохід (у зв`язку з втратою роботи), а також наявність заборгованості за кредитами понад 50000 грн., що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру боржників, ним було прийнято рішення забрати дитину до себе за місцем свого проживання. Він є матеріально забезпеченим, має постійне місце роботи та стабільний дохід, працює на посаді бібліотекаря 1-ї категорії відділу науково- інформаційної та бібліографічної роботи у КЗ ЛОР «Львівська обласна науково-педагогічна бібліотека», про що свідчать долучені до позовної заяви копії документів. Він здобув дві вищі освіти (історичну у ЛНУ ім. І. Франка, з фізичного виховання у ЛДУФК ім. І. Боберського), має ступінь кандидата наук, посвідчення про проходження спеціальних курсів (екскурсоводів, масажу тощо). За місцем роботи він характеризуюся позитивно, про що свідчать долучені до позовної заяви характеристика, документи про проходження курсів підвищення кваліфікації (сертифікати та свідоцтва), подяка за активну участь у проведенні акції «Схід - Захід РАЗОМ» за участі кількох сотень дітей та молоді з різних регіонів України, яка відбулася у січні 2017 року. Згідно з посадовими обов`язками він часто консультує педагогів, вчителів, викладачів, батьків, вихователів, надаючи їм відомості про наявну в бібліотеці літературу на конкретну тематику. Крім цього, у нього нормований робочий день (з 09.00 год. до 18.00 год.), який дозволяє відводити дитину до школи, займатися з нею підготовкою до уроків, проводити разом дозвілля та іншим чином піклуватися про неї. На даний час дитина проживає разом з ним за місцем його проживання, де для неї створені усі належні умови для її проживання сім`єю: окрема кімната для дитини з усіма побутовими «атрибутами» (зручне спальне місце, одяг і шафа для нього, пізнавальна та художня література, письмовий стіл, побутова техніка тощо). Окрема ванна кімната з вигодами та цілодобовою гарячою водою. Крім цього, він особисто слідкує за раціоном харчування дитини, зокрема готує їй різноманітну їжу, як перші, так і другі страви, слідкує за збалансованим споживанням дитиною овочів та фруктів, раціональністю харчування із розумним використанням білків, вуглеводів, жирів, інших необхідних та корисних речовин. З донькою у нього добре налагоджений психологічний контакт та достатньо глибокий емоційний зв`язок, який з кожним днем і з кожним місяцем зміцнюється та нарощується якістю, змістом, безперервністю та стажем спілкування, багатоманітнісю спільної діяльності, взаємопізнанням, щирістю, відкритістю, чесністю, взаємоповагою. Донька йому довіряє та поступово забуває про пережиті стреси та події недавнього минулого. Згідно з психолого-педагогічної характеристики його доньки при виконанні проективних методик для визначення сімейних цінностей, атмосфери в родині встановлено, що вона має теплі та довірливі стосунки з батьком. Він постійно слідкує за станом здоров`я дитини, водить її до стоматолога, виховує та піклується про дочку, забезпечує усім необхідним, бере участь у її духовному та фізичному розвиткові, за потреби допомагає з навчанням. За місцем його проживання було створено належні умови для проживання доньки, про що свідчить акт обстеження умов проживання від 22.01.2021, складений працівниками Служби у справах дітей Франківського району. Відповідно до вказаного акту комісією органу опіки та піклування встановлено, що у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , проживають ОСОБА_1 та його донька ОСОБА_5 . Квартира складається з 2-х кімнат, у квартирі чисто, прибрано, квартира повністю омебльована, є уся необхідна побутова техніка, продукти харчування. Для виховання та розвитку дитини створено добрі умови, є окрема кімната, спальне місце, письмовий стіл, навчальна та пізнавальна література, шафа для одягу, одяг по сезону. Крім цього, враховуючи, що дитина проживає разом із ним в іншому районі міста, з метою швидкого та комфортного добирання нею до школи ним було прийнято рішення про її переведення до іншого навчального закладу, з ЗСШ № 7 у ЗСШ № 48, яка знаходиться усього 100 метрів від нового місця проживання. Із керівництвом та класними керівниками обох навчальних заходів у нього склалися позитивні ділові взаємини. Він підтримує конструктивний діалог з класним керівником дитини, забезпечив дочку необхідними навчальним матеріалом, шкільним приладдям тощо. Дитина достатньо швидко адаптувалася в новому колективі однокласників, знайшовши спільну мову з учнями та вчителями, знайшовши нових друзів. Вчиться донька на достатньому рівні, виконує домашні завдання, за потреби він перевіряє та допомагає у цьому. Крім того, ним було переукладено декларацію з сімейним лікарем, оскільки є необхідність постійного моніторингу здоров`я доньки та вирішення як давно назрілих, наприклад, у дитини є проблеми зі зором, й він отримував скерування до офтальмолога, так і ситуативних потреб, пов`язаних зі здоров`ям дитини. Він намагається зберігати збалансований підхід у вихованні і розвитку дитини, забезпечуючи духовно-ціннісну складову (бесіди на різні теми, читання та обговорення окремих творів, розкриття елементарних принципів моралі та правил етики); інтелектуально-розумову сферу (розгадують ребуси, кросворди, інші цікаві логічні завдання); розвиток критичного мислення; вчать англійську мову, яку він знає і може допомагати з навчанням; побутові компетентності та навички дотримання гігієни та порядку (дитина любить чистоту та намагається дотримуватися гігієни); креативна та мистецько-естетична царина (дитина багато малює, ліпить з пластиліну, любить щось створювати своїми руками, а також виявила інтерес до музики та фортепіано (такий музичний інструмент наявний у його помешканні), у зв`язку з чим дитина відвідує індивідуальні заняття з педагогом-викладачем гри на фортепіано. Зважаючи на зазначені обставини та відповідно до чинного законодавства, можна дійти обґрунтованого висновку, що проживання ОСОБА_5 з ним відповідатиме потребам останньої. У доповненні позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки зазначив, що з кінця листопада 2020 по час звернення із відповіднимми позовними вимогами малолітня ОСОБА_5 перебуває на повному його матеріальному утриманні та проживає з ним за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач ОСОБА_3 жодних фінансових витрат не несе і не планує нести на утримання дитини. Оскільки матір дитини участі в її утриманні не приймає, самоусунулась та жодних фінансових витрат на дитину не несе, враховуючи, що остання тривалий час офіційно ніде не працює, має нерегулярний та мінливий дохід, просив визначити розмір аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з часу звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач звернулася до суду зі зустрічним позовом до позивача, який судом прийнято до сумісного розгляду із первісним позовом, яким просила визначити місце проживання її малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із нею як матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Позов мотивує тим, що 01 червня 2012 року між сторонами було укладено шлюб. В подальшому шлюб було розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 29.11.2019 (справа № 463/8285/19), й сім`я розпалась з вини позивача ОСОБА_1 , оскільки саме він був ініціатором розірвання шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась спільна дитина донька ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про народження дитини. Після розірвання шлюбу за законом та їх спільною домовленістю з відповідачем дитина постійно проживала разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 . Вона старалася повністю опікуватись інтересами і потребами дитини, піклуватись про неї. займатися вихованням, слідкувати за розвитком та здоров`ям дитини. Вона ніколи не перешкоджала і не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню батька з дитиною. За час перебування дитини на її утриманні батько дитини достатніх коштів на її утримання не надавав, за минулі роки вона отримувала від нього лише незначні суми грощових коштів, про які зазначила у позовній заяві. Тривалий час вона самостійно займалася доглядом та вихованням дитини, на роботу змушена була вийти, коли дитині не було й року. З моменту їх окремого проживання батько дитини приходив до доньки, брав її гуляти та в гості до себе. Однак це тривало лише до отримання нею соціальних виплат при народженні дитини, після чого він забрав у неї картку, на яку надходили кошти зі словами, що сам буде кожного місяця видавати їй кошти. Картку згодом він повернув, попередньо знявши з неї близько чотирьох тисяч гривень, які були нараховані на утримання дитини. Після зазначеного випадку він зник, на контакт не виходив. Після певного періоду позивач з`явився та почав зустрічатися з дитиною двічі на місяць, однак дана зацікавленість дитиною тривала лише протягом декількох місяців, після чого ОСОБА_1 знову зник. Повторно з`явився він лише, коли Вероніці виповнилось 5 років, й надалі тривали його зустрічі з донькою двічі на місяць. Вона довіряла ОСОБА_1 , а він зловживав цим та обманював її. Саме обманом та зловживанням довірою він забрав доньку до себе додому та не повернув їй. На даний час він перешкоджає їй у здійсненні материнських прав і обов`язків, налаштовує доньку проти неї. Від колишнього чоловіка вона дізналася про поданий ним безпідставно позов щодо визначення місця проживання дитини, а тому змушена була звернутися до суду із даною зустрічною позовною заявою. Відповідач за зустрічним позовом шляхом обману та зловживання довірою відібрав їх дитину, яка на даний час перебуває з ним. Крім того, він безпідставно звинувачує її в алкогольній залежності, відсутності виховання та турботи про їх дитину. Вона повністю віддавала дитині свою любов і турботу, старалася велику увагу приділяти розвитку дитини. Окрім відвідин дошкільного навчального закладу, вона з донькою читала книжки, розглядала розвиваючі картинки, водила до секції карате тощо. Батько дитини постійно налаштовує її проти неї. Проживаючи із нею, дитина була щаслива, забезпечена та мала охайний вигляд. У той же час, відповідач, порушуючи свої батьківські обов`язки, дозволяє дитині вживати продукти харчування, які є шкідливими, що може призвести до розладу здоров`я дитини та проявлятися у вигляді алергії. Вона слідкувала абсолютно за всіма аспектами життя доньки, підготовкою її до занять у дитсадку, а потім у школі, за побутовими та санітарно-гігієнічними умовами проживання, за вчасним, корисним і збалансованим харчуванням. Донька мала окрему кімнату з усім необхідним приладдям, письмовий сгіл, окрему шафу з ліжком, дитина була завдяки цьому повністю забезпечена усіма необхідними речами та іграшками, зростала в любові та увазі, була щасливою дитиною. Вона є хорошим спеціалістом у своїй сфері та має постійний стабільний дохід. Ствердила, що любить доньку, має змогу забезпечити її всім необхідним, у неї нормований робочий день, відмінне здоров`я, немає жодних шкідливих звичок. Благодійний Фонд «Назарет» від Української греко-католицької Церкви, куди вона зверталася за допомогою через пригнічений стан та відчуття беззахисності перед агресією колишнього чоловіка допоміг їй вийти з поганого настрою, однак він не має ліцензії на лікувальну діяльність та діяльність із реабілітації, й не здійснював їх щодо неї. Вона працює на посаді касира торговельного залу магазину «Рукавичка», належного до ТзОВ ТВК «Львівходод». З роботодавцем у неї укладений трудовий дотовір, який передбачає своєчасну виплату заробітної плати. Вона постійно слідкувала за станом здоров`я дитини, відвідувала з донькою лікарів, піклувалась про її розвиток, у неї з донькою є психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Піклуючись про здоров`я і благополуччя їх доньки, вона постійно намагалась поговорити з відповідачем про недопущення перешкоджання їй у реалізації материнських прав і виконанні материнських обов`язків. Але відповідач лише погрожує їй, що забере дитину собі, позбавить її материнських прав, і вона не зможе бачити дитину тощо. Відповідач забрав дитину з її дозволу на прогулянку на вулиці, після чого відмовився її повертати додому. Виходячи з того, що увесь час дитина проживала з нею, вона займалася її вихованням та піклуванням, а відповідач ніколи надовго не залишався з донькою, вважає, що суд повинен врахувати ці обставини та визначити місце проживання дитини з матір`ю. Також зазначає, що дитина є жіночої статі, а батько проживає разом зі своїм братом, вони є самотніми чоловіками, що може не дуже позитивно позначитися на психіці доньки у сукупності з відсутністю материнської любові та уваги. Виходячи з інтересів доньки, вважає за доцільне залишити її на утриманні та вихованні за адресою матері: АДРЕСА_1 .

У поданому до суду відзиві на первісну позовну заяву відповідач проти позову заперечила, виходячи із аналогічних викладеним у зустрічній позовній заяві мотивів та підстав.

Позивач подав до суду відповідь на первісний позов та відзив на зустрічний позов, у яких підтримав позовні вимоги та доповнив мотиви первісної позовної заяви.

Представник третьої особи органу опіки і піклуванні в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради подав до суду письмові пояснення на позов, з яких вбачається, що Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради надано висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . В частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). Враховуючи зазначене, просив винести законне та обґрунтоване рішення із забезпеченням найкращих інтересів дитини.

Представник третьої особи органу опіки і піклуванні в особі Франківської районної адміністрації Львівської міської ради письмових пояснень на позов не подавав, у поданих до суду заявах підтримав висновок органу опіки і піклуванні в особі Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 23.09.2021 № 260001-вих-86266 про розв`язання спору щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали із підстав та мотивів, викладених у поданих ними заявах по суті спору, відповідач та її представник проти позову заперечили із підстав та мотивів, зазначених у поданих ними заявах по суті спору. Представники третіх осіб подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Позовна заява надійшла до суду 15.02.2021. Ухвалою суду від 23.03.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 26.05.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 06.04.2022 вирішено питання про повернення справи на стадію підготовчого провадження та ухвалою суду від 09.08.2022 прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог та до сумісного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 . Ухвалою суду від 10.08.2022 заяву про забезпечення зустрічного позову повернуто заявнику, ухвалою суду від 30.11.2022 в задоволенні заяви про забезпечення зустрічного позову відмовлено. Ухвалою суду від 10.03.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Стороною позивача по суті спору продані відповідь на відзив за первісним позовом та відзив на зустрічний позов, стороною відповідача по суті спору проданий відзив на первісну позовну заяву, представником третьої особи органу опіки і піклуванні в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради подані письмові пояснення по суті спору. Всі наявні у справі докази надані сторонами та третіми особами або витребувані за їх клопотанням судом.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Судом встановлено, що 01 червня 2012 року у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова суду від 29.11.2019 укладений між сторонами шлюб було розірвано. Від спільного шлюбу у сторін народилася донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження.

При розгляді цієї справи правове значення для суду при вирішенні спору має цивільна справа № 465/2172/22. Франківським районним судом м.Львова 24.05.2022 у справі № 465/2172/22, провадження №2-н/465/758/22, на підставі заяви відповідача в порядку наказного провадження було вирішено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви про видачу судового наказу, а саме 04.05.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Однак за заявою позивача Франківський районний суд м. Львова своєю ухвалою від 05.07.2022 визнав судовий наказ від 24.05.2022, виданий Франківським районним судом м. Львова у справі № 465/2172/22 за заявою ОСОБА_3 , таким, що не підлягає виконанню. При цьому судом встановлено обставинуфактичного проживання дитини з батьком на час розгляду цієї справи судом.

Як вбачається із пояснень сторін, які в цій частині не суперечать один одному, та підтверджуються іншими дослідженими судом доказами, встановлено, що малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з кінця листопада 2020 року по даний час проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_2 . До цього часу вона проживала разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що двома сторонами заявлено власні позовні вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини відповідно з батьком чи матір`ю. Вирішуючи первісний та зустрічний позови в частині вимог про визначення місця проживання дитин, суд виходить із наступного.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до правового висновкe, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Стосовно постанов Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, від висновків яких щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини бажає відступити колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.

У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій керувалися тим, що, незважаючи на принцип 6 Декларації прав дитини, яким передбачено, що малолітня дитина може бути розлучена з матір`ю лише за виняткових обставин, суд при прийнятті рішення надає перевагу частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року та керується цією нормою, яка передбачає, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а зібрані у справі докази з урахуванням думки дитини та висновку органу опіки та піклування вказують на те, що проживання малолітнього з батьком найкраще забезпечить інтереси дитини.

У статтях 8, 9 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

У статті 10 ЦПК України визначений виключний перелік законодавчих актів, відповідно до яких суд повинен розглядати справи.

Згідно із частинами першою - п`ятою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Також суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV«Про міжнародні договори України» (далі - Закон № 1906-IV) міжнародний договір України - укладений у письмовій формі з іноземною державою або іншим суб`єктом міжнародного права, який регулюється міжнародним правом, незалежно від того, міститься договір в одному чи декількох пов`язаних між собою документах, і незалежно від його конкретного найменування (договір, угода, конвенція, пакт, протокол тощо).

У пунктах «а», «b» частини першої статті 2 Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року визначено, що для цілей цієї Конвенції «договір» означає міжнародну угоду, укладену між державами в письмовій формі і регульовану міжнародним правом, незалежно від того, чи викладена така угода в одному документі, двох чи кількох зв`язаних між собою документах, а також незалежно від її конкретного найменування; «ратифікація», «прийняття», «затвердження» і «приєднання» означають, залежно від випадку, міжнародний акт, який має таке найменування і за допомогою якого держава виражає в міжнародному плані свою згоду на обов`язковість для неї договору.

Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та Закону № 1906-IV, а також не містить положень щодо набрання нею чинності. У зв`язку із цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України і не є частиною національного законодавства України.

Декларація прав дитини не ратифікована Україною, не має офіційного перекладу українською мовою.

Таким чином, Декларація прав дитини не є міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року.

У частині першій статті 3 цієї Конвенції закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому, як правильно вважала колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

У зазначених справах ЄСПЛ не визначав обов`язкового врахування судами принципу 6 Декларації прав дитини.

Підсумовуючи, слід зазначити, що Декларація прав дитини не є міжнародним договором. Разом з тим, положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

У зв`язку з наведеним Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.

Як зазначено у вищезгаданій постанові Великої Палати Верховного Суду, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на наявність обставин, які вказують, що відповідач не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями та своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Зазначені обставини частково знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Так, відповідно до відзиву ОСОБА_3 на позов відповідач частково визнала обставину зловживання алкогольними напоями, підтвердивши, що приблизно за рік до подання відзиву в неї виникли «деякі проблеми з алкоголем».

Згідно з висновком Франківської районної адміністрації як органу опіки та піклування від 30 вересня 2021 року щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач на засіданні комісії визнала, що має проблеми з вживанням алкоголю, проте проходить лікування. У тому ж висновку вказано, що при спілкуванні спеціаліста відділу «Служба у справах дітей» Франківського району в присутності працівника служби з малолітньою Веронікою, остання вказала, що мама часто приходить на зустрічі з дитиною у стані алкогольного сп`яніння.

З довідки, виданої Благодійним фондом Назарет (м. Дрогобич, вул.. Шевченка, 29/1), від 30.06.2021, вбачається, що відповідач проходила реабілітацію з приводу алкогольної залежності у Загальноцерковному реабілітаційному центрі Назарет УГКЦ, що діє при БФ Карітас Самбірсько-Дрогобицької Єпархії УГКЦ. З 27.11.2020 по 24.04.2021 під час реабілітації перебувала в центрі стаціонарно. Програму реабілітації пройшла не повністю, оскільки повернулась з терапевтичної відпустки додому під дією алкоголю, за що і була відрахована з центру.

Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи, складеного працівником відділу соціальної роботи Личаківсько-Галицького району, від 03.03.2020 у графі шкідливі звички зазначено, що зі слів бабці ОСОБА_7 донька ОСОБА_3 вживає алкоголь.

Згідно з довідкою Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області про результати проведення перевірки за зверненням ОСОБА_7 від 30.12.2019 встановлено, що 18.12.2019 в Личаківський ВП надійшло письмове звернення, в якому заявниця просила прийняти міри до своєї доньки ОСОБА_3 , яка зловживає алкогольними напоями, не виконує хатніх обов`язків, ображає нецензурними словами. Також згідно інформації, наданої Львівським РУП №1, до квартири на АДРЕСА_1 приїздила поліція декілька разів, зокрема у грудні 2019 року та в серпні 2018 року у зв`язку з сімейними сварками на тлі надмірного споживання відповідачем алкоголю.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 11.08.2023 у справі №463/6851/23 відповідача ОСОБА_3 було звільнено вді адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КупАП та встановлено, що остання 19 липня 2023 року близько 23 год. 00 хв. вчинила домашнє насильство відносно матері ОСОБА_7 , а саме умисні дії психологічного характеру, які виразились в образах та погрозах, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КупАП.

Згідно з висновком Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області від 15.08.2018 в серпні 2018 року надійшла письмова заява ОСОБА_7 , в якій остання просила прийняти міри до своєї доньки ОСОБА_3 , яка систематично вживає спиртні напої, поводить себе агресивно, на зауваження не реагує, нічого не робить по господарству, розвела в кімнаті антисанітарію. В ході розгляду матеріалів ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КупАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей).

Згідно з листом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 260001-вих-6761 від 01.02.2021 як органу опіки та піклування за місцем проживання дитини разом з матір`ю працівниками відділу Служба у справах дітей Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та працівником відділу соціальної роботи Личаківсько-Галицького району на підставі анонімного звернення в телефонному режимі 03.03.2020 було здійснено візит в сім`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою з`ясування фактів зловживання матір`ю спиртними напоями та неналежного виконання батьківських обов`язків, про що складено акт умов проживання вищевказаної сім`ї та акт оцінки потреб сім`ї. В ході бесіди матері ОСОБА_3 було роз`яснено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків та вказано про необхідність приведення житла у належних санітарний стан. Згідно з актом обстеження умов проживання, складеним Службою у справах дітей Личаківського району 03.03.2020, умови проживання задовільні. На момент обстеження у помешканні були розкидані речі, продукти харчування у недостатній кількості. Житло потребувало провітрювання та ремонтних робіт. Дитина займає спільно з матір`ю кімнату, у якій облаштовано спальне місце, шафа для одягу та письмовий стіл. Матері роз`яснено про необхідність приведення житла у належний санітарний стан та вказано на необхідність пошуку роботи з метою належного виконання батьківських обов`язків.

Згідно з висновком оцінки потреб сім`ї від 03.03.2020, складеного працівником відділу соціальної роботи Личаківсько-Галицького району за результатами оцінювання потреб, з`ясовано, що складні життєві обставини є наявними, основними ознаками та чинниками, що спричиняють їх, є спосіб життя матері, внаслідок якого особа частково не має можливості піклуватись про особисте життя (імовірно вживає алкоголь), існують конфлікти між дорослими членами сім`ї.

Обставини, зазначені при складання цих актів, підтвердила під час допиту як свідок ОСОБА_8 , яка у цей період часу працювала начальником служби у справі дітей Личаківської РА ЛМР. Свідок додатково зазначила, що в хаті, де дитина проживала з матір`ю, було не прибрано, накурено, продукти були в недостатній кількості, в хаті візуально було багато порожніх пляшок з-під пива, а дитина була в пригніченому стані. Крім того, свідок зазначила, що ОСОБА_3 була тоді без роботи і не погоджувалась на наявні пропозиції щодо роботи від представників служби зайнятості. Наявність бруду та неприбраного житла, розкиданих пляшок з-під алкоголю на АДРЕСА_1 зафіксовано також у фотографіях, долучених до матеріалів справи.

Згідно з копіями записів трудової книжки відповідача остання систематично не працює, а періоди її працевлаштування є нетривалими, так за чотирирічний період, що передує вирішенню справи судом, вона в сукупності офіційно не була працевлаштованою близько 3 років.

Крім того, відповідач має боргові зобов`язання, що підтверджуються витягом з Єдиного Реєстру боржників та витягом з Реєстру виконавчих проваджень. З інформаційної довідки № 295008406 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, від 17.01.2022 вбачається, що відповідачу належить частка у праві власності на квартиру на АДРЕСА_1 . При цьому в графі вид обтяження міститься запис про арешт нерухомого майна ОСОБА_3 .

У той же час, встановлено, що позивач маєпостійне місце праці, належний, самостійний, безперервний і стабільний дохід, що істотно перевищує дохід відповідача.

Так, встановлено, що позивач з 05.05.2021 працює на посаді завідувача відділу науково-бібліографічної та інформаційної роботи у комунальному закладі Львівської обласної ради Львівська обласна науково-педагогічна бібліотека. Згідно з довідкою Львівської обласної науково-педагогічної бібліотеки за кінець 2022 року розмір отриманої позивачем заробітньої плати за 11 місяців (січень листопад) 2022 року склав близько 140000 грн.

З характеристики за місцем проживання з Житлово-будівельного кооперативу № 38 від 20.12.2021 вбачається, що ОСОБА_1 характеризується позитивно, вчасно сплачує комунальні послуги, скарг та заяв від мешканців будинку не поступало. Позивач належним чином займається вихованням доньки ОСОБА_6 , відводить її до школи, займається позашкіллям, розвитком і дозвіллям дитини, яка завжди охайно і по сезону одягнена, привітна, життєрадісна.

З характеристики за теперішнім місцем праці позивача вбачається, що останній характеризуюється позитивно як людина відповідальна, благонадійна, дисциплінована, комунікабельна і доброзичлива, досягнув помітних професійних результатів, користується авторитетом у колег, впроваджує інноваційні форми роботи, постійно підвищує рівень кваліфікації.

Із показань свідка ОСОБА_9 вбачаються добрі умови проживання дитини з батьком за адресою його реєстрації, активну і одноосібну участь батька у вихованні, розвитку, шкільному житті дитини, високий рівень і прогрес у навчальних досягненнях дитини.

Згідно акту обстеження умов проживання від 22.01.2021, складеного працівниками Служби у справах дітей Франківського району м. Львова, встановлено, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , проживають ОСОБА_1 та його донька ОСОБА_5 . Квартира складається з 2-х кімнат, у квартирі чисто, прибрано, квартира повністю омебльована, є уся необхідна побутова техніка, продукти харчування. Для виховання та розвитку дитини створено добрі умови, є окрема кімната, спальне місце, письмовий стіл, навчальна та пізнавальна література, шафа для одягу, одяг по сезону. Згідно наданих суду правовстановлюючих документів позивач є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно характеристик учениці 3-В класу, 4-В класу ОСОБА_5 , складених її класним керівником, шкільним навчанням дитини займається лише батько. Згідно характеристики ОСОБА_5 від педагога-організатора секції карате за 2021 рік забезпеченням приладдя і тренувального процесу займається батько. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики учениці 4-В класу ОСОБА_5 від шкільного психолога СЗШ № 48 за 2021 рік вихованням, школою займається лише батько, наявний негативний вплив матері на емоційний стан дитини.

Згідно з заключенням від 23.06.2020 за даними психодіагностичного обстеження ОСОБА_5 , 2012 р.н., проведеного практичним психологом вищої кваліфікаційної категорії КЗ ЛОР «Львівський обласний дитячий психоневрологічний диспансер» ОСОБА_10 (на час проживання дитини з мамою), у дитини були наявні ознаки соціально-педагогічнної занедбаності. Інтелектуальна продуктивність відповідала рівню нижньої межі вікової норми (в рамках легкого когнітивного розладу). Прогноз інтелектуального розвитку дитини згідно з висновком спеціаліста був сприятливим лише за умови «психокорекційних заходів в умовах усунення фактору соціально-педагогічної занедбаності та позитивної сімейної психологічної атмосфери».

Згідно з заключення від 28.09.2021 за даними психодіагностичного обстеження ОСОБА_5 , 2012 р.н., проведеного тим же спеціалістом (станом на час, коли дитина вже 10 місяців проживала з батьком), ситуація за період проживання дитини з батьком покращилась з часу попереднього висновку. Наявні спогади дитини про поведінку та алкоголізм матері. Дитина бажає проживати з батьком. Підсумок: наявне бажання дитини проживати з батьком, виразне небажання дитини проживати з мамою.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 30 вересня 2021 року в інтересах малолітньої ОСОБА_5 є проживання з батьком, а не з матір`ю. При цьому згідно з матеріалами висновку такий був підготовлений та наданий з урахуванням думки дитини, про що вказано у підсумковій частині висновку. При спілкуванні спеціаліста відділу «Служба у справах дітей» Франківського району м. Львова в присутності працівника соціальної служби з малолітньою ОСОБА_6 було встановлено, що остання хоче і надалі проживати разом з батьком.

Враховуючи вищенаведені докази та встановлені на їх підставі фактичні обставини справи, суд вважає, що в інтересах малолітньої ОСОБА_5 буде проживання разом із її батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 . Вимоги зустрічної позовної заяви та доводи сторони відповідача щодо доцільності проживання дитини з матір`ю не підтверджуються дослідженими судом доказами та не спростовують викладених вище висновків суду. А тому первісний позов в частині визначення місця проживання дитини підлягає задоволенню, а зустрічний позов відповідно відхиленню.

Стосовно позовної вимоги первісного позову щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини, то при її вирішенні суд виходить із наступного.

Як було встановлено судом вище, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, спільна дитина сторін проживає із батьком та перебуває на його утриманні.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ч.ч 1, 3 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, зокрема такий становить 2833 грн.

Враховуючи матеріальний стан відповідача, а також рівний обов`язок батьків по утриманню дітей, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 4000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 травня 2022 року (часу пред`явлення відповідної позовної вимоги) і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір є близьким до розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також відповідає доходам відповідача, що мають нерегулярний характер.

При цьому під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки первісний позов в частині визначення місця проживання дитини задоволено судом, судовий збір за його пред`явлення слід стягнути з відповідача на користь позивача. В частині позовних вимог про стягнення аліментів відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12-13, 137, 259, 265 ЦПК України, ст.ст. 141, 160-161, 180-184, 191 СК України, суд,

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. (чотири тисячі гривень), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 травня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки і піклування в особі Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Орган опіки і піклування в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень) сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) не сплаченого судового збору.

Повний текст рішення суду складений і підписаний 06.11.2023.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

Третя особв: Орган опіки і піклування в особі Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, місцезнаходження: 79044, м. Львів, вул. Ген. Чупринки, 85, ;

Третя особв: Орган опіки і піклування в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, місцезнаходження: 79017, м. Львів, вул. К. Левицького, 67, .

Суддя Мармаш В. Я.