СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18250/23

пр. № 2/759/5081/23

07 листопада 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва, у складі головуючої судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Радзівіл А.Б., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року позивачі звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому просили:

- визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНКПП: НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 ;

- визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) таким, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивували тим, 10.12.2021 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,які виступали в ролі покупців, та ОСОБА_6 (продавець)було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , за яким позивачі стали її власниками.

У квартирі залишились зареєстрованими повнолітні діти попереднього власника - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02.12.2021 року відповідачі подали заяви до Відділу з питань реєстрації місця проживання Святошинської РДА у м. Києві відповідні заяви з проханням зняти їх з реєстрації з метою вибуття за новою адресою проживання, яку вони зазначили в заявах, проте їм було відмовлено.

10.12.2021 року відповідачі надали ОСОБА_1 довіреності, якими уповноважили останнього зняти їх з місця реєстрації.

11.12.2021 року позивач ОСОБА_1 , керуючись наданими повноваженнями довіреностями, звернувся із заявами до Відділу з питань реєстрації місця проживання Святошинської РДА у м. Києві з вимогою зняття з реєстрації відповідачів, проте отримав відмову, оскільки не мав, і не міг мати, паспортів відповідачів.

Враховуючи, що ними було вжито всі можливі заходи врегулювання спору в досудовому порядку, єдиним способом захисту порушуваних прав та законних інтересів є звернення до суду.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 25).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 32-33).

В судове засідання позивачі не з`явилися, до суду подали заяви про розгляд справи їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилали, про причину неявки суд не повідомили.

Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідачі не скористались, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк були повідомлені в ухвалі про відкриття провадження у справі від 04 жовтня 2023 року.

Зважаючи на вищезазначене, суд прийшов до висновку про можливість вирішення питання про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Судом встановлено, що позивачі у справі є власниками квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 10.12.2021 року № 1739, посвідченого ПН КМНО Бессараб О.В. року (а.с. 10-12).

У вказаній квартирі залишились зареєстрованими ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачі в квартирі АДРЕСА_1 , не проживають.

02.12.2021 року відповідачі подали заяви до Відділу з питань реєстрації місця проживання Святошинської РДА у м. Києві відповідні заяви з проханням зняти їх з реєстрації з метою вибуття за новою адресою проживання, яку вони зазначили в заявах.

10.12.2021 року відповідачі надали ОСОБА_1 довіреності, якими уповноважили останнього зняти їх з місця реєстрації з адреси: АДРЕСА_1 .

11.12.2021 року позивач ОСОБА_1 на підставі довіреності від 10.12.2021 року звернувся із заявами до Відділу з питань реєстрації місця проживання Святошинської РДА у м. Києві з вимогою зняття з реєстрації відповідачів, проте отримав відмову, оскільки не мав паспортів відповідачів.

Відповідно до вимог ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачі по справі дійсно є власниками квартири АДРЕСА_1 , відповідно до наданих ним правовстановлюючих документів, використовують дану квартиру для проживання, несуть при цьому витрати на її утримання.

Оскільки позивачі є власниками вказаної квартири, то відповідно мають право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні своєю власністю.

Як власники квартири реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження власним майном не можуть через реєстрацію в їх квартирі сторонніх осіб - відповідачів у справі.

Відповідачі були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , на момент, коли позивачі придбали квартиру, відповідно вони були прописані за згодою колишнього власника - ОСОБА_6 .

По відношенню до позивачів відповідачі не є членами їх сім`ї, сторони по справі не перебувають в договірних відносинах, договору найму жилого приміщення між ними не укладалося, в належній позивачам квартирі відповідачі не проживають без поважних причин, витрат на утримання квартири не несуть, квартиру для проживання не використовують, а тому втратили право користування вказаним житлом.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачі втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1 , оскільки не проживають у вказаному жилому приміщенні без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК Української РСР, ст. ст. 12, 81, 263-265, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скар ги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Н.О. Горбенко