Єдиний унікальний номер справи 610/4059/21
Провадження № 2/183/3530/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши в письмовому спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області із вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 , в обґрунтування якого посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано 25 жовтня 2005 року.

Позивач зазначає, що донька навчається у Державному бюджетному професійному навчальному закладі міста Москва «Коледж Архітектури, Дизайну і Реінжинірингу» № 26 за контрактом на третьому курсі, групи ДІЗ-38/9, по спеціальності 54.02.01 «Дизайн (по галузям)». Нормативний строк навчання складає 3 роки 10 місяців. Строк закінчення навчання 30 червня 2023 року. Донька сторін зареєстрована за адресою позивача. Оскільки донька ОСОБА_4 є повнолітньою та продовжує навчання, вона потребує матеріальної допомоги, однак батько матеріальної допомоги не надає. Грошових коштів, які надає позивач, недостатньо, щоб сплачувати проїзд в транспорті, продукти харчування, одяг та інше.

Таким чином, ураховуючи те, що угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто, позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів (заробітку) щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення нею 23 років, за умови її навчання.

16 жовтня 2023 року через підсистему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Горелов А. В. подав суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. В обґрунтування відзиву указав, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у повнолітньої доньки сторін потреби в матеріальній допомозі, саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників, тощо). Зокрема позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували, що їх із відповідачем донька ОСОБА_3 навчається на платній формі навчання, який розмір такої плати становить у місяць чи рік. Долучені позивачем до матеріалів справи довідки № 8403 від 02.12.2021, № б/н від 02.12.2021 та договір № 10687 від 29.06.2019 Державного бюджетного професійного навчального закладу міста Москва «Коледж Архітектури, Дизайну і Реінжинірингу» № 26 викладені іноземною мовою та не містять належного перекладу українською мовою. Позивачем не надано жодних доказу, що їх із відповідачем донька, будучи повнолітньою, однак через навчання, позбавлена можливості працювати та не отримує жодного доходу, в тому числі стипендії. Разом з тим, зазначив, що сплата відповідачем аліментів на утримання ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу), наявності на утриманні відповідача доньки ОСОБА_5 від іншого шлюбу, наявності непрацездатної мати, яка є пенсіонером, має 3 групу інвалідності може призвести до негативних наслідків у виді неналежного утримання відповідачем і своїх дітей, і самого себе.

На виконання вимог ч. 6 ст. 186 ЦПК України суддею Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненком В. направлено запит щодо встановлення інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Відповідь на запит не надійшла, провадження у цій цивільній справі не відкрито.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

21 березня 2023 року на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа № 610/4059/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 червня 2023 року головуючим суддею у цій справі визначена суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є. Указана цивільна справа передана головуючому судді 16 червня 2023 року.

20 червня 2023 року через канцелярію суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка передана судді 21 червня 2023 року.

Ухвалою суду від 21 червня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень (а.с. 32). З огляду на зазначене представником відповідача адвокатом Гореловим А. В. у заяві про продовження строку подання відзиву та у відзиві на позов, судом, з урахуванням положень ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 127 ЦПК України, поновлено строк для подання відзиву на позов і прийнято його.

Суд, дослідивши наявні письмові докази, виходячи з установлених судом обставин приходить до такого висновку.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін від шлюбу народилась дочка ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 10). Також установлено, що ОСОБА_3 досягла повнолітнього віку.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їх з відповідачем донька ОСОБА_3 є повнолітньою і навчається у Державному бюджетному професійному навчальному закладі міста Москви «Коледж Архітектури, Дизайну і Реінжинірингу № 26 (ДБПНЗ «26 КАДР») за контрактом на 3 (третьому) курсі, групи ДІЗ-38/9, за спеціальністю 54.02.01 «Дизайн (по галузям). Нормативний строк навчання складає 3 роки 10 місяців. Передбачуваний строк закінчення навчання 30 червня 2023 року.

Спірні правовідносини з приводу утриманням спільної повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, врегульовано главою 16 СК України.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Одночасно, відповідно до положень ст.76 ЦПК України доказування у цивільних справах здійснюється за допомогою визначених засобів доказування, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

За змістом положень ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві, позивач у своєму позові посилається на довідку № 8403 від 02 грудня 2021 року, видану Державним бюджетним професійним навчальним закладом міста Москва «Коледж Архітектури, Дизайну і Реінжинірингу № 26 (ДБПНЗ «26 КАДР»); довідку № б/н від 02 грудня 2021 року про вартість навчання доньки ОСОБА_3 ; та договір № 10687 від 29 червня 2019 року, укладений між позивачем, донькою ОСОБА_3 та ДБПНЗ «26 КАДР».

Долучені позивачем до матеріалів справи вищеназвані довідки № 8403 від 02 грудня 2021, № б/н від 02 грудня 2021 року та договір № 10687 від 29 червня 2019 року викладені іноземною мовою та не містять належного перекладу українською мовою.

Так, згідно зі ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 4, ч. 7, ч. 8 ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Статус української мови як єдиної державної мови в Україні визначається виключно Конституцією України. Статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом. Українська мова як єдина державна мова виконує функції мови міжетнічного спілкування, є гарантією захисту прав людини для кожного українського громадянина незалежно від його етнічного походження, а також є фактором єдності і національної безпеки України.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до ст. 9 ЦПК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» цивільне судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» визначено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

У свою чергу, із наданих ВССУ роз`яснень, які викладені у листі «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16 травня 2013 року слідує, що суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою.

Отже, у разі, коли письмові докази подаються до суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до пункту 1.4. Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20 серпня 2019 року, діловодство в суді ведеться державною мовою, крім випадків, передбачених законодавством України. У діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що долучені позивачем до позову і завірені нею копії: довідок № 8403 від 02 грудня 2021, № б/н від 02 грудня 2021 року та договору № 10687 від 29 червня 2019 року є недопустимими доказами, оскільки викладені іноземною мовою та не містять належного перекладу українською мову, що позбавляє суд можливості оцінити такі докази та дослідити їх зміст.

Вирішення цієї цивільної справи та ухвалення у ній відповідного законного й обґрунтованого рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Усі ці складові могли бути з`ясовані лише у процесі доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК України, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено, як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставин.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що позивач, у разі наявності труднощів щодо витребування доказів у справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але під час розгляду цієї справи цього зроблено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, наданих суду позивачем, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності та достатності, дають об`єктивні підстави вважати, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77-81, 84, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено і підписано 09 листопада 2023 року.

Суддя Г.Є. Майна