Справа №295/1965/22
УХВАЛА

10.11.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира у складі

Головуючого м. Житомира Воробйової Т.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін

клопотання ОСОБА_1

про розгляд справи в загальному позовному провадженні у цивільній справі

за позовом акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 280 521,30 грн.

Обґрунтовано позов тим, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву від 22.05.2019. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановленого початковий кредитний ліміт. 23.07.2019 відповідач підписав паспорт споживчого кредитування та отримав карту типу преміальна картка World Elite кредитний ліміт до 400 000 грн.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах кредитного ліміту. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідачем у добровільному порядку не погашена.

Заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 17.10.2022 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 22.05.2019 в розмірі 280 521,30 грн, станом на 20.12.2021, та судові витрати в розмірі 4 207,82 грн.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 25.10.2023 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення від 17.10.2022 у цивільній справі за позовом акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

03.11.2023 від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання, у якому відповідач заперечує проти розгляду справи у порядку строщеного позовного провадження та просить розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. В обґрунтування клопотання відповідач вказав, що оскільки ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому дана справа не є малозначною. Також вказує, що не погоджується із сумою заборгованості, тому має намір у підготовчому засіданні заявити клопотання про призначення судово-економічної експертизи, а також заявити клопотання про витребування та огляд оригіналу кредитної справи. Вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі вимагають проведення судового засідання в порядку загального позовного провадження для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Дослідивши матеріали справи та клопотання відповідача, суд доходить наступного висновку.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

За правилами ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною 6 статті 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Нормами ч.1 ст.274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Відповідно до ч. 2 ст. 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною 4 статті 274 ЦПК України встановлений виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, а саме: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Відповідно до ч. 1 ст.277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 3 ст. 279 ЦПК України).

В частині 6 статті 279 ЦПК України зазначено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Статтею 278 ЦПК України передбачені особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні: відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі ; треті особи мають право подати пояснення щодо позову в строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, а щодо відзиву - протягом десяти днів із дня його отримання.

За правилами ч.1 ст.182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

У клопотанні про розгляд справи у порядку загального позовного провадження відповідач посилається на те, що дана справа не є малозначною.

Однак, у спрощеному позовному провадженні розглядаються не лише малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду (ч. 2 ст. 274 ЦПК України).

Оскільки розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідач жодним чином не позбавлений можливості заявити клопотання про призначення експертизи та заявляти інші клопотання.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до положень ч.3, 4 ст.84 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Отже клопотання, спрямовані на збирання доказів, повинні бути подані відповідачем разом з відзивом.

З огляду на те, що дана справа, відповідно до положень ч. 4 ст. 274 ЦПК України, не є такою, що підлягає обов`язковому розгляду у порядку загального позовного провадження, суд вважає, що беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі, заявлені вимоги можуть вирішені в порядку спрощеного позовного провадження, всі клопотання, заяви і пояснення по суті спору можуть бути подані сторонами в письмовому вигляді, будуть досліджені та розглянуті судом і не підлягають додатковому заслуховуванню в судовому засіданні, а тому суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про перехід до розгляду справи зі спрощеного позовного провадження в загальне позовне провадження.

Суд зауважує, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження не порушує права відповідача на судовий захист, оскільки порядок розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження визначено процесуальним законом.

Керуючись статтями 19, 274-279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Воробйова