Справа № 567/794/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

з участю

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Нікітюка П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» про повернення земельної ділянки та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ТОВ «Західна агровиробнича компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Захід Агро», в якому просить зобов`язати ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути їй земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0116, площею 2,5691 га, яка знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області) та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 31051630 від 22.08.2016; номер запису про інше речове право: 16029996 від 17.08.2016 щодо державної реєстрації права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0116, площею 2,5691 га, з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0116, площею 2,5691 га.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 2,5691 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-РВ №018076 від 09.01.2002.

Зазначає, що 06.01.2022 з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що на належну їй земельну ділянку за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» зареєстровано право оренди, при цьому жодних договорів між нею і ТОВ «Західна агровиробнича компанія» чи ТОВ «Захід Агро» не укладалося.

Вказує, що між нею та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» наявний спір про право оренди на земельну ділянку, належну їй, оскільки договору оренди щодо передачі земельної ділянки вона не підписувала, його умов не погоджувала та на укладення такого договору нікого не уповноважувала.

Посилаючись на те, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» користується земельною ділянкою без відповідної правової підстави, просить повернути її та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, належної їй.

Ухвалою суду від 13.07.2022 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 17.10.2022 поновлено ТОВ "Західна агровиробнича компанія" строк для подання відзиву на позовну заяву та прийнято до розгляду заяву представника позивача про збільшення (уточнення) позовних вимог за якою позивач додатково просить скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 31051630 від 22.08.2016; номер запису про інше речове право: 16029996 від 17.08.2016 та рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Власенка В.І., індексний номер рішення: 38882783 від 21.12.2017; номер запису про інше речове право: 16029996 від 17.08.2016 щодо державної реєстрації права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0116, площею 2,5691 га, з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0116, площею 2,5691 га.

Ухвалою суду від 16.01.2023 було залучено до участі у даній справі в якості співвідповідача ТОВ "Захід Агро". Зазначений відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Ухвалою суду від 14.03.2023 було призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання про те, чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у графі "Орендодавець" у договорі оренди землі від 12.08.2015 щодо земельної ділянки із кадастровим номером :07:001:0116 ОСОБА_1 чи іншою особою та чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у графі "Орендодавець" у додатковій угоді від 21.09.2017 (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі від 12.08.2015 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0116 ОСОБА_1 чи іншою особою? Цією ж ухвалою було зупинено провадження у справі на час проведення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 25.04.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, провадження у справі було поновлено.

В поданому суду відзиві на позовну заяву відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія» позов не визнав, зазначаючи про те, на законних підставах користується земельною ділянкою, зважаючи на те, що відсутні рішення судів про визнання зазначеного правочину розірваним, недійсним чи неукладеним і на доведення позовних вимог позивачкою не надано висновку експерта про те, що правочин щодо оренди земельної ділянки підписаний не нею, зазначаючи, що в його розпорядженні наявний оригінал договору оренди землі від 12.08.2015 та додаткова угода до нього від 21.09.2017.

Одночасно, зазначає, що позивачка за вказаними правочинами отримувала орендну плату за користування землею, що вказує на те, що ці правочини нею підтверджувались.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному об`ємі.

Позивачка додатково пояснила, що отримала у власність земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0116 внаслідок розпаювання земель колишнього колгоспу, а в ТОВ «Західна агровиробнича компанія» вона не працювала. Відразу після отримання у власність зазначеної земельної ділянки вона передала її в оренду для ТОВ «Захід Агро» без укладення письмового договору оренди та отримувала орендну плату.

Біля 5 років тому (точної дати не пам`ятає) вона отримала орендну плату готівкою, в 2018 році орендну плату їй не надали, а в 2020-2021 роках вона отримала орендну плату шляхом перерахування на банківський рахунок.

Щодо пред`явлених їй в судовому засіданні оригіналів договору оренди землі від 12.08.2015 та додаткової угоди до нього від 21.09.2017 пояснила, що підписи від її імені на них їй не належать.

Будучи допитаною в якості свідка по справі, позивачка ОСОБА_1 пояснила, що з 2002 року має у власності земельну ділянку (пай) площею 2,5691 га, що в с.Садки колишньої Сіянцівської сільської ради Острозького району. Того ж року вона приблизно на 5 років передала зазначену земельну ділянку в оренду для ТОВ «Захід Агро», яке сплачувало за цю земельну ділянку для неї орендну плату як натуральною оплатою, так і готівкою.

Договору оренди земельної ділянки в неї не було, оскільки їй такого договору орендар не надав.

Про те, що останнім часом зазначена земельна ділянка перебувала в користуванні ТОВ «Західна агровиробнича компанія» їй відомо не було, але протягом 5 останніх років вона отримувала орендну плату шляхом безготівкового перерахування коштів на її банківський рахунок в АБ «УКРГАЗБАНК», представники якого одного дня відвідали с.Садки та повідомили, що необхідно виготовити банківську карту, на яку орендар буде сплачувати орендну плату за землю, що вона і зробила та в той же день отримала картку зазначеного банку.

Про те, що зазначені кошти сплачувало ТОВ «Західна агровиробнича компанія» їй відомо не було і хто їх конкретно сплачував їй не відомо, однак вважає, що їх сплачував користувач земельної ділянки.

Звідки ТОВ «Західна агровиробнича компанія» дізналось номер її рахунку їй не відомо, але її про це зазначене товариство не запитувало.

Пояснила, що ніколи не підписувала ні договору оренди щодо своєї земельної ділянки 2015 року, ні додаткової угоди до нього 2017 року, довіреності на укладення зазначених правочинів нікому не надавала.

Зазначила, що хоче повернути земельну ділянку собі, так як має намір самостійно її обробляти.

Представники відповідачів повторно в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд, розглянувши справу відповідно до ст.274 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-РВ №018076, виданого 09.01.2002 вбачається, що для ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 2,5691 га, яка розташована на території Сіянцівської сільської ради Острозького району (на даний час Острозька МТГ Рівненського району Рівненської області).

Позивачка стверджує, що зазначену земельну ділянку в 2002 році передала в оренду для ТОВ «Захід Агро», але не укладала договір оренди зазначеної земельної ділянки від 12.08.2015 та додаткової угоди від 21.09.2017 до нього, за якою орендарем земельної ділянки стало ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та не отримувала зазначених договорів від відповідачів.

З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.01.2022 №293902682 та від 01.07.2022 №304066206 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0116 вбачається, що приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.08.2016, індексний номер рішення 31051630 (номер запису про інше речове право 16029996 від 17.08.2016) та державним реєстратором КП «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району рівненської області Власенка В.І. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.12.2017, індексний номер рішення 38882783 (номер запису про інше речове право 16029996 від 17.08.2016) зареєстровано право оренди вищевказаної земельної ділянки за ТОВ «Західна агровиробнича компанія», орендодавцем якої вказано позивачку ОСОБА_1 та підставою для реєстрації права оренди такої земельної ділянки зазначено додаткову угоду до договору оренди землі від 21.09.2017.

Згідно з ч.2 ст.792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, а згідно з ст.90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно з ст.16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди.

Звертаючись до суду з позовом про повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації за відповідачем її оренди, позивачка обґрунтовувала позовні вимоги тим, що вона не підписувала та не укладала додаткової угоди до договору оренди землі з новим орендарем, а тому вважала, що не було її волевиявлення на укладення цього правочину.

За змістом статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч4 ст.202 ЦК України).

Відповідно до законодавчого визначення, правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі їх суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За частиною першою статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, особисті підписи сторін договору є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми такого договору, наявність таких підписів зазвичай має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

За ч.1 ст. 14 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 46, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 6.216.24 постанови від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19-ц зазначає, що «у випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

Законодавець за загальним правилом, викладеним у статті 218 ЦК України, не передбачає наслідків у виді недійсності правочину у разі недотримання вимог щодо письмової форми правочину, встановлюючи водночас коло доказів, якими одна із сторін може заперечувати факт вчинення правочину або окремих його частин (письмові докази, засоби аудіо-, відеозапису, інші докази, крім свідчень свідків).

Натомість виконання правочину його учасниками може бути способом волевиявлення до вчинення правочину, відповідно до його суттєвих умов, передбачених законодавством.».

Відповідно до висновку експерта №2654-Е від 27.09.2023 встановлено, що підпис у графі «орендодавець» у договорі оренди від 12.08.2015 та на додатковій угоді до зазначеного договору щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0116 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Водночас, сторонами не заперечується факт укладення між позивачкою та ТОВ «Захід Агро» договору оренди земельної ділянки в 2002 році.

Разом з тим, угода між позивачкою та ТОВ «Захід Агро», ТОВ «Західна агровиробнича компанія» була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за умовами якої право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та сторонами визначено, що договір оренди землі укладено на 7 років.

Водночас, стверджуючи, що додаткова угода між сторонами не укладалась та не підписувалась, позивачка повинна доводити не лише те, що вона не підписувала додатковий договір (як окремий документ), а й не укладала такий договір (тобто тут двосторонні правочини як результат домовленості двох сторін, спрямованої на встановлення певних цивільних прав та обов`язків), відповідно що між сторонами не виникли правові відносини з договору оренди землі, оскільки позивачка не виявила своєї волі на укладення такого правочину. Натомість відповідач має доводити виникнення між сторонами правовідносин з договору оренди землі, виконання такого договору сторонами внаслідок досягнення домовленості з приводу користування земельними ділянками орендодавців.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постанові від 01.02.2023 у справі № 530/130/21.

На спростування доводів ОСОБА_1 про те, що додаткову угоду №б/н від 21.09.2017 (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі від 12.08.2015 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0116, вона не укладала, відповідач надав до суду докази визнання позивачкою факту укладення договору, зокрема, копію відомості на виплату готівки №9 від 16.03.2018, копію відомості на виплату готівки №0 від 06.08.2019, копію зарплатної відомості №65 від 13.08.2020 про перерахування ОСОБА_1 на рахунок коштів у сумі 10019,34 грн., копію платіжного доручення № від 23.09.2021 про перерахування ОСОБА_1 на рахунок коштів у сумі 10019,35 грн. в рахунок орендної плати по договору оренди землі за 2021 рік. Платником у всіх документах вказано ТзОВ «Західна агровиробнича компанія».

В судовому засіданні позивачка підтвердила отримання коштів у якості орендної плати в 2020-2021 роках, зазначивши, що не отримувала орендну плату за 2018 рік.

Вирішуючи спір, суд не погоджується з поясненнями позивачки щодо неотримання орендної плати за користування земельною ділянкою від ТОВ «Західна агровиробнича компанія» за 2018-2019 роки, оскільки відповідачем надано докази, які це підтверджують, а саме копію відомості на виплату готівки №9 від 16.03.2018, копію відомості на виплату готівки №0 від 06.08.2019, які не спростовувались належними доказами позивачкою.

При цьому, вирішуючи спір, суд бере до уваги, що зазначені відомості містять дані, що орендна плата сплачувалась саме ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

Оскільки ОСОБА_1 отримувала від нового орендаря ТОВ «Західна агровиробнича компанія» орендну плату, фактично між сторонами виникли та тривалий час існували правові відносини з договору оренди землі.

У зв`язку суд приходить до висновку про те, що між сторонами укладалась додатка угода до договору оренди землі, а тому відсутні підстави для повернення земельної ділянки, оскільки такий договір укладено на 7 років.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При вирішенні спору суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19-ц, що виконання правочину його учасниками може бути способом волевиявлення до вчинення правочину відповідно до його істотних умов, передбачених законодавством.

При цьому, суд виходить і з того, що висновок експерта №2654-Е від 27.09.2023, за яким підпис у графі «орендодавець» у договорі оренди від 12.08.2015 та на додатковій угоді до зазначеного договору щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0116 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, не є обставиною, що має вирішальне значення для задоволення позовних вимог, оскільки висновок експерта є лише одним із видів доказів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 5, 12, 13, 141, 211, 258, 263-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» про повернення земельної ділянки та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0116, площею 2,5691 га, яка знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області) відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія" (місцезнаходження: м.Дубно, провул.Центральний, 1 Рівненської області, ),

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Агро» (місцезнаходження: с.Тесів Острозького району Рівненської області, ).

Повний текст рішення складено 10.11.2023.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.