Справа № 309/1423/19
Провадження № 2/309/220/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді : Савицький С.А.

при секретарі : Мацунич В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу за позовом Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), в особі представника за довіреністю Притули Лев Любомировича до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів

В С Т А Н О В И В:

Моторне (транспортне) страхове бюро України, в особі представника за довіреністю Притули П.П. звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортне) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат: 16081,36 грн., як безпідставно набуті, та стягнути з відповідача на користь МТСБУ судовий збір в розмірі 1921,00 грн., всього в загальній сумі 18002,36 грн.

Позивач позовні вимоги викладені в позовній заяві мотивує тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04 жовтня 2015 року в с. Чумалево по вул. Головна з вини громадянина ОСОБА_2 , який керував автомобілем ВАЗ з державним номерним знаком НОМЕР_1 , була скоєна ДТП. Вина ОСОБА_2 підтверджується постановою Тячівського районного суду від 31 жовтня 2014 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Фольксваген з номерними знаками НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до звіту про призначення матеріального збитку № 132/10 від 14.10.2014 року, складеного оцінювачем ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Фольксваген становить, 17 885,82 грн.

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий з метою відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро з відповідною заявою, до якої були додані копія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8271059 терміном дії з 07.10.2013 року до 06.10.2014 року.

У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону, МТСБУ здійснили регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 16081,36 грн., з яких 14738,18 грн.- виплата страхового відшкодування, та 1343,18 грн. - оплата послуг аварійного комісара.

02 серпня 2018 року МТСБУ звернулося до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Тячівський районний суд виніс ухвалу про відмову у задоволенні позовних вимог внаслідок того, що відповідно до рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 25.12.2014 року, яке набрало законної сили 05.01.2015 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 18985,82 грн. матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, 4000,00 грн. моральної шкоди та 243,60 судового збору, по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 04.10.2014 року між транспортними засобами ВАЗ-2103, н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «Фольксваген Венто», н/з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . Ухвалюючи рішення про виплату ОСОБА_1 , МТСБУ не володіло інформацією про рішення Тячівського районного суду від 25.12.2014 року, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто матеріальну і моральну шкоду внаслідок ДТП.

За наведених підстав позивач МТСБУ вважає, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України безпідставно набув кошти і зобов`язаний їх повернути.

Одночасно позивач просить визнати поважною причиною пропуску строку позовною давності і поновити цей строк. Причинами пропущення строку вважає поважними через те, що 02.08.2018 року позивач звернувся до Тячівського районного суду до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат. Таким чином позивач вважає строк позовної давності перервано саме з цієї дати, та просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 заперечили позовні вимоги Моторного (транспортне) страхового бюро України про повернення безпідставно набутих коштів та подали заперечення, згідно якого на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п.17.1 ст.17 Закону України страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтями 124 КУпАП підтверджується постановою Тячівського районного суду від 31.10.2014 року.

Однак, ОСОБА_2 добровільно завдану шкоду потерпілому ОСОБА_1 не відшкодував, у зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до Тячівського районного суду і рішенням суду від 25.12.2014 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 18 985,82 грн. та моральної шкоди в розмірі 4000 грн.

По даній справі потерпілим ОСОБА_1 отримано в суді виконавчий лист про стягнення шкоди з ОСОБА_2 та надано його на виконання до Державної виконавчої служби Управління юстиції в Тячівському районі. Однак, державним виконавцем ДВС було з`ясовано, що в ОСОБА_2 майна на яке може бути накладено арешт немає, боржник ніде не працює, а відповідно кошти за судовим рішенням сплатити на користь ОСОБА_1 не може.

У зв`язку з цим, потерпілим ОСОБА_1 подано до державної виконавчої служби Управління юстиції в Тячівському районі заяву про залишення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди без виконання та звернувся 25.04.2015 року із заявою до Моторного (транспортне) страхового бюро про відшкодування йому завданої при ДТП шкоди.

За результатами розгляду вказаної заяви позивачем 12 червня 2015 року та 06.11.2015 року було здійснено виплату відшкодування в розмірі 14738,18 грн.

Більше ОСОБА_1 від винної особи в ДТП ОСОБА_2 або від позивача МТСБУ кошти не отримував в рахунок страхового відшкодування, тобто подвійного відшкодування шкоди не отримував. Вважає, не набув майно за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, так як дорожньо-транспортна пригода є підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором страхування, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик). Крім того, підстава не відпала у відшкодуванні шкоди, оскільки ОСОБА_2 матеріальну та моральну шкоду потерпілому ОСОБА_1 не відшкодував.

За наведених підстав позивач у відповідності до вимог п. 38.2. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який винний у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, саме до ОСОБА_2 , а не до потерпілого ОСОБА_1 .

В судове засідання представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України не з`явився. В позовній заяві просив розглядати справу у їх відсутності, позов підтримують та просять задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. До суду ним подано зяву про розгляд справи у його відсутності. Просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на пояснення подані ним 28.04.2023 року

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04 жовтня 2015 року в с. Чумалево по вул. Головна з вини громадянина ОСОБА_2 , який керував автомобілем ВАЗ з державним номерним знаком НОМЕР_1 , була скоєна ДТП. Вина ОСОБА_2 підтверджується постановою Тячівського районного суду від 31 жовтня 2014 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Фольксваген» з номерними знаками НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до звіту про призначення матеріального збитку № 132/10 від 14.10.2014 року, складеного оцінювачем ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Фольксваген» становить, 17 885,82 грн.

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону, МТСБУ здійснили регламентну виплату відповідачу ОСОБА_1 в розмірі 16081,36 грн., з яких 14738,18 грн.- виплата страхового відшкодування , та 1343,18 грн. - оплата послуг аварійного комісара.

Відповідно до рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 25.12.2014 року, яке набрало законної сили 05.01.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 18985,82 грн. матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, 4000,00 грн. моральної шкоди та 243,60 судового збору, по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 04.10.2014 року між транспортними засобами ВАЗ-2103, н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «Фольксваген Венто», н/з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1

02 серпня 2018 року МТСБУ звернулося до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, яким ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог МТСБУ, внаслідок того, що рішенням Тячівського районного суду від 25.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну і моральну шкоду внаслідок ДТП.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , пов`язана з використанням автомобіля « ВАЗ-2103», н/з НОМЕР_1 не була застрахована.

Згідно із звітом про призначення матеріального збитку № 132/10 від 14.10.2014 року, складеного оцінювачем ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_1 власнику автомобіля «Фольксваген Венто», н/з НОМЕР_3 становить 17 885,82 грн.

Платіжним дорученням від 04.11.2015 року № 5624рв МТСБУ в межах ліміту відповідальності страховика виплатило ОСОБА_1 кошти в сумі 14738,18 грн.

Шкоду, заподіяну ОСОБА_1 , ОСОБА_2 добровільно не відшкодував.

Рішенням Тячівського районного суду від 25.12.2014 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 18 985,82 грн. та моральної шкоди в розмірі 4000 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, на підставі якого ОСОБА_1 отримано виконавчий лист про стягнення шкоди з ОСОБА_2 та подано його на виконання до ДВС Управління юстиції в Тячівському районі

Згідно витягу з реєстру виконавчих проваджень Державної виконавчої служби Управління юстиції в Тячівському районі виконавчий лист № 307/4452/14-ц від 11.02.2015 року залишено без виконання та повернуло його стягувачу ОСОБА_1 , через відсутності майна, на яке може бути звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості.

Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У зв`язку з настанням події, передбаченої пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило виплату належного ОСОБА_1 відшкодування в розмірі 14738,18 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 04.11.2015 року № 5624рв та не заперечується відповідачем.

Так, особа має право звернутися до суду за захистом свого права, виходячи з положень ст.ст. 3,6, 12 -15, 16 ЦК України в порядку п. 1 ч. 2. ст. 6 ЦК України, тобто способом передбаченим законом.

Обираючи спосіб захисту права, позивач виходить з вимог ст.1212 ЦК України, за якою особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Верховний Суд України, згідно із постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24.09.2014 року за №6-122цс14 дійшов до правового висновку, що відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

До таких же висновків у своїх ухвалах від 11 та 18 грудня 2013 року, а також від 27 березня 2014 року дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі страхових випадків, визначених договором страхування або чинним законодавством.

МТСБУ відповідно до вимог цього закону є суб`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Оскільки виниклі між сторонами правовідносини виникають із страхування, яке є зобов`язанням, виплачені позивачем кошти не є коштами, які можуть бути стягненні на його користь на підставі ст. 1212 ЦК України.

При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги МТСБУ до ОСОБА_1 , про стягнення коштів є необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 213, 214, 215, 218, 293 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів та судового збору - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.