РІШЕННЯ

Іменем України

25 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Меркулової А.В.,

справа № 333/6191/21

провадження № 2/333/172/23

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК»

представник позивача Дашко Володимир Миколайович, ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

11 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав договір № б/н для отримання кредитної картки із наданням встановленого кредитного ліміту.

ОСОБА_2 надав свою згоду на те, що анкета заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та Умовами, правилами та тарифами, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

У порушення вимог закону та умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідача, станом на 17 серпня 2021 року має заборгованість у сумі 18 748,31 грн., яка складається з наступного: 15 071,71 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3 676,60 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 18 748,31 грн. та судові витрати в розмірі 2270,00 грн.

Відзив на позовну заяву

15 лютого 2023 року на адресу суду надійшли письмові пояснення на позовні вимоги, в якій відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки між ним та позивачем 11 листопада 2015 року було укладено кредитний договір, який за своєю природою є договором про надання банківських послуг. За умовами вказаного договору він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, однак з матеріалів справи неможливо встановити, грошові кошти в якому розмірі позивач отримав та на яких умовах.

Зазначав, що будь-яку відсоткову ставку та відповідальність за порушення термінів виконання зобов`язання, між ним та банком у визначений законом спосіб при підписанні заяви-анкети від 11 листопада 2015 року не погоджено.

У зв`язку з чим просить у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

Відповідь на відзив

На адресу суду надійшла відповідь на відзив заява про надання доказів, в якій Позивач зазначив, що між сторонами було погоджено у визначеній законом формі істотні умови договору в зазначеній частині, оскільки боржник, підписуючи додану до позову анкету-заяву до договору надання банківських послуг, розумів, погодився і був ознайомлений з Умовами та Тарифами.

Також на вимогу суду, позивачем надано виписку про рух коштів по картковому рахунку, відповідно до якого можна побачити, що кредитний ліміт був встановлений та відповідач використовував кредитні кошти. Вказав, що надана ним виписка є належним доказом заборгованості. Посилався на правові позиції, викладені Верховним Судом.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2021 року, за головуванням судді Ярошенка А.Г., позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

30 жовтня 2021 року, у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_4 з посади судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя, справу було передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

31 жовтня 2021 року на підставі протоколу автоматичного розподілу справ між суддів справу передано в провадження судді Дмитрієвої М.М.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 18 липня 2023 року, клопотання представника відповідача задоволено, витребувано у позивача оригінали матеріалів кредитної справи.

01 серпня 2023 року на адресу суду надійшла виписка по картковому рахунку відповідача по справі.

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 , повідомлений своєчасно та належним чином, у судові засідання не з`явився, направив свого представника ОСОБА_3 .

Представник відповідача ОСОБА_3 , повідомлений своєчасно та належним чино, у судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Оскільки учасники справи не з`явилися, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальнуваного технічного засобу не здійснюється.

Установлені судом фактичні обставини справи

Відповідно до укладеного договору №б/н від 11 листопада 2015 року ОСОБА_2 отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» кредитну картку із наданням встановленого кредитного ліміту.

За умовами укладеного договору позичальник зобов`язався щомісячно повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором.

Але в процесі користування кредитними коштами Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором, що підтверджується випискою по рахунку.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на станом на 17 серпня 2021 року має заборгованість у сумі 18 748,31 грн., яка складається з наступного: 15 071,71 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3 676,60 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Наразі Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» має найменування Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

Позиція суду та нормативно правове обґрунтування

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно зі п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Щодо оспорювання факту укладання договору.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг заповнив і підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Підпис анкети-заяви здійснений відповідачем за допомогою власноручного підпису, тобто Анкета-заява містить докладну інформацію щодо ОСОБА_2 , зокрема дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. До анкети-заяви додані відповідні сторінки паспорта ОСОБА_2 .

Відповідач вказав, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими він ознайомлений, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору.

У зв`язку з чим суд вважає, договір укладеним належним чином.

Щодо посилання відповідача, на неналежність виписки про рух коштів по банківській картці відповідача як доказу, яка підтверджує розмір заборгованості, судом вони не приймаються, виходячи з наступного.

Банк в позовній заяві вказував на те, що з вищевказаної виписки по картковому рахунку вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами та частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час звернення до суду).

Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом апеляційної інстанції у сукупності з іншими доказами.

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 25 травня 2021 року у справі №200/5647/18.

Щодо погодження умов договору в частині штрафних санкцій, за несвоєчасне виконання договору.

Оскільки Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України).

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Вирішуючи спір по суті, суд доходить до висновку, що в анкеті-заяві від 11 листопада 2015 року ОСОБА_2 просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дотримався вимог, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

У зв`язку з чим, суд вважає, що позивачем нараховано саме штрафні санкції (відсотки) за прострочення заборгованості у сумі 3676, 60 грн., що підтверджується довідкою про рух коштів по картковому рахунку від 26.07.2023 року, а тому в частині стягнення заборгованості за відсотками позовну заяву слід залишити без задоволення.

Щодо вимог позивача в стягненні тіла кредиту.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, кредитор має право вимагати виконання взятого позичальником на себе зобов`язання, що свідчить про порушення його прав, та вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Дана позиція узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року.

Так, відповідно до наданої довідки про рух коштів по картковому рахунку від 26.07.2023 року, відповідачем за період з 17.07.2016 року по 01.08.2021 року наявна заборгованість за тілом кредиту без врахування нарахованих штрафних санкцій, у розмірі 15 071,71 грн.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що за вказаним кредитним договором відповідач не повернув позики у строк, встановлений договором, суд вважає за необхідне стягнути з нього, на користь позивача, наявну заборгованість, а позовну заяву задовольнити частково.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2270,00 грн. оскільки його вимоги задоволено частково, а саме на 80,3% (15 071,71 *100: 18 748,31), тому з відповідача ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1822,81 грн. (2270х80,3:100).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 260, 263, 265, 354 ЦПК України, ст.ст.203, 215, 526, 527, 530, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код ЄДРПОУ 14360570, НОМЕР_2 МФО №305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 листопада 2015 року станом на 17 серпня 2021 року у розмірі 15 071,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , НОМЕР_2 МФО №305299), витрати на сплату судового збору в сумі 1882,81 грн.

В іншій частині позовну заяву залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 25 жовтня 2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва