Справа № 450/2074/23 Провадження № 2/450/1049/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Качмар М. З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області про (предмет спору): визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 1,6593 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:001:0097, що належала її покійному чоловіку ОСОБА_3 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №9011990.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивача ОСОБА_2 . Після її смерті позивач прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно заповіту, ОСОБА_2 все своє майно де б воно не знаходилося та з чого воно б складалося та належало їй до дня смерті заповіла своєму сину позивачу ОСОБА_1 . В склад спадщини, яку прийняв спадкоємець увійшла земельна ділянка площею 0,6274 га. призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Львівського району Львівської області. Проте, ОСОБА_2 на момент смерті ще належала земельна ділянка площею 1.6593 га з кадастровим номером :08:001:0097 призначена для веденнятоварного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Львівського району Львівської області та яка належала її покійному чоловіку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яку вона успадкувала в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала з ним та не відмовилася від прийняття спадщини.У зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку втрачені, оформити власність на спадкове майно в позасудовому порядку немає можливості, а тому позивач змушений звернутися за захистом своїх майнових прав та інтересів стосовно оформлення прав на спадкове майно до суду.

В судове засідання позивач не прибув, подав заяву про розгляд цивільної справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Позиція відповідача: представник відповідача Давидівської сільської ради подав клопотання про розгляд справи без участі відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

10.05.2023 року ухвала про відкриття провадження; 09.06.2023 року клопотання позивача про слухання справи без участі; 12.06.2023 клопотання представника відповідача про розгляд справи без участі відповідача; 12.06.2023 року ухвала підготовчого судового засідання; 21.06.2023 року скерування ухвали; 11.07.2023 року відповідь Пустомитівської державної нотаріальної контори;14.07.2023 року ухвала підготовчого судового засідання; 20.07.2023 року скерування ухвали; 07.08.2023 надійшла копія спадкової справи; 18.09.2023 року клопотання позивача про слухання справи без участі; 19.09.2023 ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 12.10.2023 клопотання позивача про долучення доказів.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 07.11.2012, актовий запис №34.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено ст. 1218 ЦК України.

У відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшла земельна ділянка: площею 1.6593 га., кадастровий номер :08:001:0097 цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Миколаївська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №011990, виданого на підставі розпорядження Пустомитівської РДА №373 від 27.08.2003р., який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:04:458:03591 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 350042427 сформованого 11.10.2023.

За час свого життя ОСОБА_3 своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядився в цілому чи частково, заповіту не склав, а тому спадкування його майна повинно здійснюватися за законом, в порядку черговості, що стверджується інформаційною довідкою №71872988 виданою приватним нотаріусом Олефір Р.В. 21.03.2023.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

До спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 входять дружина ОСОБА_2 , факт перебування ОСОБА_2 у шлюбі з ОСОБА_3 підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 13.01.1979, актовий запис №8 та син ОСОБА_1 , факт родинних відносин між батьком ОСОБА_3 та сином ОСОБА_1 стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 13.01.1979.

Згідно довідки від 29.03.2023 №52, виданої Миколаївським старостинським округом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня своєї смерті був зареєстрований і проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тому з врахуванням наведеного та у відповідності до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно спадкової справи №46/2023 заведеної 21.03.2023 приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефіром Р. В. після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2054 га кадастровий номер :13:001:0032.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , мати позивача, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Давидівською сільською радою Львівського району Львівської області 03.12.2021, актовий запис 281.

Згідно заповіту, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №31 від 25.07.2016, посвідченого головою Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Савчаком І. В. ОСОБА_2 все своє майно де б воно не знаходилося та з чого воно б складалося та належало їй до дня смерті заповіла своєму сину позивачу ОСОБА_1 .

У відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 1.6593 га, кадастровий номер :08:001:0097 успадкованої після смерті ОСОБА_3 .

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено ст. 1218 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадкодавець ОСОБА_2 до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Згідно довідки від 21.03.2022 року №36, виданої Миколаївським старостинським округом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області її син ОСОБА_1 , 1964 року народження, проживав та був зареєстрований разом з ним за вказаною адресою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином встановлено, що позивач прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , немає.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Судом встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна: земельної ділянки загальною площею 1,6593 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Миколаївської сільської ради Львівського району Львівської області кадастровий номер :08:001:01097 для ведення особистого селянського господарства не має можливості.

Оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №011990 втрачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дане також підтверджується п. 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже, правомірно набув право власності на спадкове майно; позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на нього, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вирішуючи даний спір, суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та принцип пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача понесених ним судових витрат, судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі ст. ст. 321, 392, 1216-1218, 1220, 1268, 1270ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 247, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- земельну ділянку загальною площею 1,6593 га, кадастровий номер :08:001:0097, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Давидівської сільської ради, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №011990, виданого 09.09.2004 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01:04:458:03591;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області, , 81151, Львівська область, Львівський район, с. Давидів, вул. Незалежності, 1а.

СуддяД. А. Кукса