Справа № 452/2200/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2023 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Роман Л.І.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням осіб без їх виклику за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

26 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу між сторонами, який зареєстровано 30 серпня 2009 року у Бісковицькій сільській раді Самбірського району Львівської області, актовий запис за №13. Позивач вказала, що сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила, що сімейне життя між ними почало втрачати любов і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, між подружжям почали відбуватися систематичні сварки і непорозуміння з різних побутових причин, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Також вказала, що вони з чоловіком не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейних відносин. За таких обставин позивач вимушена була звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 червня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику на 25 серпня 2023 року (а.с.14), який було відкладено за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Бобак О.Б. на 21 вересня 2023 року (а.с.22).

Позивач ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.24), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавала. Разом з тим, у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, бажання зберегти шлюб не має та заперечує проти надання строку для примирення, прохала суд провести розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів без її участі (а.с.17).

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Бобак О.Б. про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином кожен окремо (23,24 зворотна сторона), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін відповідач та його представник не подавали, правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористались. Разом з тим, у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, повноважний представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Бобак О.Б. зазначила, що обставини, викладені в

позовній заяві, відповідач підтверджує, та ним визнаються позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, бажання зберегти шлюб він не має та прохає розірвати шлюб (а.с.25).

Виходячи з положень ч.5 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, з`ясувавши позицію сторін у справі, викладену позивачем в позовній заяві та додатковій заяві, поданій до суду, а відповідачем у відповідній письмовій заяві, поданій до суду його повноважним представником адвокатом Бобак О.Б., дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 30 серпня 2009 року у Бісковицькій сільській раді Самбірського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 30 серпня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за №13 (а.с.4).

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,6).

З письмових пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося через систематичні сварки і непорозуміння з різних побутових причин, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Подружжя проживає окремо один від одного та не ведуть спільного господарства, зв`язки підтримують лише з питань, що стосуються дітей. При цьому, сторони вважають подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливим (а.с.1-2,17,25).

Відповідач ОСОБА_2 зазначені обставини у справі не оспорював, фактично їх визнав, про що зазначено в заяві по суті справи, котра подана його повноважним представником адвокатом Бобак О.Б., тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Позивач ОСОБА_1 прохала позов задовольнити, за змістом позову та додаткової заяви, поданої до суду, письмово заперечувала проти надання подружжю строку для примирення (а.с. 1-2,17).

Відповідач ОСОБА_2 клопотань про надання подружжю строку для примирення не заявляв, письмово прохав шлюб розірвати (а.с.25).

Відтак, сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини.

Спору про поділ спільного майна подружжя та про місце проживання неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу між сторонами на час розгляду даної справи немає.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача ОСОБА_5 на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя.

Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_5 як особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище та прохала суд залишити їй прізвище «ОСОБА_6 ».

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_5 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись стст.24,110-113 СК України, стст.12-13,76-82,206,247,259,263-268,274,279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Бісковичі Самбірського району Львівської області (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Самбірським МВ ГУМВС України у Львівській області від 07 грудня 2009 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Левада Городоцького району Хмельницької області (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), зареєстрований 30 серпня 2009 року у Бісковицькій сільській раді Самбірського району Львівської області, відповідний актовий запис за №13 від 30 серпня 2009 року, які мають двох спільних неповнолітніх дітей.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 й надалі іменуватися цим самим прізвищем.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.М. Кущ