Справа № 211/2466/23
Провадження № 2/211/1625/23
У Х В А Л А

іменем України

про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі

08 листопада 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Данилової О.Д.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 25 квітня 2023 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 липня 2020 року, приблизно о 08 годині 15 хвилин, на перехресті доріг вул. Фабрична та вул. В.Чорновола Довгинцівського району м. Кривого Рогу, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Honda Civic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача і автомобіля марки «Nissan Rogue», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок зіткнення, належний позивачу на праві власності автомобіль «Honda Civic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження.

Відносно позивача та відповідача є рішення суду щодо встановлення вини в скоєному ДТП.

Так, постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні вказаного ДТП, а в діях останньої суд побачив порушення п. 10.1. ПДР України, яке знаходиться у причинному зв`язку з ДТП, тобто визнав винною в тому, що ОСОБА_1 , здійснюючи маневр - поворот ліворуч, не переконалась в його безпечності.

Також постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року відповідача було визнано винним у вчиненні вказаного ДТП і суд встановив у діях останнього порушення п. 14.6. а) та 14.6. в) ПДР України, які знаходяться у причинному зв`язку з ДТП, тобто визнав його винним у здійсненні маневру обгону на перехресті та перед пішохідним переходом.

На момент вчинення ДТП, автомобіль, яким керував відповідач, не мав страховий поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і працівниками поліції в день ДТП відносно останнього, за відсутність страхового полісу, була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 2853803.

17 серпня 2020 року позивач звернулась із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до Моторно-транспортного страхового бюро України. Так як розгляд адміністративної справи відносно відповідача тривав значний час, а постанова Дніпровського апеляційного суду по справі відповідача, якою його апеляційна скарга залишена без задоволення, а постанова Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року без змін, була винесена аж 03 жовтня 2022 року, то тільки після отримання відповідних рішень суду позивач звернулась із заявою про відшкодування шкоди до МТСБУ. Однак, вона отримала відмову у зв`язку із порушенням строків подачі заяви про відшкодування шкоди, які передбачені ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У зв`язку із відмовою у відшкодуванні шкоди МТСБУ, але за наявності вини ОСОБА_5 у скоєному ДТП і спричиненні шкоди майну позивача, остання вважає, що відповідач повинен нести цивільно-правову відповідальності на загальних умовах цивільного законодавства України. Так як судами було встановлено вину обох водіїв, то шкода відшкодовується відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, відповідно до якої, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного).

В даній дорожній ситуації, виходячи від дій кожного учасника ДТП, а також їх черговості, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду у розмірі 90 % від загальної суми спричиненої шкоди внаслідок ДТП, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в справі № 632/313/16-к.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №170/20 від 14.09.2020, розмір матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 , як власниці автомобіля «Honda Civic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 119 253,61 грн.

Окрім того, позивачем були понесені витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 4 000 гривень (Б), що підтверджується квитанцією про сплату №002250 від 05.08.2020. Також були понесені інші витрати, пов`язані з проведенням автотоварознавчого дослідження. Так, 05 серпня 2020 року експерт Рейнюк О.В. видав позивачу повідомлення про виклики відповідача на огляд пошкодженого транспортного засобу, які вона відправляла відділенням Укрпошти, на що витратила 38 гривень (Г), а інше повідомлення відправила відділенням Нова Пошта, на що витратила 55 гривень (Ґ).

Оскільки адміністративна справа відносно ОСОБА_4 розглядалась дуже довго, і з моменту спричинення позивачу шкоди його неправомірними діями і до моменту набрання рішення суду законної сили пройшов значний період часу, враховуючи положення ст. 1192 ЦК України, ОСОБА_1 було замовлено нове автотоварознавче дослідження з метою проведення перерахунку. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №34/23 від 06.03.2023, розмір матеріального збитку станом на 27 лютого 2023 року з урахуванням діючого курсу долара США, встановленого НБУ, становить 154 314,59 грн. (А).

Окрім того, позивачем були понесені витрати на проведення нового авто товарознавчого дослідження в сумі 3 000 гривень (В). Під час оплати послуг експерта у банку, позивачем також була сплачена комісія банку в сумі 30 гривень (Д), яку остання вважає витратами для відновлення її порушеного права, тобто реальними збитками.

Отже, загальна сума майнової шкоди (С), яку ОСОБА_1 понесла внаслідок ДТП, вираховується за такою формулою: А+Б+В+Г+Ґ+Д=С.

154 314,59 + 4 000,00 + 3 000,00 + 38,00 + 55,00 + 30,00 = 161 437,59 гривень.

Враховуючи положення ст. 1192 ЦК України та обставини ДТП, дії кожного з учасників події, загальна сума майнової шкоди, яку відповідач на думку позивач повинен відшкодувати їй, становить 90 % від загальної суми майнової шкоди (С), що становить 145 293,83 гривні.

Тобто: 161 437,59 * 90% : 100 % = 145 293,83 гривні.

Внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу також було спричинено моральну шкоду. На час ДТП, остання перебувала за кермом власного автомобілю «Honda Civic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , і хоча вона не отримала жодних тілесних ушкоджень, але зазнала психо-емоційного шоку, так як відчула сильний удар в задню ліву частину свого автомобіля і деякий час не могла зрозуміти, що трапилось. Внаслідок пошкодження автомобіля, вона була вимушена значний час користуватись громадським транспортом, що внесло незручності і корективи в розклад її життя, як в робочий період, так і в особистий. Ця подія, значною мірою змінила звичайний устрій життя позивача. З моменту ДТП і по сьогодні, відповідач проявив байдужість до шкоди, спричиненої в більшій мірі його не правомірними діями, і не відшкодував її навіть частково. Після ДТП, позивач значний час перебувала в негативному психічному стані, викликаному внутрішньою напруженістю, втратою нормального сну. Стан морального дискомфорту та пригніченості впливав на її стосунки з родиною і з оточуючими її людьми. Окрім того, значний період часу вона вимушена була у судовому порядку доводити вину відповідача в скоєному ДТП, що також негативно вплинуло на її психологічний стан. Внаслідок ДТП їй була нанесена психологічна травма, яка виразилась в тому, що вона і досі боїться їздити, як в громадському, так і в інших видах транспорту, а також безпосередньо керувати автомобілем.

Позивач оцінює спричинену моральну шкоду у сумі 20 000 гривень, яку просить стягнути з відповідача на свою користь.

Враховуючи викладене вище, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на свою користь майнову шкоду у розмірі 145 293,83 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., судові витрати у розмірі 17 530,55 грн., які складаються з витрат на сплату судового збору в загальній сумі 2 530,55 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 15 000,00 грн.

Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

01 серпня 2023 року адвокат Гаценко О.В., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду через засоби поштового зв`язку із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначив, що 21 липня 2020 року, приблизно о 08 годині 15 хвилин, на перехресті доріг вул. Фабрична та вул.В.Чорновола Довгинцівського району м. Кривого Рогу, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Honda Civic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 і автомобіля марки «Nissan Rogue», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок зіткнення, належний позивачу за зустрічним позовом на праві власності автомобіль «Nissan Rogue», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. Відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є рішення судів щодо встановлення вини обох водіїв у скоєному ДТП. ОСОБА_4 вважає позов ОСОБА_1 безпідставним та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Оскільки, по-перше, ОСОБА_1 було замовлено два висновки експерта. Згідно першого висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 170/20 від 14.09.2020, розмір матеріального збитку, завданого ОСОБА_6 , як власнику автомобіля «Honda Civic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 119 253,61 грн. Згідно другого висновку експертного автотоварознавчого дослідження №34/23 від 06.03.2023 розмір матеріального збитку станом на 27.02.2023 з урахуванням діючого курсу долара США, встановленого НБУ, становить 154 314,59 грн. В описовій частині позовної заяви ОСОБА_1 зазначено, що «на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 12.09.2019, автомобіль марки «Honda Civic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП належав мені на праві власності». Даний факт свідчить, що замовлення та отримання другого висновку №34/23 від 06.03.2023, відбувалося без огляду автомобіля, так як автомобіль марки «Honda Civic» вже не належав ОСОБА_1 . На підставі зазначеного ОСОБА_4 вважає, що заявлена майнова шкода, а саме матеріальні збитки в розмірі 154 314,59 грн., витрати на проведення нового автотоварознавчого дослідження в сумі 3 000,00 грн., безпідставна та заявлена з порушенням норм матеріального права. По-друге, згідно вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Однак, обставини склалися так, що на момент скоєння ДТП 21 липня 2020 року у ОСОБА_4 не було полісу обов`язкового страхування. У позові ОСОБА_1 зазначено, що 17 серпня 2020 року вона звернулась із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до Моторно-транспортного страхового бюро України, так як розгляд адміністративної справи відносно відповідача за первісним позовом тривав значний час, то вона отримала відмову у зв`язку із порушенням строків подачі заяви про відшкодування шкоди, які передбачені ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». ОСОБА_4 не зовсім зрозумілі причини несвоєчасного подання заяви ОСОБА_1 до МТСБУ, також не зрозуміло причини непред`явлення вимог до МТСБУ. Зауважує, що відповідно до п. 16 постанови ВССУ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдання шкоди у відповідному розмірі. Положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюють присічний строк на подачу страховику заяви на виплату в один рік з моменту ДТП (за шкоду майну). Якщо потерпілий пропускає цей строк, то втрачає вимогу до страхової (за певних умов). У такому випаду логічним було б заявити вимогу на цю суму до винуватця, проте суди вказують, що навіть у такому випадку у потерпілого не виникає вимога до винної особи. Винуватець відповідає виключно за платежі, які не покриває страхова, до такого висновку прийшла Велика Палата у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17. На підставі зазначених фактів ОСОБА_4 вважає, що він не є належним відповідачем у справі, а позов подано з порушенням норм процесуального права. Так як судом було встановлено вину обох водіїв, то шкода відшкодовується відповідно до п.3 ч.1 ст. 1188 ЦК України, відповідно до якої, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного). Наприкінці 2021 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про страхове відшкодування до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА». Згідно Звіту, вартість матеріального збитку з урахуванням зносу без ПДВ становить 73 063,53 гривень. Відповідно до вимог ст.36.3 Закону, у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Так як встановлено двох водіїв винуватцями у даній ДТП, то розмір страхового відшкодування становить 50%. 28 вересня 2021 року Страховик сплатив ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 35 531,77 грн. Вартість завданого ОСОБА_4 матеріального збитку становить 73 063,53 грн., страхове відшкодування - 35 531,77 грн., різниця між фактичним розміром шкоди й страховою виплатою - 35 531,76 грн. Загальна сума майнової шкоди становить: 35 531,76 грн. + 3 500,00 грн. (витрати на проведення автотоварознавчого дослідження) = 39 031,76 грн. Окрім матеріальної шкоди, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 . ОСОБА_4 було спричинена моральна шкоди, яка виражається в порушені його конституційних і цивільних прав на володіння, користування, розпорядження власним майном, що передбачено ст. 41 Конституції України та статтями 317, 319 ЦК України. Внаслідок пошкодження автомобіля, ОСОБА_4 вимушений значний час користуватись громадським транспортом та орендованими автомобілями, що внесло незручності і корективи в розклад особистого життя та роботи, так як його робота пов`язана з постійними роз`їздами. ДТП змінила звичайний устрій його життя. Він оцінює спричинену йому моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень. Тому позивач за зустрічним позовом, ОСОБА_4 , просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом, ОСОБА_1 , на свою користь майнову шкоду в розмірі 39 031,76 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. та судові витрати в розмірі 18 810,10 грн., з яких судовий збір у розмірі 3 810,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою суду від 28 серпня 2023 року ОСОБА_4 поновлено строк для подання зустрічного позову; зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, прийнято та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Об`єднаній справі присвоєно № 211/2466/23. Постановлено у подальшому розглядати об`єднану справу за правилами загального позовного провадження.

11 вересня 2023 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого просить зустрічну позовну заяву залишити без задоволення.

Протокольною ухвалою від 25 жовтня 2023 року суд закрив підготовче судове засідання та призначив справу до судового розгляду, також відповідь на відзив долучена до матеріалів справи, але при ухвалення рішення у справі не буде братися до уваги з огляду на порушення строків подання відповіді на відзив.

08 листопада 2023 року сторони звернулися до суду із спільною заявою про затвердження мирової угоди, згідно якої вони, на підставі власного волевиявлення, дійшли згоди укласти мирову угоду згідно умов якої:

1. ОСОБА_4 сплачує ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 80000 (вісімдесят тисяч грн.) в наступному порядку:

- 20000 (двадцять тисяч грн.) на протязі трьох календарних днів від дати затвердження судом даної угоди;

- по 10000 (десять тисяч грн. ) щомісяця, до 10 числа поточного місяця, починаючи з грудня 2023 року, останній місяць оплати - травень 2024 року.

Оплата здійснюється грошовим переказом на банківську карту НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , або за банківськими реквізитами IBAN - НОМЕР_5 в КБ ПРИВАТБАНК, РНОКПП отримувача - НОМЕР_6 . ОСОБА_4 має право сплатити грошові кошти, зазначені в п.1 угоди, достроково.

2. В свою чергу ОСОБА_1 відмовляється від своїх позовних вимог до ОСОБА_4 по справі №211/2466/23, та будь-яких інших вимог майнового та немайнового характеру стосовно ДТП, що сталася 21 липня 2020 року о 08 годині 15 хвилин на перехресті доріг вул. Фабрична та вул. В.Чорновола Довгинцівського району м. Кривого Рогу.

3. В свою чергу ОСОБА_4 відмовляється від своїх позовних вимог, викладених в зустрічній позовній заяві до ОСОБА_1 по справі №211/2466/23, та будь-яких інших вимог майнового та немайнового характеру стосовно ДТП, що сталася 21 липня 2020 року о 08 годині 15 хвилин на перехресті доріг вул. Фабрична та вул. В.Чорновола Довгинцівського району м. Кривого Рогу.

Просять провадження по справі в зв`язку з цим закрити.

В судове засідання сторони не з`явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: просили затвердити мирову угоду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе затвердити мирову угоду, так як сторони добровільно вирішили спір.

Так, згідно з частинами 1, 2 статті 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Судом досліджено відповідно до матеріалів справи, що позивач та відповідач не обмежені вчинити відповідні дії щодо укладення мирової угоди.

Сторони погоджуються з тим, що провадження по вказаній цивільній справі після затвердження судом мирової угоди між сторонами підлягає закриттю відповідно до частини 4 статті 207 ЦПК України та на підставі пункту 5 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Сторони ознайомлені із наслідками закриття провадження по справі в зв`язку з укладенням мирової угоди, які передбачені статтею 256 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд закриває провадження в справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Отже, підписавши дану угоду, сторони підтверджують, що всі умови даної угоди їм зрозумілі і, з урахуванням взаємного компромісу, відповідають і задовольняють їх інтереси, що є підставою для припинення спору та закриття провадження по справі, вони розуміють наслідки закриття провадження по справі та не допущення звернення до суду з приводу спору між ними про той самий предмет спору.

Керуючись ст. ст. 207-208, 255-256 ЦПК України, суд -

постановив:

затвердити мирову угоду, укладену 08 листопада 2023 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , за умовами якої:

ОСОБА_4 сплачує ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 80000 (вісімдесят тисяч грн.) в наступному порядку:

- 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. на протязі трьох календарних днів від дати затвердження судом даної угоди;

- по 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. щомісяця, до 10 числа поточного місяця, починаючи з грудня 2023 року, останній місяць оплати - травень 2024 року.

Оплата здійснюється грошовим переказом на банківську карту НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , або за банківськими реквізитами IBAN - НОМЕР_5 в КБ ПРИВАТБАНК, РНОКПП отримувача - НОМЕР_6 . ОСОБА_4 має право сплатити грошові кошти, зазначені в п.1 угоди, достроково.

ОСОБА_1 відмовляється від своїх позовних вимог до ОСОБА_4 по справі №211/2466/23, та будь-яких інших вимог майнового та немайнового характеру стосовно ДТП, що сталася 21 липня 2020 року о 08 годині 15 хвилин на перехресті доріг вул. Фабрична та вул. В.Чорновола Довгинцівського району м. Кривого Рогу.

ОСОБА_4 відмовляється від своїх позовних вимог, викладених в зустрічній позовній заяві до ОСОБА_1 по справі №211/2466/23, та будь-яких інших вимог майнового та немайнового характеру стосовно ДТП, що сталася 21 липня 2020 року о 08 годині 15 хвилин на перехресті доріг вул. Фабрична та вул. В.Чорновола Довгинцівського району м. Кривого Рогу.

Мирова угода набирає чинності з моменту затвердження її ухвалою суду.

Провадження по справі закрити, попередивши сторони про наслідки закриття провадження, передбачені статтею 256 ЦПК України.

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди сторонами в добровільному порядку, зазначена ухвала суду є виконавчим документом та може бути пред`явлена до примусового виконання через органи Державної виконавчої служби України, в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 08 листопада 2023 року.

Суддя Д.М.Ніколенко