Рішення

Іменем України

02 листопада 2023 року місто Чернігів

Справа №751/1700/22

Провадження №2/751/155/23

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Пилипович А. Я., Савчук М.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третя особа Комунальне підприємство «Новозаводське» Чернігівської міської ради

представники позивача Кужильна Ольга Станіславівна, ОСОБА_4

представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5

представник третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Комунальне підприємство «Новозаводське» Чернігівської міської ради, про визнання права користування квартирою та усунення перешкод у користуванні квартирою,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання за нею право користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом надання ключів від неї (а.с.1-6).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з жовтня 2014 року разом зі своєю матір`ю та її чоловіком ОСОБА_3 проживала в квартирі АДРЕСА_1 . Надалі у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_7 і його місцем реєстрації стала вищевказана квартира. У 2016 році ОСОБА_3 визнав себе батьком ОСОБА_8 . Після лютого 2016 року ОСОБА_2 - мати ОСОБА_3 , почала приїжджати до них та вчиняти сварки, з приводу чого він звертався до поліції. В цей же час відносини між матір`ю та батьком погіршилися, і у 2021 році, коли вона з матір`ю та братом повернулися з відпочинку, потрапити до квартири не змогли, оскільки відповідачі змінили вхідні замки. У подальшому шлюб між матір`ю та батьком було розірвано. Зазначила, що наразі вона є студенткою Таврійського національного університету та до 30.06.2022 тимчасово проживає у гуртожитку. Після закінчення навчання відсутня можливість придбати або орендувати нове житло і вона має намір повернутися до останнього місця свого проживання. Вважає, що оскільки вселилась до спірної квартири, як член сім`ї відповідача, тому вона набула право користування жилим приміщенням разом з наймачем. Отже, незаконними діями відповідачів порушено її право на користування спірною квартирою.

ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи, пояснення учасників справи в судовому засіданні.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 20 червня 2022 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 27.09.2022 зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені у воєнний стан.

Ухвалою суду від 13 квітня 2023 року поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 14 червня 2023 року розгляд справи відкладено за заявою позивача.

Протокольною ухвалою суду від 22.08.2023 визнано поважними причини пропуску строку для подачі відповідачами заперечень (а.с.172-178, 204-217, 233-237). Відповідно до яких просили відмовити у задоволенні позову. Зазначили, що акт про проживання особи від 23.07.2021 року, складений майстром КП «Новозаводське», є недійсним, оскільки заперечується довідкою від 27.01.2022 про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 . Крім того, при складанні акту відсутній підпис наймача квартири ОСОБА_2 та начальника КП «Новозаводське». Крім того, відомості про квартиру (особовий рахунок НОМЕР_1 ) сфабриковані.

Протокольними ухвалами суду від 27.09.2023 та 20.10.2023 у справі оголошувалися перерви.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав вказаних у позові.

Відповідачі та представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову. Відповідачі зазначили, що позивачка лише періодично мешкала за спірною адресою, фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник третьої особи у судовому засіданні зазначила, що позивач не зверталася з приводу складання акту про проживання особи без реєстрації від 23.07.2021. При складанні акту огляд квартири не здійснювався. Після перерви в судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності третьої особи на підставі наявних доказів.

Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Виконавчим комітетом Новозаводського району Ради народних депутатів міста Чернігова 13.04.1992 видано ОСОБА_2 на сім`ю із трьох осіб (син ОСОБА_3 , син ОСОБА_9 ) ордер №431 на жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1 (а.с.240).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.35-36).

ОСОБА_3 та ОСОБА_10 у період з 11 листопада 2014 року до 11 січня 2022 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 та копією рішення Деснянського районного суду м. Чернігова (а.с.14, 242-243).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя ОСОБА_11 народився син - ОСОБА_12 (а.с.15).

Також, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 має доньку - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.18). За заявою ОСОБА_10 та ОСОБА_3 у актовий запис про народження ОСОБА_8 внесено зміни щодо батька дитини (а.с.19-20).

Згідно довідки Управління адміністративних послуг №8227 від 15.07.2021 року місце проживання ОСОБА_12 , 2015 року народження, зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 з 25.08.2015 (а.с.27).

Відповідно до копії особового рахунку № НОМЕР_3 КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради станом на 26.08.2021, у спірній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та син відповідача ОСОБА_12 , квартиронаймачем є ОСОБА_2 (а.с.34).

Згідно акту КП «Новозаводське» про проживання особи без реєстрації від 23.07.2021 ОСОБА_10 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , проживали без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 у період з жовтня 2014 до 02.07.2021. ОСОБА_12 зареєстрований з 25.08.2015 за адресою: АДРЕСА_3 та проживав до 02.07.2021 (а.с.28).

Згідно листа КП «Новозаводське» №734 від 11.07.2023 акт про проживання особи без реєстрації від 23.07.2021 складено за формою, наведеною у додатку до Положення на підставі заяви ОСОБА_10 , як законного представника малолітнього ОСОБА_12 . До заяви додано копію довідки про склад сім`ї за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт заявниці з відміткою, що ОСОБА_7 є її сином та копію особового рахунку з зазначенням форми власності квартири (а.с.170-171).

ОСОБА_1 є студенткою Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського, денної форми навчання, терміном з 01.09.2019 до 30.06.2023, що підтверджується довідками №325 від 19.07.2021 та №11 від 18.01.2022 (а.с.29-30).

У зв`язку з навчанням ОСОБА_1 на підставі договору №275 найму житлового приміщення видано ордер на кімнату у гуртожитку АДРЕСА_4 на строк з 01.09.2021 до 30.06.2022 (а.с.31,32).

Відповідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №2051 від 27.01.2022 ОСОБА_1 з 27.01.2022 знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 на нове місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.33).

Відповідно до копії закордонного паспорту ОСОБА_1 виїхала за межі державного кордону України 02.07.2021 (а.с.22).

Згідно відомостей Державної прикордонної служби України №108 від 11.09.2023 ОСОБА_1 перетнула державний кордон України 25.06.2023 за напрямком в`їзд та 27.06.2023 виїхала за межі державного кордону України (а.с.202).

Згідно талонів - повідомлення єдиного обліку №36445, №43819, №47604, №49968 від 12.06.2021, 13.07.2021, 27.07.2021 та 06.08.2021 ОСОБА_10 зверталась до служби «102» з приводу неналежної поведінки її чоловіка ОСОБА_3 та з приводу зміни замків від квартири АДРЕСА_1 (а.с.23-26).

За результатами перевірки інформації, викладеної у зверненнях, рекомендовано заявнику звернутися до суду, оскільки вбачаються цивільно-правові відносини (а.с.39,40).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 26.08.2021 відсутні відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 та ОСОБА_10 (а.с.35-36).

Відповідно до копії посвідчення ОСОБА_3 є учасником бойових дій (а.с.219), проходив військову службу та 17.03.2023 звільнений з військової служби у відставку за станом здоров`я (а.с.239). Останній у період з 16.06.2023 до 10.07.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради (а.с.238)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 - знайома ОСОБА_10 , пояснила, що вони проживали близько п`яти років в одному будинку по АДРЕСА_5 . В цей період одночасно робили ремонт у квартирах. ОСОБА_8 допомагали матері робити ремонт. Коли б вона не приходила там постійно були діти ОСОБА_8 та ОСОБА_14 . Від ОСОБА_15 дізналася, що її чоловіка поранено і коли вона їздила у лікарню, з маленьким сином залишалася донька ОСОБА_8 . ОСОБА_16 бачила протягом 2015 - 2020 років. Надалі ОСОБА_8 поступила до ВНЗ, але коли почалася пандемія навчання було дистанційне і бачила, як Настя займалася вдома. Від ОСОБА_15 дізналася, що у цьому році ОСОБА_8 приїздила у квартиру забрати свої речі, але її не впустили. Також бачила відео на якому зафіксовано події, які відбулись після їх повернення із-за кордону, коли чоловік ОСОБА_15 вчинив сварку і не впустив додому ОСОБА_15 з ОСОБА_14 . Чи була з ними ОСОБА_8 вона не пам`ятає. Зазначила, що ОСОБА_2 у квартирі ніколи не бачила. Останній раз бачила ОСОБА_8 у 2020 році, тому що 10.07.2020 вони переїхали в інше місце. У період з 2020 до 2023 року особисто з ОСОБА_8 не спілкувалася, але зі слів ОСОБА_15 знає, що вони продовжували там проживати.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показав, що він є знайомим ОСОБА_18 . У 2014 році вона попросила його допомогти робити ремонт у квартирі на АДРЕСА_5 . Він прийшов до них і бачив, як вона з донькою клеїть шпалери у коридорі. Вони домовилися про обсяг робіт, які він буде виконувати протягом 2-3 місяців. Через півтора місця із АТО прийшов ОСОБА_19 . У 2021 році бачив ОСОБА_15 вдома у батьків, оскільки у квартиру на АДРЕСА_5 її не пускали. ОСОБА_19 привозив до будинку по АДРЕСА_6 речі. У липні 2023 року приїжджала ОСОБА_8 , і ОСОБА_15 попросила його з`їздити разом з нею у квартиру на АДРЕСА_5 , щоб допомогти забрати її речі, але двері їм ніхто не відчинив. Ключі ОСОБА_8 не підходили до дверей, вона телефонувала ОСОБА_20 , але він не відповідав. З цього приводу поліцію не викликали. Зазначив, що ОСОБА_2 ніколи не бачив у квартирі.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Частиною першою статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно зі статтею 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 61, статей 64, 65 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.

Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема, чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні частини другої ст.64 ЖК України, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем.

За змістом статті 65 ЖК України за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому жилому приміщенні.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 грудня 2020 року у справі №205/6201/17, від 21 травня 2020 року справі № 199/91418/16-ц, від 18 травня 2022 року у справі №463/2277/20-ц.

Виходячи зі змісту положень статей 71,72 ЖК України, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилою площею, зокрема, коли вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а в разі спору судом.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наймачем спірної квартири є відповідач ОСОБА_21 , відповідач ОСОБА_3 є членом сім`ї наймача.

Позивач разом з матір`ю ОСОБА_10 у жовтні 2014 року вселилась до спірної квартири як член сім`ї наймача. На момент вселення до спірної квартири позивача, остання була неповнолітньою, а тому письмової згоди членів сім`ї на вселення не потрібно. Доказів на спростування указаних обставин відповідачами не надано.

Разом з тим, позивачем не було доведено належним чином факту того, що спірна квартира є її постійним місцем проживання. Позивач до 27.01.2022 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , отже зберігала за собою право користування на іншу жилу площу.

Крім того, позивач 02.07.2021 виїхала за кордон, повернулась лише 25.06.2023 на три дні та знову 27.06.2023 виїхала за кордон.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що у період з 02.07.2021 до 27.06.2023, у тому числі на момент звернення до суду 02.06.2022, відповідачами чинились перешкоди у користуванні спірною квартирою. Крім того, суд ставиться критично до показів ОСОБА_17 стосовно того, що у липні 2023 року позивач не могла потрапити до спірної квартиру, оскільки остання 27.06.2023 виїхала за кордон.

Отже, позивачем не надано доказів того, що протягом шести місяців з 02.07.2021 не проживала у спірній квартирі з поважних причин.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання права користування квартирою та усунення перешкод у користуванні квартирою є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 02.07.2021 залишила спірне житлове приміщення, чим добровільно відмовилася від права користування ним. Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б вказували, що вона була відсутня за місцем проживання з поважних причин, а також доказів тих обставин, що їй завдавалися перешкоди у реалізації нею права користування спірним житловим приміщенням до часу звернення позивача з позовом до суду.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України.

За правилами ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Позивачем понесені та документально підтвердження витрати по сплаті судового збору в сумі 1 984 грн (а.с.63) та витрат на правничу допомогу в сумі 5 000 грн (а.с.60).

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, понесені позивачем не стягуються.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 42, 81, 89, 206, 259, 263, 265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 9, 64, 65, 71, 72 ЖК України, суд -

Вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Комунальне підприємство «Новозаводське» Чернігівської міської ради, про визнання права користування квартирою та усунення перешкод у користуванні квартирою відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 07.11.2023.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_7 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач - ОСОБА_3 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 )

Третя особа - Комунальне підприємство «Новозаводське» Чернігівської міської ради (місцезнаходження: м. Чернігів, просп. Перемоги, буд. 15, )

Суддя Н. В. Маслюк