Провадження № 2-з/522/389/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 514520,14 Євро.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 03 листопада 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

06.11.2023 на адресу суду надійшла заява позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :01:006:0025 площею (га): 6.7539, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район (після зміни назви Миколаївський район), с/рада. Бузька, що належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), із забороною всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії, в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:006:0025 площею (га): 6.7539, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район (після зміни назви Миколаївський район), с/рада. Бузька, що належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в тому числі в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Заява обґрунтована тим, що у позивача є всі підстави вважати, що відповідач намагається відчужити належне їй нерухоме майно, борг нею досі не повернуто, що дає підстави вважати, що відповідач уникає від обов`язку з повернення коштів, тому невжиття судом заходів забезпечення позову може привести до неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позову про стягнення боргу, а також привести до порушення прав чи інтересів позивача, у зв`язку з чим є необхідність у вжитті заявлених заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяв, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття, ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Так, предметом позову є стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 514520,14 Євро.

Як свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 353077661 від 03.11.2023 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею (га): 6.7539, кадастровий номер :01:006:0025, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район, с/рада. Бузька.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості - земельної ділянки площею (га): 6.7539, кадастровий номер :01:006:0025, зазначено, що оціночна вартість земельної ділянки становить 139123,80 грн.

Зважаючи на надані докази, предмет спору та положення чинного процесуального законодавства України, суд вважає за можливе задовольнити заяву в частині накладення арешту на земельну ділянку, оскільки позивачкою обґрунтовано вказано, що невжиття такого заходу забезпечення позову може призвести до труднощів у виконанні рішення в разі зміни власника земельної ділянки та може забезпечить фактичне виконання рішення суду в разі задоволення заявлених вимог.

Такий захід забезпечення є співмірним заявленим вимогам та не обмежить права ОСОБА_2 , адже має тимчасовий характер та цілком узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

З іншого боку, під час розгляду заяви не було встановлено обставин, які зумовлюють обов`язкове застосування зустрічного забезпечення відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, а тому, оскільки, обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди ОСОБА_2 , на думку суду відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення.

Разом з тим, відсутні підстави для задоволення заяви в іншій частині, а саме: заборони всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії, в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:006:0025 площею (га): 6.7539, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район (після зміни назви Миколаївський район), с/рада. Бузька, що належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в тому числі в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, зважаючи на те, що позивачкою не доведено необхідність застосування і такого засобу забезпечення позову поряд із накладенням арешту на земельну ділянку.

Керуючись ст. ст.149-154,157, 258, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :01:006:0025 площею (га): 6.7539, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район, с/рада. Бузька, що належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.І.Ковтун