Справа № 626/2588/21
Провадження № 2/626/24/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

07.11.2023 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дудченка В.О.,

за участю секретаря Зінченко Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Бєловол О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краснограді, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 16.09.2021 року звернувся до суду з позовом до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (скорочене найменування АТ «Харківгаз») про захист прав споживачі в якому просить:

1. Визнати що Відповідач:

- не виконав Постанову Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494 щодо направлення йому супровідного листа разом із заявою - приєднанням до договору розподілу природного газу протягом двомісячного строку з дня набрання чинності цією постановою, щодо забезпечення укладання акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін протягом двох років з дня набрання чинності цією постановою; у одноосібному порядку без його попередження розірвав Договір про надання послуг з газопостачання від 24.05.2007 року, наслідком чого з`явилось додаткове нарахування йому газу у обсязі 115 м3 і борг у обсязі 183, 26 м3.

2. Зобов`язати Відповідача:

- з урахуванням проведеного перерахунку у червні поточного року: зробити перерахунок оплаченого ним газу у обсязі 93,75 м3, в тому числі 11,96 м3 нарахованого з 07 листопада по 31 грудня 2020 року;

- надати відомості до ТОВ «Харківгазбут» щодо відсутності у нього заборгованості в обсязі 183, 26 м3 газу.

3. Визнати, що Відповідач: надав у Договорі на планове технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання (або за заявками абонентів) від 03.08.2004 року недостовірну інформацію щодо найменування нормативно правового акту «Правил безпеки в газовому господарстві», затверджених постановою Колегії Держгіртехнагладу України від 01.10.1997 року №254 з додатком 39 по безпечному користуванню побутовими газовими приладами та апаратами, - тобто ввів споживача в оману; не ознайомив його з Правилами надання населенню послуг з газопостачання, нормативних документів, а також із законодавством щодо відповідальності за їх порушення у частині, що стосується споживача, не провів інструктаж з безпечного користування газом у побуті; відповідно до вимог Договору про надання послуг з газопостачання від 24.05.2007 року, що позбавило його інформації щодо безпечного користування побутовими газовими приладами і відповідальності за порушення нормативних документів при експлуатації внутрішньо будинкової системи газопостачання.

4. Визнати, що Відповідач надав йому Припис по усуненню порушень №644 від 18.02.2021 року, зазначені порушення у якому не відповідають пункту 5.5 глави 5 розділу V діючих Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №285 від 15.05.2015 року, найменування ДБН та пункт їх порушення не навів: припис скасувати.

5. Встановити факт зміни водонагрівача ВПГ - 23 на ВПГ «BOSCH» 12 листопада 2013 року; підтвердити його право на подальше використання ВПГ «BOSCH» по факту його експлуатації з 12 листопада 2013 року по цей час, а також по факту внесення самим Відповідачем ВПГ «BOSCH» до Акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та споживачем № від 16.02.2021 року, який є невід`ємною частиною Типового договору розподілу природного газу та підтверджує факт експлуатації ВПГ «BOSCH»;

6. Зобов`язати Відповідача внести ВПГ «BOSCH» до технічної документації його домоволодіння на підставі нормативно - правових актів діючих на час встановлення ВПГ «BOSCH».

7. Визнати вимоги Відповідача щодо зміни газової труби до ВПГ «BOSCH» з du 15 на du 20, а також обладнання решітки у зовнішній стіни відокремленого приміщення для встановлення газового приладу, як такі, що не відповідають вимогам нормативно - правовому акту - ДБН 2.5 - 20- 2001 «Газопостачання»; самі вимоги такими, що є ознаками нечесної підприємницької практики.

8. Визнати ствердження Відповідача, що він перепланував коридор у ванну кімнату таким, що не відповідає часу здійснення перепланування та не є порушенням нормативно - правових актів, діючих під час перепланування; саме ствердження вважати ознакою нечесної підприємницької практики.

9. Визнати в діях проектантки Відповідача ОСОБА_2 щодо необхідності обладнання двері до відокремленого приміщення для встановлення газового приладу через зовнішню стіну будинку, що визвало у нього та його дружини дуже сильні душевні хвилювання, - ознакою нечесної підприємницької практики.

10. Визнати, що Відповідач у одноосібному порядку без погодження з ним та з порушенням цивільного законодавства розірвав договір на планове технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання від 03.08.2004 року; цей Договір зобов`язати Відповідача виконувати до висловлення бажання про його розірвання за місяць до закінчення терміну його дії 03.08.2022 року.

12. Визнати, що Відповідач не виконує умови Типового договору розподілу природного газу щодо права споживача здійснювати оплату за його послугу шляхом внесення готівки через його касу; а також порушує статтю Закону України «Про захист прав споживачів» щодо всілякого сприяння споживачеві у вільному виборі форми оплати; зобов`язати Відповідача надати йому можливість здійснювати оплату за розподіл природного газу внесенням готівки через касу у м. Краснограді.

12. Визнати, що Відповідач не надав повної інформації щодо переліку робіт та їх ціни за його заявою від 18.02.2021 року щодо введення в експлуатацію ВПГ «BOSCH», не надав інформації щодо «Опитувального листа» на запит від 23.04.2021 року; надані документи для укладання відповідного договору повернув без пояснення, тобто відмовив у наданні потрібної йому послуги, Такі дії Відповідача визнати нечесної підприємницької практики.

13. Визнати, що Відповідач без його згоди передав його персональні дані третій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю «104 UA», тим самим порушив Закон України «Про захист персональних даних»; зобов`язати Відповідача відкликати від Товариства з обмеженою відповідальністю «104 UA» дозвіл на обробку його персональних даних; направити вимогу до цього Товариства щодо знищення його персональних даних; про проведення зазначених дій його повідомити.

14. Визнати надмірним внесення його персональних даних до Акту інвентаризації домоволодіння №1/1377 від 23.06.2021 року, та форма якого не встановлена нормативно - правовими актами; Акт знищити у його присутності.

15. Визнати, що Відповідач не надав йому важливу інформацію щодо безпечного використання газу, а саме: не відповів на прямі питання щодо відповідності Правилам системи газопостачання акту перевірки і прочищення димових та вентиляційних каналів, складеного фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 ; таку поведінку Відповідача визнати нечесною підприємницькою практикою.

16. Визнати нанесення йому Відповідачем моральної шкоди; зобов`язати Відповідача надати йому офіційне письмове вибачення за дії (бездіяльність) працівників Красноградського відділення в якості відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 в позовній заяві зазначив, що відповідач по справі порушив його права, як споживача виходячи із наступного.

1. Вказує, що 24.05.2007 року між ним та начальником Красноградською філією ВАТ «Харківгаз» Цариком В.В. був укладений договір про надання послуг з газопостачання №61011 (надалі Договір 2007). Відповідно до п. 10.1 Цей договір укладений на термін один рік, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну однією із сторін не буде заявлено про відмову від цього договору або його перегляд. Договір за погодженням сторін може бути розірвано достроково. Договір 2007 року не передбачає додаткових нарахувань спожитого газу. Пунктом 4.3 цього договору визначено, що при наявності лічильника газу розрахунок Споживача за надані послуги з газопостачання проводяться за діючими цінами на підставі фактичних показань лічильника газу. При цьому відповідач порушив умови Договору 2007 року визначений лічильником об`єм споживання газу почав проводити до стандартних умов з використанням спеціальних коефіцієнтів. З жовтня 2018 року по грудень 2020 року додатковий об`єм спожитого газу було збільшено на 115 м3. Листом від 13.01.2021 року відповідач повідомив його, що договір від 24.05.2007 року на який він посилається є недійсним. Вказує, що позиція відповідача щодо недійсності Договору 2007 року не відповідає ЦК України, оскільки зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач як правонаступник ПАТ «Харківгаз» не звертався до нього щодо зміни або розірвання Договору 2007 року до січня 2021 року. До Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року 2498 (Типовий договір) він приєднався шляхом оплати послуги відповідача 19.02.2021 року. Отже з 19.02.2021 року закінчилась чинність Договору 2007 року. Внаслідок розірвання відповідачем Договору 2007 року йому здійснювались нарахування додаткового обсягу газу, який відповідач відмовляється перерахувати на його користь. В позовній заяві наводить розрахунок, за яким вказаний обсяг газу складає 93,75 м3. Крім цього, у рахунок за спожитий газ від ТОВ «Харківгазбут» йому щомісяця повідомлялось, що за період з 01.12.2015 року по 30.09.2018 року йому не виставлялось в рахунках різницю в об`ємах споживаного ним газу в стандартах і робочих умовах, який становить 183,26 м3. Відомості про цей об`єм газу ТОВ «Харківгазбут» отримав від відповідача, що є порушенням Договору 2007 року, який не передбачає приведення об`єму спожитого газу до стандартних умов.

2. Також зазначає, що 18.02.2021 року представниками відповідача йому був виданий Припис по усуненню порушень №644 (далі Припис). В приписі зазначено, що він порушив вимоги Правил безпеки систем газопостачання та ДБН, та запропонувавши усунути порушення Правил безпеки систем газопостачання п. 5.5. глави 5, розділу V, а саме самовільне підключення газових приладів та пристроїв споживача до системи газопостачання та невідповідність системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації (самовільне підключення ВПГ «BOSCH»). Зазначає, що вказаний у Приписі вид порушення не відповідає ПБСГ та посилання у Приписі на порушення ДБН без повного найменування цих ДБН не дає можливість їх перевірити. Тому зазначені у Приписі дії щодо відключення газопостачання домоволодіння без додаткового попередження при невиконанні Припису вважає психологічним тиском на споживача щодо спонукання до певних дій. Зазначає, що у листопаді 2013 року ним дійсно була проведена заміна існуючого ВПГ-23, потужністю 23 кВТ, на ВПГ «BOSCH» 17,4 кВт, так як ВПГ-23 вийшов з ладу. Вважає, що здійснена ним заміна газового обладнання, не є самовільним підключенням, так як п. 5.2.11 Договору 2007 року споживач зобов`язується: не здійснювати нові (додаткові) підключення газових приладів і пристроїв. Пунктом 6.1.1 договору 2007 року Виконавцю надано право припинити постачання газу споживачеві та визначено сім підстав припинення газу, серед яких відсутня підстава відключення самовільне підключення до системи газопостачання. При цьому з часу заміни водонагрівача у листопаді 2013 року по 01.01.2021 року відповідно до Договору 2007 року ПАТ «Харківгаз», а потім відповідач повинні були встановити невідповідність заміненого обладнання вимогам будівельним нормам, проекту і правилам безпеки, оскільки споживач має право в тому числі і на якісне та своєчасне періодичне технічне обслуговування газових печей, проточних, ємкісних водонагрівачів, у т.ч. опалювальних котлів та іншого устаткування з відводом згорання газу в димові канали не рідше одного разу на рік.

Також посилається на чинність Договору від 03.08.2004 року укладеного між ним та ВАТ «Харківгаз».

Крім того вказує, що під впливом Припису, 18.02.2021 року ним була надана заява Відповідачу на виконання необхідної роботи щодо введення в експлуатацію проточного водонагрівача BOSCH». 03.03.2021 року газове обладнання оглядала проектантка Відповідача ОСОБА_4 та зробила зауваження, що вхід через ванну кімнату до відокремленого приміщення для встановлення опалювального приладу не відповідає вимогам будівельних норм «Газопостачання», вхід необхідно обладнати через зовнішню стіну будинку, вхід через ванну кімнату закрити, але це не заборонено ДБН, за якими була проведена реконструкція системи внутрішнього газопостачання будинку; обладнання введено в експлуатацію у 2003 році, проект реконструкції виконано за вказаними ДБН. У листі Відповідача від 02.06.2021 року зазначено, що він перепланував коридор на ванну кімнату. Також зазначено, що у цілях безпеки, згідно до ДБН В 2.5 - 20:2018 «Газопостачання» пункту 9.48, йому необхідно обладнати решітку для припливу повітря на додаткове горіння газу в зовнішній стіні приміщення; обладнання входу через зовнішню стіну будинку вже було не потрібно. Вважає, що висловлювання ОСОБА_4 відносно обладнання входу до відокремленого приміщення через зовнішню стіну будинку - це був психічний тиск на нього, що є нечесною підприємницькою практикою Відповідача. Вказує, що ніякого перепланування коридору після реконструкції і введення обладнання в експлуатацію у 2003 році - не відбувалось. Це підтверджую архівними даними Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за 2002-2003 рік.

У листі Відповідача від 02.06.2021 року також зазначено, що для підключення ВПГ «BOSCH» необхідно буде виконати заміну існуючої ділянки газопроводу з діаметру dy 15 на du 20. Заміна виконуватиметься згідно ДБН В 2.5 - 20: 2018 «Газопостачання» пункту 9.5. «З`єднання труб слід передбачити методом зварювання. Роз`ємне (різьбові та фланцеві) з`єднання допускається передбачити тільки в місцях запірної арматури, газових приладів, КВП, регуляторів тиску та іншого обладнання». Звертає увагу суду, що порушень зазначеного пункту при з`єднанні ВПГ «BOSCH» з газовою трубою не відбувалось, всі з`єднання виконані роз`ємними різьбовими. Також вимоги Відповідача щодо зміни газової труби з du 15 на du 20 вважає безпідставними, направленними на збільшення обсягу роботи, збільшення ціни робот, тобто Відповідач нав`язує споживачу зайві роботи з додатковими витратами.

Так як водонагрівач ВПГ «BOSCH» встановлено 12.11.2013 року, на наступний день після придбання, а так як строк позовної давності відносно його дій по зміні водонагрівача сплив, тому, вважає, що він має право на подальшу експлуатацію ВПГ «BOSCH» по факту його використання з 12.11.2013 року без зауважень з боку Відповідача більш ніж сім років.

3. 23.04.2021 року ним була надана заява Відповідачу з проханням надати можливість здійснювати оплату за розподіл природного газу шляхом внесення готівки через касу Відповідача у м. Краснограді, повідомити адресу та час її роботи. Листом від 07.05.2021 року №610-Лв-9598-0521 йому повідомлено, що у Красноградському відділенні AT «Харківгаз» відсутня послуга щодо прийому платежів від населення, тобто прохання відхилено. Пунктом 6.6. Типового договору встановлено: Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Оператора ГРМ та в іншій не забороненій законодавством спосіб. Статтею 17 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що продавець (виконавець) зобов`язаний всіляко сприяти споживачеві у вільному виборі продукції та форм її оплати. Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізовується на території України для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Отже відповідач обмежив його право здійснювати оплату за розподіл газу в зручній для нього формі, чим порушив вимоги Договору та ЗУ «Про захист прав споживачів».

4. Відповідач володіє та здійснює обробку його персональних даних, які без його згоди передав третій особі - ТОВ «104 ЮА».

5. Враховуючи вище викладене зазначає, що відповідач не виконав нормативно-правові акти щодо своєчасного приведення договірних відносин з ним у відповідність до цих актів; порушив законодавство щодо розірвання існуючих договорів з ним; нараховував додатковий об`єм газу у обсязі 115м3; надав Припис: по усуненню порушень, зазначений вид порушення якого не відповідав діючим Правилам безпеки систем газопостачання; своєчасно не встановив факт зміни водонагрівача; поширює дію нормативно - правових актів, прийнятих у 2015 році на час зміни водонагрівача у 2013 році; надав недостовірну інформацію у Договорі 2004 року щодо Типової інструкції, яку він повинен був виконувати; не ознайомив його з нормативно-правовими актами при укладенні Договору 2007 року; безпідставно звинуватив його у переплануванні коридору під ванну кімнату; безпідставно висловлювався щодо необхідності обладнати вхід до відокремленого приміщення газовим приладом через зовнішню стіну будинку; безпідставно нав`язує йому роботу щодо зміни газової труби du 15 на du 20; обмежив його право здійснювати оплату за розподіл газу в зручний для нього спосіб; порушив Закон України «Про захист персональних даних»; відмовив у наданні важливої інформації щодо безпечного використання газу.

Вважає, що своїми діями (бездіяльністю) відповідач наніс йому моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з його протиправною поведінкою.

Рух справи в суді.

Ухвалою від 21.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загально позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду, ухвалою від 22.11.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив, але надійшли письмові пояснення в яких позов не визнали та просили відмовити в задоволенні позову.

Вищевказані письмові пояснення від представника відповідача адвоката Бєловол О.О. щодо даного позову, які надійшли через канцелярію суду та через програму «Д-3» канцелярією суду прикріплені в електронному вигляді до даної справи, суд їх сприймає не як відзив на позовну заяву, а як пояснення по суті позову.

Аргументи сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі на задоволенні позову наполягав, з підстав викладених у заявах по суті справи.

Представник відповідача АТ «Харківгаз» - Бєловол О.О. в судових засіданнях позов не визнали та просили відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в письмових поясненнях.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Позиція суду.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що між сторонами виникли відносини, що виникають у процесі надання та споживання послуг в результаті чого виник спір щодо захисту прав споживачів, зокрема щодо визнання права на здійснення оплати за постачання природного газу шляхом внесення готівки через касу відповідача.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що АT «ХАРКІВГАЗ» надавало ОСОБА_1 послуги з розподілу природного газу за адресою: Харківська обл., Красноградський район, м. Красноград, пров. Лермонтова - на ім`я відповідача за вказаною адресою відкрито особовий рахунок.

Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» з 01.07.2015 року функції постачання та розподілу природного газу розподілені.

Постачальником природного газу є суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність із постачання природного газу.

В свою чергу, АТ «ХАРКІВГАЗ» провадило господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області, тобто був Оператором ГРМ.

Відповідно до постанови НКРЕКП №1132 від 28.06.2023 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Харківгаз» з 01.07.2023 року дію ліцензії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 19.06.2017 року № 809, зупинено. Таким чином з 01.07.2023 року АТ «Харківгаз» не виконує функцію оператора газорозподільної системи.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Правовідносини між споживачем та газорозподільною організацією врегульовані Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 (далі Кодекс ГРС), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/27824, Правилами безпеки систем газопостачання України, що затверджені наказом Міністерства вугільної енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015 № 285 тощо.

Закон України «Про ринок природного газу» визначає наступних суб`єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи; оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

АТ «Харківгаз» був Оператором ГРМ до 01.07.2023 року.

Відповідно до Кодексу ГРС Оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Відповідно до п.3 глави 3 розділ VІ Кодексу ГРС договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633,634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з п. 4 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРС договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п.1.1. Договору).

Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (п.1.2. Договору).

Відповідно до предмету Типового Договору розподілу природного газу Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (п.2.1. Договору).

Згідно першого речення п. 2.3. розділу ІІ умов Типового Договору розподілу газу, при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем.

1.Щодо додаткове нарахування газу у обсязі 115 м3 і борг у обсязі 183,26 м3.

У зв`язку із набранням чинності Закону України від 09.04.2015 року № 329-VIII «Про ринок природного газу» здійснено відокремлення функцій з розподілу та постачання природного газу, тому з 01.07.2015 року АТ «Харківгаз» не здійснює діяльності з постачання природного газу споживачам та було газорозподільним підприємством, що здійснювало розподіл природного газу на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.04.2015 року № 2494 ( надалі Кодекс) та іншими нормативно-правовими актами.

Договори про надання населенню послуг з газопостачання, що були укладені до набуття чинності Кодексом, зокрема договір від 24.05.2007 року є недійсним, оскільки Типовий договір природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам).

Відповідно до п. 1 розділу 3 глави VI Кодексу газорозподільних систем, Споживачі, у тому числі побутові споживач, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальникам зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Суд в черговий раз наголошує, що Відповідно до п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС та п. 1.3 Типового договору розподілу природного газу, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкових виданнях, що публікується на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двох стороннього підписання.

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк.

Відповідно до ч. 1ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Частиною 1статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що є не побутовими) до цього Договору яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу ( п. 1.3 розділу I Договору)

Фактом приєднання Позивача до умов Договору є споживання природного газу та оплата рахунків за газ, що не заперечувалась позивачем в судовому засіданні та в позовній заяві.

Враховуючи, що АТ «Харківгаз» не надавало ОСОБА_1 послуги з постачання природного газу, отже не має підстав для задоволення позовних вимог щодо невиконання Відповідачем Постанови Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 щодо направлення Позивачу супровідного листа разом із заявою-приєднання до договору розподілу природного газу протягом двохмісячного строку з дня набрання чинності цієї постанови, щодо забезпечення укладення акту розмежування балансової належності та експлуатації відповідальності сторін протягом двох років з дня набрання чинності цієї постанови, щодо розірвання Договору про надання послуг з газопостачання від 24.05.2007 року (без попередження Позивача), в наслідок чого, як повідомляє Позивач, у нього з`явилося додаткове нарахування газу у обсязі 115 м3 і борг у обсязі 183,26 м3.

2.Щодо скасування виданого Припису по усуненню порушень № 644 від 18.02.2021 року та встановлення факту.

Судовим розглядом встановлено, що згідно виконавчо-технічної документації, у житловому будинку Позивача встановлені побутова газова плита (ПГ-4), опалювальний прилад (котел «Маяк»), газовий проточний водонагрівач ВПГ-23 та побутовий газовий лічильник.

Під час обстеження газових приладів за адресою Позивача працівниками Красноградського відділення АТ «Харківгаз» була виявлена невідповідність встановленого газового обладнання проектній та виконавчо-технічній документації, а саме: Позивачем було самовільно замінений газовий проточний водонагрівач ВПГ-23 на ВПГ «BOSCH», у зв`язку з чим 18.02.2021 року у присутності Позивача був складений та наданий Позивачу Припис про усунення порушень.

При цьому позивач в судовому засіданні та в позовній заяві не заперечував факту заміни газового проточного водонагрівача ВПГ-23 на ВПГ «BOSCH».

Припис обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Вимоги безпечної експлуатації систем газопостачання визначені розділом V «Правил безпеки газопостачання», затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року № 285 (надалі ПБСГ).

Відповідно до п. 5.5. глави 5 розділу V ПБСГ заміна газового обладнання виконується за заявою власника до газорозподільного підприємства суб`єктом господарювання, який має дозвіл на виконання зазначених робіт, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Заміна обладнання оформлюється ескізом у разі заміни газового обладнання без зміни функціонального призначення, потужності та системи димовідведення. В інших випадках з оформленням виконавчо-технічної документації. При виконанні проектних робіт розглядається питання щодо відповідності типорозміру існуючого газового лічильника загальній потужності встановленого газового обладнання.

Відповідно до вимог п.4 глави 2 розділу X Кодексу газорозподільних систем», затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 (надалі Кодекс), проектна документація має містити розділ щодо розрахунку комерційного вузла обліку, в якому необхідно:

1). Вказати перелік газового обладнання із зазначенням його паспортних технічних характеристик та позначити, яке обладнання існує, проектується, відводиться в резерв та/або демонтується;

2). Провести розрахунок комерційного ВОГ з урахуванням максимальної і мінімальної витрати газового обладнання, яке планується підключити до газових мереж після комерційного ВОГ, та параметрів газу, наданих Оператором ГРМ в завданні на проектування чи технічних умовах приєднання.

У зв`язку із викладеним, суд вважає, що Припис по усуненню порушень № 644 від 18.02.2021 року, який був складений працівниками Красноградського відділення АТ «ОГС «Харківгаз» є законним, таким що відповідає чинному законодавству та не підлягає скасуванню, в свою чергу Позивач не навів жодного доказу, який би підтверджував та/або спростовував не правомірність складеного працівниками Красноградського відділення АТ «Харківгаз» Припису по усуненню порушень № 644 від 18.02.2021 року у зв`язку із чим, суд не бачить підстав для задоволення позову в цій частині позовних вимог.

Враховуючи вище викладене, є необргунтовані також вимоги позивача про встановлення факту заміни водонагрівача ВПГ-23 на ВПГ «BOSCH» 12.11.2013 року та підтвердження право позивача на подальше використання ВПГ «BOSCH» по факту експлуатації з 12.11.2013 року та по теперішній час, зобов`язавши АТ «ОСГ «Харківгаз» внести ВПГ «BOSCH» до технічної документації домоволодіння позивача.

Суд також звертає увагу, що в листах АТ «ОГС «Харківгаз» неодноразово повідомляв Позивачу, що для оформлення заміни газового обладнання позивачу потрібно звернутися до Центру обслуговування клієнтів управління клієнтського сервісу АТ «Харківгаз» із письмовою заявою про виготовлення технічних умов на заміну газового приладу з наданням документів, перелік яких неодноразово зазначався у листах до Позивача АТ «ОГС «Харківгаз».

3.. Щодо надання позивачу можливість здійснювати оплату за розподіл природного газу внесенням готівки через касу у місті Красноград.

Згідно абзацу 6 п.6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1384/27829 Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Оператора ГРМ та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Відповідно до змін, внесених НКРЕКП до Типового договору розподілу природного газу та Кодексу, з 01.01.2020 року вартість послуги з розподілу природного газу споживачі мають оплачувати за окремим рахунком газорозподільного підприємства в термін до 20 числа поточного місяця (включно). Споживачі можуть сплачувати за розподіл газу щомісяця або одним платежем за будь-який період, в тому числі квартал, півроку чи рік.

Таким чином всі споживачі АТ «Харківгаз» мали рівну можливість здійснити оплату вартості розподілу природного газу у альтернативний спосіб, зазначений у Типовому договору.

В Красноградському відділенні АТ «Харківгаз» відсутня послуга щодо прийому платежів від населення.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що Товариство не забезпечило виконання умов Договору з позивачем, а саме право позивача здійснювати оплату за розподіл природного газу шляхом внесення готівки через касу Оператора ГРМ, але враховуючи що з 01.07.2023 року АТ «Харківгаз» не надає позивачу послуги з розподілу природного газу, відомості про те, що позивач має заборгованість перед АТ «Харківгаз» в матеріалах справи відсутні, а отже в цій частині позову, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки позивач не отримує послуги від відповідача з розподілу природного газу, станом на час винесення рішення вказану послугу йому надає інший оператор ГРМ.

4.Стосовно твердження Позивача щодо визнання дій Відповідача не правомірними в частині передання персональних даних (на думку Позивача) третій стороні, а саме ТОВ «104 UA»

Центр обслуговування клієнтів (Клієнтський простір) - це структурний підрозділ «104 UA». Клієнтський простір підпорядковується Голові правління АТ Харківгаз на підставі укладеного договору № 38S610-16623-20 від 28.08.2020 року між ТОВ «104 UA» та АТ «ОГС «Харківгаз», яким АТ «Харківгаз» є розпорядником персональних даних споживачів, що упорядковує та обробляє їх в електронній формі, а також забезпечує їх захист у відповідності до вимог Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297 (Копія договору додається).

У зв`язку із вищевикладеним, суд вважає вимогу позивача не обґрунтованої та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки ніяким чином АТ «ОГС «Харківгаз» не порушив права позивача.

Відповідно до положень ст.ст. 16, 19 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того позивач вказує на нечесну підприємницьку практику з боку відповідача, яка нібито виражена у ненаданні або наданні у нечіткій формі інформації необхідну для споживача. Проте, як вбачається з позовної заяви, позивач не наводить прикладів нечесної підприємницької діяльності практики відповідача, а усі доводи зводяться до цитування статей та не згоди з отриманими відповідями відповідача.

Інші позовні вимоги в ході розгляду справи також не знайшли свого підтвердження відповідними доказами, зокрема висновками експертів, які володіють спеціальними знаннями необхідними для з`ясування відповідних обставин справи.

Так як суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову про захист прав споживачів, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки вона є похідної від основних вимог.

Висновки за результатами розгляду справи.

Враховуючи, вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає даний позов таким, що не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 137, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовної заяви відмовлено, суд приходить до висновку, що відповідні судові витрати повинні бути покладені на позивача. Однак, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4-5, 12, 76-83, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про захист прав споживачів відмовити.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківській апеляційний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.11.2023 року.

Суддя