Номер провадження: 22-ц/813/3320/23
Справа № 496/2594/16-ц
Головуючий у першій інстанції Драніков С. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року у складі судді Дранікова С.М.,

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», яке відповідно до зареєстрованої 14 червня 2018 року нової редакції Статуту змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості.

В обґрунтування позову зазначило, що 29 серпня 2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», уклало з ОСОБА_1 кредитний договір №ODB0GK01420438, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 20 000 доларів США зі сплатою 10,08% річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 29 серпня 2022 року. У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 29 серпня 2007 року укладено договір іпотеки № 2-4926, згідно з яким остання надала в іпотеку будинок загальною площею 51,10 кв.м, розташований на АДРЕСА_1 . Крім того, належне виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором забезпечено договором поруки № 0438/Р2, укладеним 29 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 . Зазначило, що відповідачі не виконали зобов`язання за вказаними договорами, у зв`язку з чим станом на 12 липня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 40 740,30 доларів США, що еквівалентно 1 012 398,69 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 19 209,30 доларів США; заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 18 669,85 доларів США; заборгованості за комісією у розмірі 2 861,24 доларів США.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати, ухвалити нове про задоволення позову Банку в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує на те, що ухвалення Біляївським районним судом рішення від 11.12.2012 про звернення стягнення на предмет іпотеки перервало строк позовної давності. По даній справі Банк подав позов без пропуску строку позовної давності. За умовами договору поруки ОСОБА_2 дав згоду на зміну процентної ставки згідно умов кредитного договору. Кредит надано строком до 29.08.2022. Строк виконання основного зобов`язання ані для позичальника, ані для поручителя не настав. Договором поруки передбачено, що порука припиняється після закінчення п`яти років з дня настання повернення кредиту. Відповідачі просили відмовити в задоволенні позову у зв`язку з погашенням, як на їх думку, заборгованості, а не у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Суд застосував позовну давність за власної ініціативи.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 20 грудня 2018 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, змінено рішення Біляївського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року в частині обґрунтування підстав відмови у позові.

Постановою Верховного Суду постанову апеляційного суду Одеської області від 20 грудня 2018 року в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, яка виникла на 20 липня 2012 року, скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постанову апеляційного суду Одеської області від 20 грудня 2018 року в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, нарахованої після 20 липня 2012 року, змінено, шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції цієї постанови. Постанову апеляційного суду Одеської області від 20 грудня 2018 року в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_2 залишено без змін.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.07.2022 справу призначено до розгляду.

Позивач та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, поштове повідомлення про направлення на її адресу реєстрації судової повістки повернулося до суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» тобто вважається такою, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи апеляційним судом.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 29 серпня 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та ОСОБА_1 укладено кредитний договір NODB0GK01420438, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 20 000 доларів США зі сплатою 10,08 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 29 серпня 2022 року.

У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та ОСОБА_1 29 серпня 2007 року укладено договір іпотеки N 2-4926, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку належне їй нерухоме майно - будинок загальною площею 51,10 кв. м, розташований по АДРЕСА_1 .

Належне виконання зобов`язань ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором забезпечено також укладеним 29 серпня 2007 року ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та ОСОБА_2 договором поруки N 0438/Р2, за умовами якого останній поручився солідарно відповідати за виконання позичальником обов`язків за кредитним договором.

29 серпня 2012 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором NODB0GK01420438 від 29 серпня 2007 року у розмірі 32 702,19 доларів США, що за курсом Національного банку України еквівалентно 261 388,48 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - будинок загальною площею 51,10 кв.м. та земельну ділянку, розташовані на АДРЕСА_1 .

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11 грудня 2012 року у справі N1506/4411/2012, яке набрало законної сили 21 грудня 2012 року, позов АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення задоволено у повному обсязі. Звернено стягнення на предмет іпотеки- будинок загальною площею 51.10 кв. м. та земельну ділянку, по АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки АТ КБ "ПриватБанк" з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення АТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором N ОDВ0GK01420438 від 29 серпня 2007 року у розмірі 32 702,19 доларів США, яка утворилася станом на 20.07.2012.

В подальшому банк звернувся з повідомленням від 01.10.2015 до боржника та поручителя про погашення кредитної заборгованості в загальному розмірі 51 215,83 дол. США.

ПАТ КБ "ПриватБанк" після набрання рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11 грудня 2012 року у справі N1506/4411/2012 законної сили, 10 серпня 2016 року направив на адресу позичальника повідомлення про те, що після спливу трицятиденного строку з дня отримання даного повідомлення, банком буде зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Проте відповідно до відомостей з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на час вирішення справи судом апеляційної інстанції іпотечне майно, а саме житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_1 , відомості щодо земельної ділянки за вказаною адресою відсутні.

З викладеного слідує, що розпочата банком процедура звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання спору не була завершена, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості, яка виникла у ОСОБА_1 перед банком у розмірі 32 702,19 доларів США станом на 20.07.2012, на час вирішення даного спору не відбулася.

Враховуючи вказані обставини справи суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову про стягнення заборгованості, яка виникла станом на 20.07.2012 з підстав задоволення банком своїх вимог щодо погашення заборгованості у розмірі 32702,19 дол. США шляхом звернення стягнення на іпотечне майно, дійшов передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.

У постанові від 4 липня 2018 року у справі N 310/11534/13-ц (провадження N 14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду виклала висновок про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України".

Як зазначено вище, заборгованість позичальника станом на 20 липня 2012 року склала 32 702,19 доларів США, в рахунок погашення якої банк пред`явив вимогу про її дострокове повернення у зв`язку з чим за рішенням суду було звернено стягнення на предмет іпотеки та вказаним рішенням, яке набрало законної сили, тим самим банк засвідчив зміни як строку кредитування, так і розміру заборгованості за вказаним кредитним договором.

Отже, у АТ КБ "ПриватБанк" відсутнє право нараховувати проценти за користування кредитом, пені та комісії за користування кредитом після 20.07.2012, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з позичальника кредитної заборгованості, яка виникла станом на 20.07.2012 підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову в цій частині та з позичальника на користь банку підлягає стягненню заборгованість у розмірі 32 702,19 доларів США, в іншій частині позовних вимог до ОСОБА_1 слід відмовити з підстав викладених вище.

Відповідно до положень п. 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року в частині позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості скасувати.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 32 702,19 доларів США., в решті вимог до ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 10.11.2023

Головуючий:

Судді: