Справа № 591/5531/23
Провадження № 2/591/875/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

представника відповідача Тютюнник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/5531/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, Сумської обласної прокуратури, Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що у провадженні слідчого ТУ четвертого слідчого відділу ДБР у м. Полтава перебуває кримінальне провадження за фактом зловживань службовими повноваженнями з боку службових осіб Сумської обласної прокуратури та суддями Ковпаківського районного суду м. Суми, правова кваліфікація ч. 2 ст. 364 КК України. У період розслідування цього провадженні більше ніж 47 місяців порушені розумні строки досудового розслідування, за цей період проведено лише 5 слідчих дій, станом на час звернення з позовом злочин не розкрито, нікому не вручено підозра, не допитано потерпілого та свідків, про яких позивач заявляв у відповідному клопотанні. Такою бездіяльністю позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у сильних стресах у зв?язку з заподіянням тілесних ушкоджень працівниками правоохоронного органу, примушуванням до визнання вини у злочинах яких він не скоював, необхідністю звертатисяі з численними скаргами до слідчих суддів, розуміючи, що слідство упереджене та відсутнє ефективне досудове розслідування. У зв?язку з цими подіями погіршилось здоров?я позивача, оскільки він є інвалідом 3 групи. Невиправдане довготривале розслідування є перешкодою на шляху реалізації правового механізму на отримання відшкодування моральної шкоди, спричинення якої є очевидним. Розмір моральної шкоди оцінює в 10 000 грн.

Просить стягнути з на його користь за рахунок Державного бюджету України шляхом списання казначейством коштів із рахунку Державного бюджету у сумі 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю слідчих ТУ четвертого слідчого відділу керівництва Сумської обласної прокуратури за розслідуванням даного кримінального провадження.

Ухвалою суду від 14.07.2023 відкрито спрощене провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити без повідомлення учасників справи . Ухвалою від 31.07.2023 призначено судове засідання. Ухвалою суду від 29.08.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення судово- психологічної експертизи у справі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача - ТУ ДБР, розташований у м. Полтаві зазначив, що в ході здійснення кримінального провадження слідчими та прокурорами проведено низку необхідних процесуальних дій, клопотання, які надходили від ОСОБА_1 , розглянуті та по ним прийнято процесуальні рішення. Доводи позивача зводяться лише до незгоди з проведеним досудовим розслідуванням та прийняттям процесуальних рішень. Позивачем не надано доказів протиправності дій відповідача, причинного зв?язку між такими діями та наслідками у вигляді моральних страждань. Просить відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на позовну заяву представник ДКСУ зазначила, що позивачем не надано доказів неправомірності дій органів досудового розслідування та прокуратури, розрахунків заподіяння йому моральної шкоди. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача Сумської обласної прокуратури відзиві на позов зазначив, що в межах кримінального провадження вчинялись процесуальні дії. Позивачем не надано доказів заподіяння йому шкоди, протиправності діянь заподіювача та причинного зв?язку між шкодою та протиправними діями. Надана ухвала суду про скасування постанови слідчого не є доказом протиправності, незаконності дій та рішень слідчого. Просить у позові відмовити.

У відповідях на відзиви позивач та представник позивача зазначили, що порушені розумні строки досудового розслідування, не вчинялись процесуальні дії, не були розглянуті клопотання ОСОБА_1 , не забезпечено проведення ефективного розслідування, чим спричинено моральну шкоду. У зв?язку з цими подіями порушилось здоров?я позиваача, який є інвалідом ІІІ групи. Сума моральної шкоди є співвідносною з чотирма прожитковми мінімумами для працездатних осіб.

У запереченнях на відповідідь на відзив представник відповідача ТУ ДБР, розташоване у м. Полтава, зазначив, ЦПК України не передбачає можливості встановлення протиправності дій органів досудового рохслідування у кримінальному провадженні. Звертаючись зі скаргами на рішення та дії слідчого в порядку ст.ст. 303,307 КПК України позивач фактично отримав справедливу сатисфакцію. Позивачем не надано доказів заподіяння йому шкоди, протиправності дій відповідача та доказів причинно наслідкового зв?язку між шкодою та наслідками у вигляді моральних страждань.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали із зазначених у позові підстав. Додатково пояснили, що досудове розслідування ініційоване позивачем є невиправдано тривалим, ніякі слідчі дії не проводяться.

У судовому засіданні представники відповідачів заперечували проти позову із підстав, наведених у поданих заявах по суті справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 09.04.2021 позивачем складена заява, адресована офісу Генерального прокурора, про вчинення кримінального правопорушення суддями Ковпаківського районного суду м. Суми та прокурорами обласної прокуратури м. Суми, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 161, ст. 255, ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 373, ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 396 КК України, просив внести відповідні відомості до ЄРДР, надати витяг з ЄРДР та пам?ятку про права та обов?язки потерпілої особи, визнати потерпілою особою (а.с. 6-7 матеріалів кримінального провадження).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.06.2021 у справі №757/27534/21-к задоволено скаргу ОСОБА_1 , зобов?язано компетентну особу Офісу Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_1 від 09.04.2021 №Н-1034 (а.с. 8)

05.08.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва внесено відомості до ЄРДР за заявами ОСОБА_1 від 09.04.2021 №Н-1034 за змістом яких суддями Зарічного та Ковпаківського районного суду м. Суми, прокурорами Сумської обласної прокуратури при розгляді поданих заяв, клопотань, допущені порушення, що на погляд заявника є злочином, (номер кримінального провадження 0001673), про що листом від 25.08.2021 повідомлено ОСОБА_1 (а.с. 9).

Відповідно до витягу з ЄРДР, який міститься у матеріалах кримінального провадження, воно ініційоване за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення, яке полягало у зловживанні владою або службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, щодо працівників міліції Зарічного РВ УМВС України в Сумській області і суддями апеляційного суду Сумської області (а.с. 7, а.с. 1 матеріалів кримінального провадження).

26.08.2021 офісом Генерального прокурора направлено до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві матеріали кримінального провадження длля організації досудового розслідування (а.с. 10 матеріалів кримінального провадження).

Постановою від 21.03.2022 визначено слідчого, що здійснюватиме досудове розслідування (а.с. 11 матеріалів кримінального провадження).

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 10.08.2022 задоволено скаргу ОСОБА_1 та зобов?язано слідчого надати скаржнику пам?ятку про права і обов?язки потерпілого (а.с. 13 матеріалів кримінального провадження).

06.09.2022 доручено допитати позивача в якості потерпілого. Як вбачається з протоколу допиту від 07.09.2022 ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень працівникам ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

09.09.2022 допитано свідків у кримінальному провадженні (а.с. 22-29 матеріалів кримінального провадження)

Постановою слідчного від 07.10.2022 відмовлено у задоволенні клопотання захисника Нагорного В.М. про проведення допитів (а.с. 36-37 матеріалів кримінального провадження).

Постановою від 28.11.2022 закрито кримінальне провадження у зв?язку зі встановленням відсутності події кримінального правопорушення. Вказану постанову скасовано ухвалою слідчого судді від 22.03.2023 (а.с. 41-42, 48 матеріалів кримінального провадження).

Позивачу з 2018 року встановлено ІІІ групу інвалідності з ураженням опорно рухового апарату (а.с. 24-30).

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (стаття 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не доведено наявності заподіяної йому моральної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідачів. Доводи щодо погіршення стану здоров?я позивача внаслідок довготривалого досудового розслідування не підтверджені доказами. Сам факт того, що позивачу з 2018 року встановлено інвалідність не свідчить про те, що ця подія пов?язана із кримінальним провадженням 0001673, яке було порушене у 2021 році.

Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до змісту частини першої статті 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За правилом частини другої статті 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування виносить ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.

Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунення недоліків у такій діяльності.

При цьому, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної або майнової шкоди.

Сам факт оскарження процесуальних рішень, прийнятих у кримінальному провадженні, не тягне наслідків цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів завдали позивачу моральної шкоди. Контроль на стадії досудового розслідування, внаслідок якого були задоволені скарги ОСОБА_1 , не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій відповідачів, заподіяння йому цими діями моральної шкоди, а відтак, і не свідчить про наявність підстав для притягнення до цивільно-правової відповідальності. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11 січня 2023 року у справі № 591/8842/21.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а отже, і заподіяння моральної шкоди, розмір якої ним не обґрунтований. Так само позивачем не доведено факту наявності майнової шкоди, її розмір, причинно наслідковий зв`язок між правопорушенням і шкодою, що є його процесуальним обов`язком. Відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 206, 256, 264, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, Сумської обласної прокуратури, Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн. відмовити у зв?язку з необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , утримується в СІЗО м. Суми за адресою: проїзд Гайовий, 19, м. Суми; РНОКПП суду не відомий.

Відповідач: Державна казначейська служба України, місцезнаходження: вул. Бастіонна,6, м. Київ, .

Відповідач: Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, місцезнаходження : м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 25, .

Відповідач : Сумська обласна прокуратура, місцезнаходження : вул. Герасима Кондратьєва, 33, м. Суми, .

Повний текст рішення виготовлено 09.11.2023.

Суддя О.О.Ніколаєнко