Справа №464/7563/23
пр № 2/464/1931/23
У Х В А Л А

06 листопада 2023 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ІРОКС», третя особа державний реєстратор Уличненської сільської ради Дрогобицького району Львівської області Кочума Олеся Сергіївна про скасування державної реєстрації права власності, запису про державну реєстрацію права власності, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

у с т а н о в и л а:

Адвокат Качмар І.О. від імені та в інтересах позивача звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить:

- визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 69,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) за Приватним акціонерним товариством «ІРОКС» ();

- визнати незаконним та скасувати запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 69,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) за Приватним акціонерним товариством «ІРОКС» (код ЄДРПУО 23958651), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 69,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);

- витребувати із незаконного володіння Приватного акціонерного товариства «ІРОКС» (Код ), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , загальною площею 69,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 02 листопада 2023 року справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшла наступного висновку.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до форми та змісту позовної заяви.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивач зазначає про звільнення від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» - учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 сформульовано правову позицію про те, що норма п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Суддею встановлено, що позивач згідно з посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 19 травня 2022 року та довідки № 15 від 19 травня 2022 року є учасником бойових дій, був учасником заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в період 2021 по 2022 роки.

Як убачається із тексту позовної заяви, позивач звернувся до суду з метою захисту права на квартиру АДРЕСА_2 , яку згідно з наказом генерального директора ПрАТ «Ірокс» від 28 травня 2018 року № 44 у відповідності до витягу з наказу голови Служби зовнішньої розвідки України № 463/дск від 29 грудня 2015 року, передано у власність в/ч НОМЕР_2 з подальшою передачею її позивачу.

Водночас позивач жодним чином не обґрунтовує позовні вимоги порушенням Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо нього як учасника бойових дій.

З огляду на предмет та підстави позову суддею не встановлено, що даний спір стосується захисту права позивача, визначеного ст.ст.12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому правове підґрунтя для звільнення позивача від сплати судового забору відсутнє.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою встановлено ставку судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 073,60 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13 420,00 грн). За подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою встановлено ставку судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 073,60 гривень.

Як регламентовано Законом України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За положеннями ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

У постановах Верховного Суду від 04 березня 2019 року у справі № 923/441/18, від 07 квітня 2021 року у справі № 495/1706/16-ц сформульовано правову позицію, згідно з якою судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом необхідно розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці (постанова Великої Палати Верховного Суду 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19).

Виходячи із розміру та кількості заявлених позовних вимог майнового та немайнового характеру, визначення позивачем ціни позову 2 776 486,68 грн, ставок судового збору, визначених Законом України «Про судовий збір», позивачу слід сплатити 15 567,20 грн за вимоги майнового характеру (13 420,00 грн) та дві вимоги немайнового характеру (2 147,20 грн).

Судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК Львiв/Сихівський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0013956

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Сихівський районний суд м. Львова (назва суду, де розглядається справа).

З урахуванням наведеного, позовну заяву слід залишити без руху та відповідно надати позивачу згідно з вимогами ст.185 ЦПК України строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст.175-177, 185, 258-261, п.13 ч.1 ст.353 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву залишити без руху, надавши позивачеві строк, який не може перевищувати десять днів з дня вручення даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів відповідно до вимог ст.ст.351-356 ЦПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 06 листопада 2023 року.

Суддя Г.О.Шашуріна