Провадження № 2/686/5697/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 листопада 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дзюбі В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, -

встановив:

30 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, в обґрунтування якого вказав, що 19.07.2013 року Вироком Хмельницького міськрайонного суду відповідачів визнано винними у скоєні злочинів, в залежності від виду співучасті кожного із співвідповідачів, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 5 років 6 місяців та задоволено цивільний позов ОСОБА_1 , яким в солідарному порядку стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 матеріальну та моральну шкоду, заподіяну злочинами у загальному розмірі - 24 184,06 грн.

05 грудня 2013 року на виконання вказаного Вироку Хмельницьким міськрайонним судом було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочинами у загальному розмірі 24 184,06 грн.

20 жовтня 2016 року заочним рішенням Хмельницьким міськрайонним судом задоволено позов ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 інфляційних втрат та 3 % річних. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 23485,16 грн. та здійснено розподіл судових витрат.

Станом на зараз на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні з 16.01.2020 перебуває виконавче провадження № 60650629 з виконання виконавчого листа виданого Хмельницьким міськрайонним судом 10.10.2019 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочинами у загальному розмірі - 24184,06 грн.

Отже, як вбачається із викладеного, відповідачі ні в добровільному, ні в примусовому порядку не відшкодували позивачу моральну та матеріальну шкоду завдану злочинами та інфляційні витрати та 3 % річних, які встановлені були рішеннями суду. Тому, позивач змушений звертатися до суду з вказаним позовом та просити стягнути з відповідачів на його користь 14322,69 грн. інфляційних втрат та 3% річних, а також вирішити питання розподілу судових витрат.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.09.2023 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Таким чином, оскільки проти цього не заперечив позивач, керуючись положеннями ст.280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.07.2013 року Вироком Хмельницького міськрайонного суду по справі № 686/5567/13-к, який набув чинності 15.11.2013 року, відповідачів визнано винними у скоєні злочинів, в залежності від виду співучасті кожного із співвідповідачів, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 5 років 6 місяців та задоволено цивільний позов ОСОБА_1 , яким в солідарному порядку стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 матеріальну та моральну шкоду, заподіяну злочинами у загальному розмірі 24 184,06 грн.

20 жовтня 2016 року заочним рішенням по справі № 686/14272/16-ц, яке набрало законної сили 24.12.2016 року, Хмельницьким міськрайонним судом задоволено позов ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 інфляційних втрат та 3 % річних. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 23485,16 грн. та здійснено розподіл судових витрат.

Як вбачається із відповіді вих.№ 39047/6.2-23/вх.М-9728-23 від 27.07.2023 року Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) наданого начальником управління Бабиним М.А. на звернення ОСОБА_1 станом на зараз на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні з 16.01.2020 перебуває виконавче провадження № 60650629 з примусового виконання виконавчого листа № 686/5567/13, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 10.10.2019, про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочинами у загальному розмірі 24184,06 грн.

Частиною 5 ст. 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.

У ч. 1 ст. 509 ЦК України закріплено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, наведеній у постанові від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду й 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та№ 646/14523/15-ц.

Таким чином, внаслідок невиконання боржниками грошового зобов`язання у кредитора виникло право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України.

Невиконання боржниками грошового зобов`язання в даному випадку є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення проте обмежується останніми трьома роками, які передували подачі відповідного позову (ст. 257 ЦК України).

Звідси, у позивача виникло право на відшкодування відповідачами на його користь заборгованості, що утворилась внаслідок невиконання ними рішення суду від 19.07.2013 року та включає інфляційні втрати, понесені позивачем та 3% річних.

З врахуванням положень ст.257 ЦК України, вказане відшкодування обраховується за період з 28.08.2020 року по 28.08.2023 року.

Розрахунки заборгованості, а саме 3% річних та інфляційних втрат за вказаний період суд сприймає як вірні та такі, що відповідають обставинам справи.

Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають до стягнення 3 % річних за період з 28.08.2020 року по 28.08.2023 року у розмірі 2177,87 грн. та інфляційні втрати за вказаний період у розмірі 12144,82 грн., а разом до стягнення підлягає заборгованість у розмірі 14322,69 грн.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у порядку п.2. ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то з судовий збір у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню у рівних частках з відповідачів на користь держави, а саме по 214,72 грн. з кожного відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265, 280-285 ЦПК України, ст.ст. 11, 257, 509, 599, 625 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 ) 14322,69 грн. інфляційних втрат та 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь держави у рівних частках судовий збір у розмірі 1073,60 грн., а саме по 214,72 грн. з кожного відповідача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: С.Л. Стефанишин