Номер провадження: 22-ц/813/4626/23
Справа № 522/9982/22
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Сегеди С.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Триколіч І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

08 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ТОВ «Інфокс» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 листопада 2019 року між ним та ТОВ «Інфокс» в особі заступника начальника Управління «Воздобут» філії «Інфоксводоканал» було укладено договір №186091/ВРПВ про надання послуг з вивезення побутових відходів. Позивач справно сплачував необхідні платежі, що підтверджується квитанціями. Однак відповідачем фактично не виконувались зобов`язання по вивезенню рідких побутових відходів, через що ним було припинено оплату послуг за вказаним договором.

Відповідач не узгодив графік вивезення рідких побутових відходів, хоча це є істотною умовою вказаного договору.

Позивач звертався до відповідача з вимогами про розірвання договору. Однак, своєю відповіддю №Б-193 від 11 червня 2022 року відповідач лише пропонував якісь незрозумілі варіанти, які не пов`язані з його відмовою від послуг останнього, а тому, позивач просить розірвати договір №186091/ВРПВ від 19 листопада 2019 року про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів. А також просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про захист прав споживачів задоволено частково. Розірвано договір про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів № 186091/ВРПВ від 19 листопада 2019 року укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал». Стягнено з ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 3500 грн. 00 копійок. Стягнено з ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на користь держави судовий збір у розмірі 992 гривні 00 копійок.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду щодо порушення передбаченого договором права ОСОБА_1 на його припинення з передбачених пунктом 26 договору підстав, а також ненадання доказів виконання умов цього ж договору з надання послуг з вивезення рідких побутових відходів, не відповідають обставинам справи та умовам спірного договору, зокрема, які містяться у пункті 3 договору, та зі змісту якого вбачається, що абонент зобов`язаний за п`ять днів до запланованої дати вивезення відходів звернутися до колцентру і подати заяву щодо вивезення відповідних відходів із зазначенням об`єму машини, яка потрібна для вивезення, що позивачем зроблено не було. Підставою для розірвання договору у судовому порядку може бути доведений належними та допустимими доказами факт невиконання стороною зобов`язання за ним або наявність істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, про що докази в матеріалах справи відсутні, в той час як Законом України «Про відходи» встановлені вимоги щодо поводження з побутовими відходами, зокрема, передбачено обов`язок власника відходів, яким є позивач, укладати договори з виконавцем послуг, яким у спірних правовідносинах є товариство, з вивезення побутових відходів та здійснювати оплату послуг з поводження із побутовими відходами.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на те, що відповідно до п.1 Договору зазначено, що виконавець, а саме ТОВ «ІНФОКС» зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення рідких побутових відходів, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами.

Пунктом 3 Договору встановлено, що послуги з вивезення рідких побутових відходів надаються за графіком, узгодженим із споживачем, в межах обсягів, визначених нормами та кількістю осіб, на яких нараховуються послуги, але не рідше ніж один раз на шість місяців (Додаток №1).

Відповідно п.п. 1 п.3 Договору, абонент попередньо, за 5 (п`ять) днів до запланованої дати вивезення відходів, для підтвердження замовлень дзвонить у Колл-центр. Під час замовлення абонент повідомляє наступну інформацію: ПІБ, адреса, машкод, об`єм машини, яка потрібна для вивезення.

Згідно із п. 23 Договору строк його дії становив один рік, тобто до 19 листопада 2020 року.

Пунктом 25 Договору визначено, що договір вважається таким, що продовжений, якщо за місяць до закінчення строку його дії одна із сторін не заявила про відмову від договору або про його перегляд.

Як вбачається з графіку вивезення рідких побутових відходів до Договору від 19 листопада 2019 року за №186091/ВРПВ «Послуги з вивезення рідких побутових відходів надаються не рідше ніж один раз на шість місяців: І. до_____; ІІ. - ____».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що графік вивезення рідких побутових відходів не був узгоджений між сторонами оскарженого Договору, а тому позивач ніяк не міг попередньо, за 5 (п`ять) днів до запланованої дати вивезення відходів для підтвердження замовлення дзвонить у Колл-цент, оскільки запланованої дати між сторонами Договору узгоджено не було, що є суттєвим порушення умов договору з боку виконавця.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Апеляційним судом встановлено, що 19 листопада 2019 року між ТОВ «Інфокс» в особі заступника начальника Управління «Воздобут» філії «Інфоксводоканал» та ОСОБА_1 укладено договір №186091/ВРПВ про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів, особового рахунку 49788 (надалі Договір).

Відповідно п.1 Договору зазначено, що виконавець, а саме ТОВ «ІНФОКС» зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення рідких побутових відходів, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами.

Пунктом 3 Договору встановлено, що послуги з вивезення рідких побутових відходів надаються за графіком, узгодженим із споживачем, в межах обсягів, визначених нормами та кількістю осіб, на яких нараховуються послуги, але не рідше ніж один раз на шість місяців (Додаток №1).

Відповідно п.п. 1 п.3 Договору, абонент попередньо, за 5 (п`ять) днів до запланованої дати вивезення відходів, для підтвердження замовлень дзвонить у Колл-центр. Під час замовлення абонент повідомляє наступну інформацію: ПІБ, адреса, машкод, об`єм машини, яка потрібна для вивезення.

Згідно п. 23 Договору строк його дії становив один рік, тобто до 19 листопада 2020 року.

Пунктом 25 Договору визначено, що договір вважається таким, що продовжений, якщо за місяць до закінчення строку його дії одна із сторін не заявила про відмову від договору або про його перегляд.

Як вбачається з графіку вивезення рідких побутових відходів до Договору від 19 листопада 2019 року за №186091/ВРПВ «Послуги з вивезення рідких побутових відходів надаються не рідше ніж один раз на шість місяців: І. до_____; ІІ. - ____».

11 травня 2022 року відповідач отримав від позивача відправлене на його адресу звернення щодо скасування заборгованості по договору про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів у зв`язку із розірванням договору (від 04.05.2022).

У відповідь на зазначений лист відповідач направив на адресу ОСОБА_1 лист, в якому роз`яснив останньому, щодо варіантів використання послуг, які надає ТОВ «Інфоксводоканал», а також вирішення проблеми щодо поводження з відходами.

ОСОБА_1 проінформовано, що виконавцем послуг з вивезення рідких побутових відходів на території міста Одеси визначено філію «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», з якою йому і слід укладати договір на вивезення рідких побутових відходів, а у випадку відмови це зробити, Правилами благоустрою території міста Одеси, затвердженими рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011року №1631-УІ, передбачено відповідальність фізичних та юридичних осіб за невиконання або порушення встановлених державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, до яких відноситься відсутність у осіб, які мають у власності чи в користуванні приміщення (будівлі, споруди), договору на вивіз побутових відходів зі спеціалізованими організаціями.

У цьому листі відповідачем зазначено, що «у разі відсутності взаєморозуміння в питанні врегулювання поводження позивачем з рідкими побутовими відходами, Філія залишає за собою право звернутися до правоохоронних та контролюючих органів з метою забруднення природного середовища» (а. с. 13).

Разом з тим, в пункті 26 укладеного сторонами договору обумовлено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, якщо одна із сторін повідомила про відмову від договору відповідно до пункту 25 договору (за місяць до закінчення строку його дії).

Наведена умова договору відповідає положенням частини третьої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Відповідно до положень статті 651 ЦК України, яка регулює питання щодо підстав для зміни або розірвання договору, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави зробити висновок про те, що якщо право на односторонню відмову від договору встановлено договором або законом, договір є розірваним з моменту такої односторонньої відмови.

Статтею 627 ЦК України встановлено поняття свободи договору, яке полягає в тому, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи- споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно зі статтею 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Встановлені судом першої інстанції обставини свідчать про те, що сторони уклали договір про надання послуг з вивезення рідких відходів строком на один рік та визначили умову, за якої договір вважається продовженим.

Такою умовою є відсутність заяви однієї із сторін про відмову від договору за місяць до закінчення строку його дії. При цьому підстави відмови від договору значення не мають та з`ясуванню не підлягають.

Суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин частину другу статті 651 та статтю 652 ЦК України, які спірні правовідносини не регулюють, зважаючи на те, що обставиною, яка спонукала позивача звертатися до суду за захистом прав у відносинах із відповідачем, була реакція останнього на його заяву про небажання продовжувати договір, а не істотне порушення договору другою стороною чи істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Факти істотного порушення відповідачем договору чи істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору судом не встановлені і в рішенні не наведені.

Не враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення і положення статті 653 ЦК України щодо правових наслідків зміни або розірвання договору, зокрема щодо моменту розірвання договору, яким, якщо договір розривається в судовому порядку, є момент набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. При цьому відповідно до частини четвертої статті 653 ЦК України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язаннями до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для розірвання укладеного сторонами 19 листопада 2019 року договору про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів у судовому порядку відсутні.

При цьому колегія суддів вважає такими, що не підлягають врахуванню при вирішенні спору, що виник між сторонами, доводи ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» щодо обов`язку позивача укласти договір про вивезення рідких побутових відходів саме з ним (ТОВ «Інфокс»), оскільки наведені обставини знаходяться поза межами предмета та підстав заявлених ОСОБА_1 вимог, на їх підтвердження докази не надавалися та судом першої інстанції не досліджувалися та ці обставини не можуть вплинути на висновки щодо припинення договірних відносин сторін, яке відбулося відповідно до діючого законодавства та умов укладеного сторонами договору.

Дійсно, Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про відходи» передбачені обов`язки громадян України у сфері поводження з побутовими відходами, зокрема вносити в установленому порядку плату за послуги з поводження з побутовими відходами, запобігати забрудненню навколишнього природного середовища, укладати договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів тощо. Однак за положеннями цих законів, серед іншого, при укладенні таких договорів врахуванню підлягають і необхідні для власника відходів (споживача) обсяги надання послуг, які можуть носити і одноразовий характер (пункт 8 Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008року №1070).

Укладеним сторонами договором передбачено, що послуги з вивезення рідких побутових відходів надаються за графіком, узгодженим із споживачем, в межах обсягів, визначених нормами за кількістю осіб, на яких нараховуються послуги, але не рідше ніж один раз на шість місяців. Для надання послуги абонент попередньо, за п`ять днів до запланованої дати вивезення відходів, для підтвердження замовлення дзвонить відповідачу та повідомляє об`єм машини, який необхідний для вивезення (пункт 3 договору).

Відповідач стверджує, що позивач жодних замовлень на надання послуги з вивезення рідких побутових відходів у спірний період не робив. Позивач вважає, що не потребує послуг відповідача з вивезення рідких побутових відходів.

Більш того, сторони не заперечують той факт, що позивач приєднаний до центрального водопостачання, а тому дійсно не було необхідності укладати Типовий договір про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів та узгодження графіка вивезення рідких побутових відходів. Саме тому і був узгоджений між сторонами пункт договору щодо вивезення побутових відходів за попередньою домовленістю за телефоном, що відповідає розумності та економії робочого часі і пального.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим є підстави для скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Повний текст судового рішення.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Суддя Дришлюк А.І. перебував у відпустці з 30 по 31 жовтня 2023 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом.

Повний текст судового рішення виготовлено 01 листопада 2023 року.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2022 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про захист прав споживачів відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01 листопада 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: С.М. Сегеда

А.І. Дришлюк