Справа № 468/2475/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

08.11.2023 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В., вивчивши матеріали заяви адвоката Зеленської Анжеліки Петрівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ соціального захисту населення Інгульської сільської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернулася до суду з заявою, якою просить встановити факт здійснення ОСОБА_1 постійного догляду за ОСОБА_2 , як особою, яка за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у зв`язку із відсутністю інших осіб, яку можуть здійснювати такий догляд. Встановлення такого факту є необхідним для дострокового звільнення заявника, як військовослужбовця, із військової служби, як зайнятого постійним доглядом за своєю матір`ю, що потребує постійного догляду.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

У справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: «33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. 34. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.»

Визначаючи, чи пов`язується з встановленням зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

За змістом ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги заявника пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу з метою звільнення з військової служби, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою ( фактично в особі Міністерства оборони України, як центрального органу виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили), а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері військового обов`язку та військової служби.

З урахуванням наведеного, вимоги адвоката Зеленської Анжеліки Петрівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту здійснення ОСОБА_1 постійного догляду за ОСОБА_2 , як особою, яка за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у зв`язку із відсутністю інших осіб, яку можуть здійснювати такий догляд, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Подібний висновок зробив Верховний Суд у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22).

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.3 ст. 186 ЦПК України до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

На підставі викладеного та керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою адвоката Зеленської Анжеліки Петрівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ соціального захисту населення Інгульської сільської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику із заявою та усіма доданими до неї документами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: