Справа № 209/3235/23
Провадження № 2/209/876/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Ухліної В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, про визнання права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

13 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання права користування житловим приміщенням, в якому просить суд: визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , право користування квартирою АДРЕСА_1 ; судові витрати залишити за позивачем. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що вона ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батько в 1999 році отримав ордер № 80 на житлове приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_1 . В ордері на житлове приміщення окрім його батька були ще зазначені його колишня дружина, ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 . Зазначає, що її батько та його дружина з донькою були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 . Її батько дуже хворів та мав купу хронічних захворювань, мав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС. Оскільки подружнє життя її батька та його дружини не склалося, остання виписалася з квартири, а потім виписалася і його донька, ОСОБА_5 . З 2015 часу, оскільки її батько дуже хворів та потребував стороннього догляду, вона постійно була з ним, готували йому їсти, прибирала по дому, купувала їжу та ліки, допомагала сплачувати за комунальні послуги, тобто фактично з 2015 року та по день смерті її батька вона проживала в його квартирі. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько. Після його смерті вона продовжила проживати в квартирі та сплачувати за комунальні послуги. Вона намагалася оформити право власності на квартиру яка залишилися після смерті батька та з цим питанням звернулася до нотаріуса, однак останній, після вивчення наданих нею документів, відповів, що вона не маю можливості отримати у спадок квартиру АДРЕСА_1 , оскільки її покійний батько не приватизував дану квартиру та не зареєстрував за собою право власності на неї та порадила їй звернутися до суду з позовом про визнання за нею права користування даною квартирою. Факт її проживання в квартирі підтверджується актами про проживання від 06.10.2021 року та 10.02.2022 року. Вважає, що оскільки вона тривалий час проживала в квартирі АДРЕСА_1 разом зі своїм батьком, несла витрати на утримання даної квартири, вона набула права користування даною квартирою, однак реалізувати дане право, у відповідності до вимог ст. 9 ЗУ Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні вона може лише на підставі рішення суду про визнання за нею права користування квартирою, тому вона і звернулася з відповідним позовом до суду.

Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.07.2023 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні).

Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті.

Зазначена ухвала направлялася позивачу, відповідачу разом з даною ухвалою надсилалась також копія позовної заяви з додатками.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

06.10.2023 на електронну адресу суду представник відповідача Кам`янської міської ради Дніпропетровської області - Альона Скала надіслала заяву в якій зазначила, що заперечення проти позовної заяви відсутні, у зв`язку із цим просить суд розгляд справи здійснювати за її відсутності та постановити рішення на розсуд суду.

09.10.2023 через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Донець В.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності та без участі позивача, в якій зазначив, що представник позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно наданих суду матеріалів, вбачається, що позивач ОСОБА_6 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Лобойківка Дніпропетровської області, УССР, її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 19.02.1980 Лобойківською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області, за актовим записом 5.

14.02.1998 року Позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданим повторно 20.01.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за актовим записом №62.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 був розірваний 16.02.2005, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 виданим 16.02.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за актовим записом №50.Після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишено « ОСОБА_10 ».

З витягу з реєстру Кам`янської територіальної громади № 2023/004342368 від 09.06.2023, вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . З 03.07.1984 до 09.06.2023.

Судом встановлено, що 09.12.1999 ОСОБА_3 було видано ордер №80 на житлове приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_1 . Ордер був виданий на підставі рішення міськвиконкому № 366 від 09.12.1999. В ордері на житлове приміщення окрім ОСОБА_3 були зазначені колишня дружина, ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), було зроблено актовий запис № 906 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 .

Згідно довідки ТОВ «Абонент ХХІ» № 001138105 від 05.10.2021 вбачається, що гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 14.04.2000 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно довідки ТОВ «Абонент ХХІ» № 001138106 від 05.10.2021 про кількість зареєстрованих осіб, вбачається, що на день смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 разом із ним ніхто не був зареєстрований.

Згідно копії акту № 508 від 06.10.2021 про проживання виданого КП КМР «Добробут» вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , з січня 2021 року та по теперішній час.

Згідно копії акту № 48 від 10.02.2022 про проживання виданого КП КМР «Добробут» вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , з січня 2015 року та по теперішній час.

Згідно копії акту № 96 від 16.03.2023 про проживання виданого КП КМР «Добробут» вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , з 2015 року по 2022 рік.

На підтвердження доводів щодо утримання житла та сплати комунальних послуг позивач надав до суду копії квитанцій про сплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_3 , Платник ОСОБА_2 .

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно зі статтею 9 Житлового кодексу України (далі ЖК України), громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

За правилами частин 1-2 статті 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до статті 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно із положеннями статті 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно із ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року №2, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати: чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема, чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлено угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї певний порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Механізм реєстрації місця проживання регулюється Законом України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" (ст.9) та Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 07.02.2022 року № 265 (п.35), зокрема документами, що підтверджують право на проживання в житлі є свідоцтво про право власності, ордер, договір оренди (найму, піднайму), договір найму житла у гуртожитку (для студентів), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші підтверджуючі документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, наймача та членів його сім`ї, уповноваженої особи житла (зазначені документи та згода не вимагаються під час реєстрації місця проживання (перебування) малолітніх та неповнолітніх дітей за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або законних представників (представників), або одного з них.

Верховний Суд у своїх постановах в подібних справах зазначає, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселились до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмові згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному житловому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Наявність чи відсутність реєстрації сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім`ї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Судом встановлено, що позивач в якості фактичної підстави своїх позовних вимог посилається на те, що вона з 2015 року постійно проживала разом із батьком - ОСОБА_3 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 вона вселилася за усною згодою ОСОБА_3 , де постійно проживає та сплачує комунальні платежі.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Наведеними нормами процесуального права саме на позивача покладається обов`язок довести обґрунтованість усіх заявлених вимог, надати належні та допустимі докази на підтвердження підстав позову.

Судом встановлено, що позивач у спірній квартирі не була і не є зареєстрованою, а доказів того, що її вселення у 2015 році відбулось за згодою ОСОБА_3 позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами та матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що позивачем не був дотриманий встановлений порядок при її вселенні до спірної квартири ще за життя її батька, письмова згода на це наймача ОСОБА_3 жодними доказами не підтверджена.

При цьому, судом не беруться до уваги доводи позивача, а також доданий до позову акт про проживання № 508 від 06.10.2021, № 48 від 10.02.2022,№ 96 від 16.03.2023, про те, що вона з 2015 року по теперішній час постійно проживає у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки ці відомості підтверджені сусідами ОСОБА_11 кв. АДРЕСА_4 , ОСОБА_12 кв. АДРЕСА_5 , ОСОБА_13 кв. № 75, ОСОБА_14 кв. АДРЕСА_6 , які не були допитані в суді в якості свідків, клопотання про їх виклик позивачем не заявлено.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 03.07.1984 до 09.06.2023 тобто зберігала за собою право користування іншим житловим приміщенням.

З урахуванням наведених вимог закону та встановлених фактичних обставин справи, підстави для задоволення заявленого позивачем позову судом не встановлені, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права користування житловим приміщенням, задоволенню не підлягають.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263, 265, 268, 274, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 ) до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області (, адреса: майдан Петра Калнишевського, буд. 2, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, 51900), про визнання права користування житловим приміщенням, - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 09.10.2023.

Суддя Т.О. Решетник