справа № 179/1647/23
провадження № 2/179/524/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2023 року смт.Магдалинівка
Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді Кравченко О.Ю.,
секретар судового засідання Хорольська І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, -
До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області звернулася ФОП ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
У зв`язку з невиконанням відповідачем рішення суду в добровільному порядку, позивачка звернулася до виконавчої служби із заявою щодо відкриття виконавчого провадження.
08 грудня 2020 року було відкрито виконавче провадження №63835023 про стягнення з відповідача боргу. В межах виконавчого провадження з відповідача було стягнуто 12 жовтня 2021 року 9042,35 грн., 17 листопада 2021 року 1,65 грн., 15 грудня 2022 року 90,95 грн. Отже, станом на час звернення до суду рішення суду, яке набрало законної сили, не виконано в повному обсязі та у відповідача наявна заборгованість в розмірі 7252,26 грн.
У зв`язку з тим, що відповідач має невиконане грошове зобов`язання перед позивачем, тому відповідно до ст.625 ЦК України позивач має право на стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних збитків з прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 13.09.2020 по 10.09.2023 року.
Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача 4250,02 грн. інфляційних збитків, 950,30 грн. - 3% річних, а всього 5200,32 грн., а також понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 22.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
У судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву від нього не надходило.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого розгляду справи.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
14 вересня 2019 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.09.2019 (а.с.19).
15 грудня 2022 року з відповідача ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження №63835023 було стягнуто 90,95 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №4649 від 15.12.2022 року (а.с.18).
Таким чином, рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 року в повному обсязі відповідачем не виконано, заборгованість складає 7252,26 грн.
Згідно наданих позивачем розрахунків, 3% річних за період з 13.09.2020 до 09.09.2023 року складає 950,30 грн., інфляційні втрати за вказаний період складають 4250,02 грн. (а.с.9-12).
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною п`ятою статті 11 ЦК України передбачається виникнення цивільних прав та обов`язків з рішення суду. Таким чином, на підставі рішення суду можуть виникати зобов`язання, які залежно від змісту можуть бути грошовими або негрошовими.
За змістом статей 524, 533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Аналогічний правовий узгоджується з висновками у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 № 758/1303/15-ц та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19).
Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення.
Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 4250,02 грн., три проценти річних в сумі 950,30 грн. за період з 13.09.2020 року по 09.09.2023 року, оскільки таке право позивача передбачено ст.625 ЦК України.
Оскільки відповідачем допущено прострочення грошового зобов`язання, не пов`язаного з позикою чи кредитом, ЦК України не передбачено звільнення відповідача від обов`язків сплатити на користь позивачки неустойку, штраф, пеню за таке прострочення в період воєнного стану або карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України.
Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст.12,13, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 інфляційні втрати в розмірі 4250,02 грн., три проценти річних у розмірі 950,30 грн., а всього 5 200 (п`ять тисяч двісті) грн. 32 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя О.Ю. Кравченко