ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2023 року м. Кропивницький

справа № 398/2735/23

провадження № 22-ц/4809/985/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л. М., Єгорова С. М.

за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),

відповідач ОСОБА_3 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Кіровоградська обласна державна адміністрація, Управління комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної державної адміністрації, Державний реєстратор Управління комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної державної адміністрації, Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 (Митрополит Боголєп) на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Подоляк Я. М.) від 08 червня 2023 року про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позивача

02 червня 2023 року ОСОБА_1 (Митрополит Боголєп) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , вказавши як на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кіровоградську обласну державну адміністрацію, Управління комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної державної адміністрації, державного реєстратора Управління комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної державної адміністрації, Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви, про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів Релігійної громади «Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області» від 27 травня 2023 року.

Одночасно з поданням позову ОСОБА_1 (Митрополит Боголєп) звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в якій просив суд про таке:

- накласти арешт шляхом заборони Державному реєстратору Управління комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної державної адміністрації, який має відповідні повноваження, щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до реєстраційної справи Релігійної громади «Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області» ();

- накласти арешт шляхом заборони Державному реєстратору Управління комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної державної адміністрації, який має відповідні повноваження, щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін до діючого Статуту Релігійної громади «Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області» ();

- накласти арешт шляхом заборони Державному реєстратору Управління комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної державної адміністрації, який має відповідні повноваження, приймати рішення про державну реєстрацію зміни віросповідної (конфесійної) приналежності парафії, течії, культу та напрямку цієї релігійної організації, керівника Релігійної громади «Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області» (), та здійснювати державну реєстрацію вказаних змін, здійснювати та (або) проводити реєстраційні дії та вносити їх до Реєстраційної справи Релігійної громади «Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт. Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області» ();

- накладення арешту та заборони відчуження рухомого та нерухомого майна: Релігійної громади «Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області» () місцезнаходження: 28034, Кіровоградська область, Олександрівський район, смт. Приютівка, вулиця Олександрійська, будинок 25, заборонити державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного об`єкту нерухомого майна.

Викладені у заяві вимоги обґрунтовано тим, що позивач є виконувачем обов`язків настоятеля Релігійної громади «Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт. Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області».

27 травня 2023 року ОСОБА_4 зібрано територіальні збори та, на думку позивача, незаконно складено протокол зборів Релігійної громади «Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області» згідно з яким протиправно вирішено питання діяльності цієї релігійної громади, зокрема про зміну віросповідної приналежності, зміну керівництва та назви релігійної організації.

Позивач стверджує, що оспорювані ним рішення ухвалено неповноважними особами, які не мають права на ухвалення таких рішень.

Позивач вважає, що оспорювані ним рішення можуть стати підставою для внесення незаконних змін до статуту Релігійної громади «Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області», що може перешкоджати членам релігійної громади вільно сповідати обрану ними релігію, здійснювати богослужіння, користуватися і розпоряджатися майном громади, а позивач може бути позбавлений можливості здійснювати свої обов`язки.

Короткий зміст рішення суду

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 червня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову відмовлено.

Ухвалюючи таке судове рішення суд першої інстанції прийшов до висновку, що заявник не надав доказів реальності спору та не навів переконливого обґрунтування співмірності виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 червня 2023 року, ОСОБА_1 (Митрополит Боголєп), від імені якого діє представник адвокат Богачова Наталія Петрівна, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ним ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким вжити заходи забезпечення позову про які він просив в суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано посиланням на обставини, які вказані у позовній заяві та повторені у заяві про забезпечення позову. Крім того, апелянт вважає, що висновок суду про необґрунтованість заяви про забезпечення позову є безпідставним. Вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист прав позивача та існуючих членів релігійної громади, утруднити або й унеможливити виконання можливого рішення суду.

Відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду апеляційної інстанції не надійшли.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Розгляд справи у суді апеляційної інстанції призначено о 12:30 16 жовтня 2023 року.

Учасники справи повідомленні належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштових відправлень (судових повісток-повідомлень), але в призначений час до суду не з`явилися.

Апелянт та треті особи не повідомили суд про причини своєї неявки.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Кузьменко В. Б. надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Крім того, згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 сформульований юридичний висновок про застосування ч. 5 ст. 268 ЦПК України: «З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін».

Таким чином, датою ухвалення судом апеляційної інстанції у справі. яка переглядається, є дата, на яку було призначено розгляд справи 16 жовтня 2023 року.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам закону, а томувимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Застосовні норми права та їх джерела

Згідно з ч. 1,ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, встановлених законом.

Згідно з п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 Кодексу); забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Обмеження у застосуванні судом заходів забезпечення позову окремо встановлені частинами 4, 12 ст. 150 ЦПК України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 вказано: « співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 705/4132/19 вказано, зокрема таке:

«Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору».

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Позивач ОСОБА_1 , як фізична особа та як виконуючий обов`язки настоятеля Релігійної громади «Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 з єдиною вимогою - визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів Релігійної громади «Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області» від 27 травня 2023 року.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається за умови, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 16 червня 2011 року № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Оскільки забезпечення позову по суті є тимчасовим обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб, то його застосування має бути законним, переслідувати легітимну мету та бути пропорційним.

При цьому, розглядаючи питання забезпечення позову, суд не має перевіряти обґрунтованість позовних вимог та доведеність обставин, які мають значення для вирішення справи, адже ці питання є предметом дослідження під час розгляду спору по суті, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання можливого рішення суду.

Водночас достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання можливого рішення суду.

Саме лише посилання позивача в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання можливого судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Конкретний захід забезпечення позову повинен бути співмірним з позовними вимогами, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач ОСОБА_1 не навів доказів того, що відповідач ОСОБА_3 вчиняє будь-які дії, які можуть перешкодити досягненню мети цивільного судочинства у цій справі.

Примітно, що позивачем просить забезпечити його позов шляхом накладення арешту, але при цьому ним заявлено єдину позовну вимогу немайнового характеру, яка, у разі її задоволення судом, не підлягає примусовому виконанню.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту, про що просить позивач у своїй заяві, допускається лише у майнових спорах, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України арешт накладається на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі чи сплаті відповідачеві і заходяться у нього чи в інших осіб.

У цій справі позивач не пред`являв вимог майнового характеру, а не ідентифіковане позивачем майно, на яке він, зокрема, просить накласти арешт, за твердженням самого ж позивача, належить не відповідачеві, а релігійній громаді, яка наразі не є відповідачем.

Накладення арешту на діяльність будь-яких суб`єктів, наприклад державних реєстраторів тощо, суперечить юридичному визначенню арешту, як заходу забезпечення позову в розумінні ст. 150 ЦПК України. У таких випадках може застосовуватися інший захід - заборона вчинення певних дій (п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Що ж до встановлення заборон державним реєстраційним органам здійснювати реєстрацію змін до реєстрації Релігійної громади «Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області», то заборона вчинення реєстраційних дій є одним із заходів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, ст. 28 Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Хоча вжиття судом такого заходу забезпечення позову, як заборона органу реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вносити зміни в реєстраційні дані щодо вказаної позивачем релігійної громади узгоджується з предметом спору, однак цього недостатньо для задоволення заяви в цій частині так, як позивач не надав суду доказів реальності вчинення відповідачем будь-яких дій, направлених на зміну реєстраційних даних релігійної організації. До того ж, як вбачається зі змісту поданих позивачем до суду заяв, про існування оспорюваного ним рішення та його зміст він знає зі слів інших осіб, особисто відповідний документ з віикладенням оспорюваного рішення не бачив і не знайомився з ним, просив витребувати його у відповідача.

Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дав правильну оцінки доводам заявника щодо підстав вжиття заходів забезпечення позову, їх адекватності та співмірності, визнавши їх необгрунтованими.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, та зводяться до незгоди заявника з висновками суду.

Оскільки місцевий суд ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Богачова Наталія Петрівна,залишити без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 червня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складено 07 листопада 2023 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді Л. М. Дьомич

С. М. Єгорова