Справа № 229/274/23
Провадження № 2/229/446/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Жаріної Ю.В., представника позивача Деменкової Є.С., представників відповідачів Остапенко Ю.О., Гончарової Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» та Міністерства освіти і науки України, про стягнення заробітної плати, моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дружківського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» та Міністерства освіти і науки України, про стягнення заробітної плати, моральної шкоди.

Від представника відповідача Міністерства освіти і науки України Остапенко Ю.О. через систему «Електронний суд» надійшла заява про залишення позову без розгляду, яка мотивована тим, що подана до суду позовна заява в інтересах позивача адвокатом Деменковою Євгенією Сергіївною, за відсутності долучених до позову доказів, які підтверджують повноваження представника позивача, серед іншого належним чином оформленого ордеру адвоката, що дає підстави застосувати наслідки, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України. Зазначила, що в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено назва суду, а саме Дружківський міський суд Донецької області як судовий орган. Також повідомила, що копія договору про надання правової допомоги від 17 жовтня 2022 року, яка міститься в матеріалах справи та зазначена в додатках до позовної заяви, не містить підпису клієнта, тобто позивача, що в свою чергу не підтверджує його волевиявлення на представництво його інтересів адвокатом Деменковою Євгенією Сергіївною. Окрім того, копія ордеру, яка подана до позовної заяви, не засвідчена належним чином відповідно до законодавства.

У судовому засіданні представник відповідача Міністерства освіти і науки України Остапенко Ю.О. підтримала викладене у клопотанні про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» Гончарова Ж.В. не заперечувала проти задоволення клопотання про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні представник позивача Деменкова Є. С. заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, пояснила, що копія ордеру містить усі необхідні реквізити.Також зазначила, що позивач 17 жовтня 2022 року підписав договір б/н про надання правової допомоги від 17 жовтня 2022 року своїм ЕЦП. Пояснила, що ордер на надання правничої (правової) допомоги був підписаний 29 жовтня 2022 року на підставі договору. Ордер серії АН № 1100615 сформований через Національну асоціацію адвокатів України та містить спеціальний QR- код, який підтверджує його видачу та підписання. Просила заяву залишити без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд вважає, що заява представника відповідача МОН України задоволенню не підлягає, з огляду на таке:

Згідно з частиною другою статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За правилом частини сьомої статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною першою статті 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 якого під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» не містить вказівки на класифікаційну ознаку документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, зокрема, за стадіями їх створення, а саме: оригінал або копію, тому можна зробити висновок, що повноваження адвоката як представника сторони можуть бути підтверджені як оригіналом ордера або довіреністю (оригіналом) цієї сторони, що посвідчує такі повноваження, або їх копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, особою, яка має повноваження на засвідчення копії. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2020 у справі 320/5420/18.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокат має право, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.

Стаття 32 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачає порядок припинення права на заняття адвокатською діяльністю.

До позовної заяви долучено договір про надання правової допомоги від 17 жовтня 2022 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та додано протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, яким підтверджено факт підписання 17 жовтня 2022 року позивачем цього договору, а також копію ордеру серії АН № 1100615 від 29 жовтня 2022 року із вказівкою представництва інтересів позивача у Дружківському міському суді Донецької області, ВДВС, приватних виконавців, виданого на підставі наведеного вище договору. Зазначений ордер відповідає положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», містять підпис адвоката та необхідні реквізити, передбачені пунктом 12 Положення про ордер. Крім того, ордер сформовано через Національну асоціацію адвокатів України, він містить певні серію, номер, а також відповідний QR- код, що підтверджує факт його формування, видачі, їх мету, ким і кому буде надаватися певна правнича (правова) допомога та яка саме.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 826/17175/18 зазначено, що під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу, так і назва групи органів, визначених пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо); зазначення в ордері, що правова допомога надається «в судових органах» є достатнім для висновку про наявність у адвоката повноважень діяти від імені сторони у справі; вимога судів зазначати в ордері найменування конкретного суду є надмірно формалізованою і створює невиправдані перешкоди для звернення до суду.

Тотожна за змістом правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2023 у справі № 640/30856/21, від 05.10.2023 у справі № 500/81/23.

Відтак, під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зокрема суд, органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Доказів того, що вказаний документ (ордер) визнаний у передбаченому законом порядку недійсним або є скасованим, матеріали справи не містять. Також відсутні докази щодо припинення права ОСОБА_1 на заняття адвокатською діяльністю у порядку передбаченому законом на час звернення із позовом до суду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі № 9901/736/18 (провадження № 11-989заі18) дійшла висновку про те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Аналізуючи в сукупності вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що представником позивача ОСОБА_1 надано усі необхідні документи на підтвердження повноважень на представництво інтересів позивача у даній справі, а тому відсутні правові підстави для залишення згідно з пунктом 2 частини першої статті 257 ЦПК України позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. 62, п. 2 ч.1 ст. 257, 258-260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача Міністерства освіти і науки України Остапенко Юлії Олександрівни про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» та Міністерства освіти і науки України, про стягнення заробітної плати, моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.Є. Дубовик