Провадження № 2-з/127/48/23
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2023 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу квартири недійсним, шляхом накладення арешту на квартиру,
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 , в якій просить забезпечити його майбутній позов шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2 майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яку вона набула у власність на підставі укладеного з заявником ( ОСОБА_1 ) договору купівлі продажу квартири від 23.10.2023, що посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г.В., зареєстровано в реєстрі за № 1556.
Заява мотивована тим, що 23.10.2023 складена розписка № 1 про отримання грошових коштів, згідно якої ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 в борг грошову суму готівкою, в розмірі 150 000 доларів США. ОСОБА_1 зобов`язався повернути отримані в борг грошові кошти у строк до 03.11.2023 включно. 23.10.2023 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі продажу трикімнатної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2 , що посвідчено у встановленому законом нотаріальному порядку. Тоді ж, 23.10.2023, одночасно із вищевказаними розпискою та договором купівлі продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , складено попередній договір в простій письмовій формі, згідно якого ОСОБА_2 зобов`язується продати та передати ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язується купити та прийняти від ОСОБА_2 квартиру під АДРЕСА_1 до 03.11.2023, та укласти договір купівлі продажу зазначеної квартири протягом цього ж строку на умовах передбачених даним договором, за умови повного розрахунку згідно розписки про отримання коштів у розмір 150 000 доларів США, укладеної між сторонами № 1 від 23.10.2023. За домовленістю сторін продаж квартири буде вчинено за 515 000 грн. Посилаючись на п. 7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого ПП НБУ № 148 від 29.12.2017, яким регламентовано, що фізичні особи мають право здійснювати розрахунки готівкою за договорами, які підлягають нотаріальному посвідченню у розмірі до 50 000 грн., та посилаючись на ту обставину, що розрахунок з заявником за спірну квартиру, у визначеній у договорі купівлі продажу сумі - 515 000 грн., а ні в безготівковій формі а ні в готівковій формі не проведено, вказує на намір пред`явити до суду позов до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу спірної квартири недійсним. При цьому покликається також і на те, що договір купівлі продажу, який заявник має намір оспорити в судовому порядку виступив способом розрахунку за борговою розпискою, вказуючи по суті на удаваність укладеного між сторонами правочину з купівлі продажу спірної квартири.
Наведені обставини, з огляду на наявну у ОСОБА_2 можливість вжити будь яких заходів щодо відчуження належного їй нерухомого майна, стали підставою для звернення заявником до суду з заявою про забезпечення його майбутнього позову до подання позовної заяви. Заявник вважає, що невжиття заходів з забезпечення позову унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову оскільки відповідачка може реалізувати спірну квартиру.
Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача. Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст. ст. 156,158 ЦПК України).
Обґрунтованість заяви про забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст. 12 ЦПК України.
Разом з цим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язкуіз застосуванням відповідних заходів.
Зважаючи на наведені норми, враховуючи характер майбутнього позову та подані докази при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.
Крім того, суд має враховувати, що обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача чи третіх осіб.
Заявник, посилається в заяві про забезпечення позову на те, що ОСОБА_2 , яка з 23.10.2023 є власником квартири під АДРЕСА_1 може відчужити це майно. Поряд з цим заявник у своїй заяві не наводить ризиків та не представляє будь яких документальних підтверджень тому, що майбутній відповідач у справі ОСОБА_2 здійснює чи має реальний намір будь яким чином здійснити реалізацію наведеного майна (квартири), зокрема й шляхом укладення цивільно правових угод і т.п.
Матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на те, що спірний об`єкт нерухомого майна готується до майбутньої реалізації (відчуження) в будь який спосіб. Такими доказами могли би бути відповідні об`яви в газетах, профільних Інтернет сайтах з продажу нерухомості, пояснення свідків, тощо.
Окрім зазначеного, задоволення внесеної на розгляд суду заяви про забезпечення позову може змусило б суд висловитись з приводу майбутнього рішення суду та змушує суд до початку розгляду справи по суті надати оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, а як наслідок доказам, які позивачем вказано як підставу для задоволення майбутнього позову.
Приймаючи вказане рішення суд виходить також з того, що викладаючи фактичні обставини справи та мотиви своєї заяви заявник не зазначає про обставини повернення/неповернення позики в сумі 150 000 доларів США за розпискою № 1 від 23.10.2023 в обумовлений нею строк (03.11.2023), що мало мати своїм наслідком відчуження на його користь спірної квартири.
З огляду на викладене в задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353- 354 ЦПК України, суд, -
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу квартири недійсним, шляхом накладення арешту на квартиру відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Суддя: