КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-п/947/97/23
УХВАЛА

06.11.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 07.09.2023 року по цивільній справі №947/16981/23 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №947/16981/23 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

За наслідком розгляду вказаної справи, 07.09.2023 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення, яким позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором №501238047 від 19.02.2020 року, станом на 22.01.2023 року, у загальному розмірі 47513 гривень 05 копійок та у відшкодування витрат зі сплати судового збору - 2684 гривні 00 копійок.

12.10.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд вищевказаного заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 07.09.2023 року по цивільній справі №947/16981/23.

В обґрунтування заяви, представник відповідача стверджує, що під час розгляду вказаної справи ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення розгляду справи, за наслідком чого остання була позбавлена можливості приймати участь по справі та подати відзив на позовну заяву, з доказами які мають суттєве значення для наслідків розгляду справи. Так, представник відповідача вказує, що у відповідності до оферти, прийнятої відповідачем, банк було встановлено розмір сплати комісійної винагороди, однак представник вважає такі дії банку протиправними, оскільки покладають на боржника обов`язок компенсувати можливі фінансові ризики банківської установи, за наслідком чого вимоги банку про стягнення комісії в сумі 12937,43 грн. не підлягають задоволенню. Також представник вказує, що поданий до суду банком розрахунок заборгованості відповідача за спірним кредитним договором не є вірним, оскільки містить розбіжності в частині інформації грошових коштів, які в свою чергу були сплачені боржником, за наслідком чого вважає, що поданий до суду розрахунок заборгованості не є належним доказом.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.10.2023 року, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 13.10.2023 року вказану заяву прийнято та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 06.11.2023 року о 09 год. 00 хв.

У судове засідання призначене на 06.11.2023 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Частиною 1 статті 287 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Приймаючи вказані обставини та положення процесуального законодавства, судом було ухвалено здійснити розгляд ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду в судовому засіданні 06.11.2023 року за відсутності сторін по справі на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Дослідивши та вивчивши матеріали заяви з доданими до неї документами, матеріали цивільної справи №947/16981/23, суд вважає заяву не підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих умов в сукупності у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме доведеність обставин, що:

- відповідач не з`явився в судове засідання,

- не повідомив про причини неявки

- не подав відзив з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оглянувши матеріали цивільної справи №947/16981/23, судом встановлено, що відповідачем по справі є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 128 ЦПК України встановлено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається зокрема фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Частиною 6 статті 187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вказаних приписів процесуального законодавства, судом було надано відповідний запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області на який отримано відповідь, згідно з якою встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 10.06.1994 року народження зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом також враховується, що саме вказана адреса місця проживання ОСОБА_3 була вказана останньою у Акцепті на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб від 19.02.2020 року.

За наслідком встановленого зареєстрованого місця проживання відповідача, уся судова кореспонденція суду, у тому числі копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками до неї, судові повістки, скеровувались судом разом з рекомендованим поштовим повідомленням про відправлення поштової кореспонденції на ім`я ОСОБА_1 за вказаною адресою місця реєстрації.

Однак, вказана поштова кореспонденція скерована на ім`я відповідача повернута до суду без вручення. На поштовому конверті міститься відмітка про причину невручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.

Частиною 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

За наслідком викладеного, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання, однак не з`явилась без поважних причин, не скориставшись процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву.

Доказів на підтвердження наявності поважних причин, які б перешкоджали відповідачці отримати поштову кореспонденцію вчасно за власним зареєстрованим місцем проживання, до суду не надано.

На підставі викладеного, суд вважає безпідставними доводи сторони відповідача, що ОСОБА_1 була позбавлена можливості на участь під час розгляду справи та була позбавлена можливості на подання відзиву на позовну заяву і поданні відповідних доказів, для доведення своєї правової позиції і заперечень стосовно цього спору, враховуючи, що поштова кореспонденція не отримана останньою за місцем свого зареєстрованого місця проживання за наслідком не вчинення власних дій, що є бездіяльністю.

Крім того, будь-яких доказів на підтвердження викладених посилань у заяві про перегляд заочного рішення, як і доказів, які б впливали на наслідки розгляду справи, заявником до суду не надано.

Суд зазначає, що усі доводи заявника у заяві зводяться до того, що відповідач надає свою оцінку вже наявним у справі доказам.

На підставі вищевикладеного в сукупності, приймаючи, що свідоме нехтування процесуальними правами і обов`язками не є підставою для скасування заочного рішення суду, суд вважає посилання заявника в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду безпідставними та необґрунтованими.

Одночасно судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992р.).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З урахуванням вищевикладеного, судом не встановлені підстави для скасування заочного рішення суду, а саме одночасна доведеність усіх обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, не подав з поважних причин відзиву на позовну заяву і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 07.09.2023 року по цивільній справі №947/16981/23 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, є необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає залишенню без задоволення.

При викладених обставинах та керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 07.09.2023 року по цивільній справі №947/16981/23 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та може бути оскаржена разом з судовим рішенням по цій справі.

Головуючий Калініченко Л. В.