УХВАЛА

06 листопада 2023 року

місто Київ

справа № 207/283/21

провадження № 61-10444св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представницею адвокаткою Іванченко Альоною Леонідівною, на постанову Дніпровського апеляційного суду

від 13 червня 2023 року у складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П., Свистунової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства

з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» (далі -

ТОВ «ФК «Омега Фактор»), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим.

Позов обґрунтовано тим, що 30 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» (далі - ВАТ «КБ «Надра»), правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фактор», та ОСОБА_2 укладений договір кредитування комерційного автотранспорту № 8/2007/980-МК43/8, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 244 000,00 грн, строком до 20 серпня 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом

у розмірі 19 % річних.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 30 серпня

2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладений договір поруки, відповідно до умов якого, ОСОБА_1 поручилася за належне виконання

ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Умовами зазначеного договору поруки передбачена солідарна відповідальність боржника

і поручителя за невиконання зобов`язань зі сплати кредитних коштів.

Також, на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 30 серпня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладений договір поруки, відповідно до умов якого, ОСОБА_3 поручився за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Умовами зазначеного договору передбачена солідарна відповідальність боржника

і поручителя за невиконання зобов`язань зі сплати кредитних коштів.

Позивачка вказує, що із розрахунку заборгованості станом на 30 травня 2012 року останній платіж на погашення заборгованості здійснений позичальником 21 серпня 2008 року. Із квітня 2008 року платежі здійснювались не регулярно та не в повному обсязі. Із моменту порушення виконання зобов`язання з повернення кредиту, а саме із квітня 2008 року, кредитор був зобов`язаний направити позичальнику та поручителю письмову вимогу про повернення кредиту. Банк направив письмову вимогу поручителю лише 14 липня 2012 року, перед зверненням з позовом до суду, чим порушив вимоги частини четвертої статті 559 ЦК України, а саме протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явлено вимог до поручителя.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») у липні 2012 року звернулося до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 травня 2013 року у справі № 404/4520/12 задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» у повному обсязі. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2018 року рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 травня

2013 року скасовано. Позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнено солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 30 серпня 2007 року № 8/2007/980-МК43/8 у сумі 401 286,83 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 217 435,04 грн, заборгованості за відсотками 140 161,15 грн, пені 43 690,64 грн. У решті позову відмовлено.

Факт звернення з письмовою вимогою до поручителя 14 червня 2012 року встановлений Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області під час розгляду справи № 404/4520/12. Ця обставина підтверджує той факт, що банк звернувся до поручителя з порушенням вимог частини четвертої статті 559 ЦК України.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_1 просила визнати поруку за договором поруки від 30 серпня 2007 року, укладеним між ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фактор» та ОСОБА_1 припиненою на підставі

частини четвертої статті 559 ЦК України до 14 грудня 2011 року включно. Визнати виконавчий лист № 404/4520/12, виданий 02 вересня 2020 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у розмірі 434 900,50 грн щодо ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню з підстав часткового припинення обов`язку боржника.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано припиненим договір поруки, укладений 30 серпня 2007 року між ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фактор» та ОСОБА_1 , за яким поручитель зобов`язалася відповідати за виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором від 30 серпня 2007 року № 8/2007/980-МК 43/8. Визнано виконавчий лист № 404/4520/12, виданий 02 вересня 2020 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у розмірі 434 900,50 грн щодо ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню з підстав часткового припинення обов`язку боржника. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивоване тим, щовимоги є доведеними та обґрунтованими, оскільки

з квітня 2008 року позичальник почав порушувати виконання зобов`язань за кредитним договором, тому кредитор був зобов`язаний направити позичальнику та поручителю письмову вимогу про повернення кредиту, проте банк направив письмову вимогу поручителю лише 14 липня 2012 року, отже, в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір поруки є припиненим.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 червня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Омега Фактор» задоволено. Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що позовні вимоги про визнання поруки припиненою на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України

є обґрунтованими, проте такі вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2023 року ОСОБА_1 через представницю адвокатку Іванченко А. Л. звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 червня 2023 року, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду

від 05 грудня 2018 року у справах № 522/2110/15 та № 522/2201/15, від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, Верховного Суду від 28 листопада 2018 року

у справі № 753/12382/15, від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим,за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представницею адвокаткою Іванченко Альоною Леонідівною, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 червня

2023 року призначити до судового розгляду на 15 листопада 2023 року колегією

у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний