Постанова

Іменем України

04 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 398/2974/22

провадження № 61-1921св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Пророка В. В., Сердюка В. В.,

учасники справи:

заявник - виконувач обов`язків директора Комунального некомерційного підприємства «Олександрійська психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» Мозгова Даріко Михайлівна,

особа, стосовно якої вирішується питання про проведення психіатричного огляду, - ОСОБА_1 ,

зацікавлені особи: Комунальне некомерційне підприємство «Олександрійська психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради», Орган опіки та піклування для неповнолітніх осіб Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області,

за участю - Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шило Алла Олександрівна, на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2022 року у складі судді Подоляк Я. М., присяжних: Єлькіної Ж. М., Єфімова О. В. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 18 січня 2023 року у складі колегії суддів Голованя А. М., Дьомич Л. М., Письменного О. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви

У вересні 2022 року виконувач обов`язків директора Комунального некомерційного підприємства «Олександрійська психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» (далі - КНП «Олександрійська психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради») Мозгова Д. М. звернулася до суду із заявою про проведення психіатричного огляду у примусовому порядку ОСОБА_1 без його усвідомленої згоди.

ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад у формі хронічного маячного розладу, неодноразово лікувався стаціонарно, останній раз в 2013 році, що підтверджується даними медичної документації (амбулаторної карти № 121/2010 та виписками з медичної картки стаціонарного хворого).

Вказувала, що до адміністрації КНП «Олександрійська психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» звернулась дружина пацієнта ОСОБА_1 із заявою про неадекватну і агресивну поведінку чоловіка, у зв`язку з чим змушена була викликати наряд поліції. Крім того, вона посилалась на те, що ОСОБА_1 виносить з дому речі, продукти харчування, документи, пояснити розумно свою поведінку він не може.

Згідно з витягом з рішення лікарської консультативної комісії КНП «Олександрійська психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» від 05 вересня 2022 року, враховуючи наявність у ОСОБА_1 тяжкого хронічного розладу, внаслідок якого він вчиняє дії, що становлять небезпеку для життя та здоров`я оточуючих; наявність інформації про погіршення психічного стану ОСОБА_1 та високу вірогідність здійснення небезпечних дій у разі ненадання належної психіатричної допомоги; відсутність усвідомленої згоди ОСОБА_1 на надання необхідної психіатричної допомоги, комісія встановила доцільність проведення психіатричного огляду ОСОБА_1 у примусовому порядку.

Непроведення такого огляду та невирішення питання про надання медичної допомоги може завдати значної шкоди здоров`ю самого ОСОБА_1 , який від рекомендацій та пропозицій щодо огляду ухиляється.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого він вчиняє дії, що становлять небезпеку для життя та здоров`я оточуючих, наявність інформації про погіршення психічного стану ОСОБА_1 , що може призвести до повторення небезпечних дій у разі ненадання своєчасної психіатричної допомоги, а також враховуючи відмову хворого від психіатричного огляду у добровільному порядку, просила суд прийняти рішення про проведення примусового психіатричного огляду ОСОБА_1 з метою визначення стану його психічного здоров`я та необхідності лікування.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області рішенням від 15 вересня 2022 року заяву в. о. директора КНП «Олександрійська психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» задовольнив.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про проведення психіатричного огляду у примусовому порядку ОСОБА_1 без його усвідомленої згоди, заслухав пояснення лікаря-психіатра, прокурора, зацікавлену особу, особу, стосовно якої просять надати дозвіл на проведення психіатричного огляду, та керувався наявністю у ОСОБА_1 тяжкого хронічного розладу, внаслідок якого він вчиняє дії, що становлять небезпеку для життя та здоров`я оточуючих; наявності інформації про погіршення його психічного стану та високу вірогідність здійснення небезпечних дій у разі ненадання належної психіатричної допомоги; відсутності його усвідомленої згоди.

При цьому згідно з висновком лікаря-психіатра ОСОБА_1 не надав згоди на проведення психіатричного огляду.

Кіровоградський апеляційний суд постановою від 18 січня 2023 року рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2022 року залишив без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновки суду першої інстанції щодо задоволення заяви є обґрунтованими та такими, що повністю відповідають встановленим обставинам справи.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, керувався тим, що судом надано належну оцінку поданим доказам, зокрема, витягу з рішення лікарської консультативної комісії від 05 вересня 2022 року № 1171/01-15, згідно з яким встановлено доцільність проведення психіатричного огляду ОСОБА_1 у примусовому порядку. Це рішення прийняте з урахуванням наявності у ОСОБА_1 тяжкого хронічного розладу, внаслідок якого він вчиняє дії, що становлять небезпеку для життя та здоров`я оточуючих; наявності інформації про погіршення його психічного стану та високу вірогідність здійснення ним небезпечних дій у разі ненадання належної психіатричної допомоги; відсутності його усвідомленої згоди на надання необхідної психіатричної допомоги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2023 року, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шило А. О., просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати частково, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись нанеправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди, приймаючи оскаржувані рішення обмежились лише показами одного свідка - дружини ОСОБА_1 та письмовими доказами, а саме його амбулаторною картою.

В матеріалах справи відсутній висновок колегії лікарів, які б дійшли висновку, що він страждає та потребує проведення психіатричного огляду в примусовому порядку. Заявник вважає себе адекватною людиною, який розуміє значення своїх дій і який у судовому порядку не визнаний недієздатною особою.

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 04 вересня 2023 року відкрив касаційне провадження і витребував цивільну справу з Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

У вересні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Верховний Суд своєю ухвалою від 25 вересня 2023 року справу призначив до розгляду.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи

Суди встановили, що 30 серпня 2022 року до КНП «Олександрійська психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» надійшла заява від ОСОБА_2 щодо психіатричного огляду та госпіталізації її чоловіка ОСОБА_1 у зв`язку з погіршенням його психічного стану, зокрема, останній поводить себе неадекватно, агресивно, виносить з дому речі, продукти харчування, документи та застосовує до неї фізичне насилля, внаслідок чого їй доводилось викликати наряд поліції (а. с. 3).

Згідно з амбулаторною картою № 121/2010 та виписками з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 , він неодноразово був оглянутий лікарем-психіатром. Встановлено діагноз, пов`язаний з психічним захворюванням.

Відповідно до витягу з рішення лікарської консультативної комісії КНП «Олександрійська психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» від 05 вересня 2022 року № 1171/01-15 комісія встановила: «враховуючи наявність у гр. ОСОБА_1 тяжкого хронічного розладу, внаслідок якого він вчиняє дії, що становлять небезпеку для життя та здоров`я оточуючих; наявність інформації про погіршення психічного стану гр. ОСОБА_1 та високу вірогідність здійснення небезпечних дій у разі ненадання належної психіатричної допомоги; відсутність усвідомленої згоди гр. ОСОБА_1 на надання необхідної психіатричної допомоги доцільно провести психіатричний огляд гр. ОСОБА_1 у примусовому порядку» (а. с. 2).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції повністю відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Принципами захисту психічно хворих осіб та покращення психіатричної допомоги, прийнятих резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 17 грудня 1991 року № 46/119, закріплено принцип добровільності медичного огляду з метою визначення того, чи страждає особа на психічне захворювання, який передбачає, що жодна особа не може бути примушена до проходження медичного огляду з метою визначення того, чи страждає вона на психічне захворювання, крім як у відповідності до процедури, передбаченої внутрішнім законодавством держави (Принцип 5).

Стаття 43 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» вимагає для застосування методів діагностики, профілактики та лікування згоду інформованого відповідно до статті 39 цих Основ пацієнта.

Мета проведення психіатричного огляду, суть добровільного звернення за психіатричною допомогою, а також випадки, коли психіатричний огляд може бути проведено без усвідомленої згоди особи або її законного представника, визначено Законом України «Про психіатричну допомогу».

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» (тут і далі в редакції, чинній на час звернення із заявою) психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання особи або за її усвідомленою письмовою згодою.

Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем?психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи.

Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря?психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення.

У разі встановлення обґрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар?психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду.

Забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психічного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно (частина третя статті 7 Закону України «Про психіатричну допомогу»).

Вказані норми статей 7, 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» конкретизують положення цього закону про презумпцію психічного здоров`я (стаття 3) і про те, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями (стаття 4), а також статей 3, 8 Конституції України, які визначають принцип верховенства права і обов`язок держави з утвердження і забезпечення прав і свобод людини, та частини другої статті 9 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» про те, що обмеження прав громадян у вигляді примусового медичного огляду допускається тільки на підставах і в порядку, передбачених законами України.

Недотримання вимог норм матеріального чи процесуального права при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку може призвести до порушення підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» судові справи щодо надання психіатричної допомоги в примусовому порядку розглядаються в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй такої допомоги. Участь при розгляді цих справ прокурора, лікаря?психіатра чи представника закладу з надання психіатричної допомоги, що подав заяву, та законного представника осіб, щодо яких розглядаються питання, пов`язані з наданням їм психіатричної допомоги, є обов`язковою.

Особи, яким надається психіатрична допомога, мають право у тому числі на особисту участь у судових засіданнях, висловлення своєї думки щодо висновків лікарів-психіатрів у судовому засіданні при вирішенні питань, пов`язаних з наданням їм психіатричної допомоги та обмеженням у зв`язку з цим їх прав (частина третя статті 25 Закону України «Про психіатричну допомогу»).

Порядок розгляду заяви про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку визначений у главі 10 розділу IV ЦПК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів?психіатрів та інші відповідні матеріали.

Схожий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 442/1662/16-ц (провадження № 61-9299св21).

Встановлено, що підставою для звернення лікаря-психіатра до суду із заявою про проведення психіатричного огляду ОСОБА_1 без його згоди стала заява його дружини ОСОБА_2 від 30 серпня 2022 року, в якій вона зазначила, що за період з травня до серпня 2022 року у її чоловіка погіршився стан психічного здоров`я, він поводить себе агресивно, вдається до бійок, виносить з дому речі, продукти харчування, документи. У заяві вона також вказала, що на зауваження він не реагує, самостійно звертатись за допомогою до лікаря відмовляється, внаслідок чого вона змушена звертатись до органів поліції у зв`язку з розкраданням речей та побиттям.

З урахуванням викладених у заяві дружини доводів, а також того, що ОСОБА_1 неодноразово оглядався лікарем-психіатром і йому встановлений діагноз: тяжкий психічний розлад у формі хронічного маячного розладу, лікар-психіатр зробила висновок про необхідність проведення психіатричного огляду ОСОБА_1 у зв`язку з погіршенням психічного стану останнього та наявністю у нього розладу психіки і поведінки, унаслідок чого він може вчинити дії, що є небезпечними для нього та оточуючих.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність правових підстав для проведення психіатричного огляду ОСОБА_1 без його усвідомленої згоди.

Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано керувались тим, що непроведення такого огляду та невирішення питання про надання йому медичної допомоги може завдати значної шкоди його здоров`ю. Водночас проведення психіатричного огляду можливе тільки у примусовому порядку, оскільки згода особи на примусовий огляд відсутня.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи рішення про задоволення заяви, обмежились лише показами одного свідка - його дружини та його амбулаторною карткою як письмовим доказом. Крім того, не звернули увагу на те, що в матеріалах справи відсутній висновок колегії лікарів, які дійшли висновку про необхідність проведення його психіатричного огляду в примусовому порядку.

Такі доводи касаційної скарги є необґрунтованими, адже відповідно до вимог частини другої статті 340 ЦПК України до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, витяг якого, відповідно до матеріалів справи (а. с. 2), поданий разом із заявою про проведення психіатричного огляду в примусовому порядку.

Відповідно до витягу з рішення лікарської консультативної комісії КНП «Олександрійська психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» від 05 вересня 2022 року № 1171/01-15, комісія лікарів-психіатрів у складі: голови ЛКК - Сергія Галенка, членів комісії Даріко Мозгової, Вадима Мозгового, дійшла висновку про доцільність проведення психіатричного огляду ОСОБА_1 у примусовому порядку. Водночас комісією лікарів було враховано наявність у ОСОБА_1 тяжкого хронічного розладу, внаслідок якого він вчиняє дії, що становлять небезпеку для життя та здоров`я оточуючих; наявність інформації про погіршення його психічного стану та високу вірогідність здійснення небезпечних дій у разі ненадання належної психіатричної допомоги; відсутність його усвідомленої згоди на надання необхідної психіатричної допомоги.

Законодавство щодо надання психіатричної допомоги, в тому числі Цивільний процесуальний кодекс України та Закон України «Про психіатричну допомогу», не містить вичерпного переліку доказів, які повинні бути зібрані для вирішення заяви про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку.

Аргументи касаційної скарги ОСОБА_1 , які аналогічні доводам апеляційної скарги, були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального та процесуального права, зводяться до незгоди з висновками судів і переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому суд врахував усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Європейський суд з прав людини вказав, що міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Ураховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шило А. О., підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд касаційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду, оскільки, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, судові рішення прийняті з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 410 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 ,залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2022 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 18 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. В. Пророк

В. В. Сердюк