Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2636/21
Провадження № 2/711/309/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді: Скляренко В.М.,

при секретарі Копаєвій Є.В.,

за участі:

представника позивача Юрченка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та пені,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «СК «ВУСО», в якому просив стягнути з ПАТ «СК «ВУСО» на його користь 101 038,47 грн. страхового відшкодування та 7075,62 грн. пені, а всього 108 114,09 грн.

В обґрунтування позовних в позові зазначено, що з вини ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль позивача. Цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «СК «ВУСО» за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності. Оскільки відповідачем не було забезпечено своєчасно проведення оцінки розміру завданого позивачу матеріального збитку, то за замовленням позивача відповідним експертом було визначено вартість матеріального збитку, розмір якого склав 94 589,24 грн. На звернення позивача з заявою про виплату йому суми страхового відшкодування відповідачем було відмовлено. Позивачем здійснено відновлення його пошкодженого автомобілю і вартість ремонтних робіт склала 101 038,47 грн. На вимогу позивача відшкодувати йому реальну вартість ремонтних робіт відповідач не реагує. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом і окрім відшкодування вартості ремонтних робіт просить також стягнути з відповідача пеню за прострочення виплати страхового відшкодування.

Від відповідача на адресу суду не надходило письмового відзиву проти позову.

02.06.2021р. судом відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

За клопотанням представника відповідача Сокол Д.В., яка діє на підставі довіреності №ГН-15/2021 від 04.01.2022р., ухвалою суду від 17.02.2022р. по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу для з`ясування питань вартості відновлювального ремонту транспортного засоби «Citroen C1», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, що мало місце 29.05.2020р., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без такого врахування. У зв`язку з призначенням судової експертизи провадження по справі було зупинено.

03.06.2022р. на адресу суду надійшло клопотання експерта про уточнення відомостей в частині визначення умов експертного дослідження (на яку дату провести розрахунок; надання інформації стосовно комплектності та укомплектованості, технічного стану, наявності пошкоджень складових частин кузова, дефектів лакофарбового покриття, раніше проведених ремонтно-відновлювальних робіт станом на дату оцінки).

06.06.2022р. судом поновлено провадження у справі з призначенням дати судового засідання для вирішення клопотання експерта.

12.08.2022р. судом постановлено ухвалу, якою уточнено умови для проведення судової автотоварознавчої експертизи, що була призначена судом 17.02.2022р. Одночасно судом прийнято рішення про зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

На виконання ухвали суду 18.09.2023р. до суду надійшов висновок №СЕ-19-23/4944-АВ від 29.08.2023р. судового експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, складений за результатами проведеної відповідної судової експертизи, у зв`язку з чим 22.09.2023р. судом було відновлено провадження по справі.

В судове засідання представник відповідача та третя особа не зявилися і не повідомили про причини неявки. Оскільки відповідач та третя особа були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, а представник відповідача вже брав участь у судовому засіданні (12.08.2022р.), то відповідно до ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка таких учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Юрченко В.О., який діє на підставі ордеру серії ЧК №195182 від 20.09.2021р., підтримав позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні з підстав, визначених в позовній заяві. Пояснив, що позивач не перешкоджав відповідачу здійснити огляд пошкодженого автомобіля, проте відповідач не здійснив цього у десятиденний строк з моменту отримання повідомлення про ДТП, а тому позивач самостійно залучив оцінювача для визначення розміру збитків. Зауважив, що на момент пошкодження автомобіля позивача ще не сплинув гарантійний строк його експлуатації, внаслідок чого ремонтно-відновлювальні роботи слід було проводити виключно на станції технічного обслуговування, яка здійснює гарантійне обслуговування автомобілю, а тому відповідач має відшкодувати позивачу саме фактичні витрати на ремонтно-відновлювальні роботи, а не розмір матеріального збитку, обчислений експертом.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 29.05.2020р. о 16 год. 15 хв. в м. Черкаси по вул. Чіковані, керуючи автомобілем ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_2 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Н.Левицького, не надав переваги в русі автомобілю Citroen C1, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 16.11 ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.08.2020р. у справі №711/3919/20 ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні даної ДТП /т. 1 а.с. 9/.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ПАТ «СК «ВУСО» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №141183787 від 07.05.2020р. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну - 130 000 грн., франшиза 2000 грн. /т. 1 а.с. 204/.

Позивач є власником автомобіля Citroen C1, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу /т. 1 а.с. 8/.

09.06.2020 р. позивач направив електронні повідомлення ПАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_2 про проведення огляду експертом-оцінювачем пошкодженого автомобілю позивача 10.06.2020р. о 12 год. 00 хв. /т. 1 а.с. 17, 19/.

За замовленням позивача суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 було складено звіт №А06-42 від 24.06.2020р. про оцінку автомобіля Citroen C1, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Citroen C1, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП станом на 24.06.2020р. складає 94 589,24 грн. /т. 1 а.с. 20-42/.

11.06.2020р. позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення про ДТП /т. 1 а.с. 12-13/.

17.06.2020р. ПАТ «СК «ВУСО» було здійснено замовлення у ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» на проведення огляду, фото фіксації та визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу Citroen C1, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується рапортом такої компанії /т. 1 а.с. 206/.

Листом від 18.06.2020р. за вих. №4326 відповідач повідомив позивача, що після 10.06.2020 експерт-оцінювач, що призначений страховиком, не зміг зв`язатись з позивачем, а тому за відсутності можливості проведення належного огляду пошкодженого транспортного засобу та складання необхідних документів для визначення матеріального збитку страховик відмовляє позивачу у виплаті страхового відшкодування /т. 1 а.с. 15/.

25.06.2020р. позивачем подано до відповідача заяву про виплату йому страхового відшкодування, до якої було додано, окрім іншого, оригінал звіту №А06-42 від 24.06.2020р. про оцінку.

Позивачем за власний рахунок зроблено ремонтно-відновлювальні роботи його автомобіля на підприємстві з іноземними інвестиціями «Автомобільне товариство Автоінвестстрой Черкаси». Згідно рахунка-фактури №Х від 31.07.2020р. вартість виконаних ремонтних робіт склала 90009,73 грн. /т. 1 а.с. 52-57/. Також на цьому підприємстві 25.08.2020р. та 14.11.2020р. позивачем замовлено та здійснено додаткові ремонтні роботи свого автомобіля на суму 11028,74 грн. /т. 1 а.с. 58-52/.

Згідно наданих суду квитанцій в період часу з 22 червня по 14 листопада 2020 року позивачем сплачено на користь ПІІ «АТ Автоінвестстрой Черкаси» суму коштів в розмірі 104 664,13 грн. /т. 1 а.с. 47-51/.

25.03.2021р. позивачем надіслано відповідачу письмову вимогу про виплату страхового відшкодування в розмірі 101 038,47 грн. /т. 1 а.с. 64-68/.

Згідно висновку експерта №СЕ-19-23/4944-АВ від 29.08.2023р., складеного судовим експертом державного НДЕКЦ МВС України на виконання ухвал суду від 17.02.2022р. та від 12.08.2022р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Citroen C1, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП 29.05.2020р., станом на 29.05.2020р. складає 77 176,56 грн. При цьому експертом визначено, що оскільки коефіцієнт фізичного зносу такого автомобілю дорівнює нулю, то відновлювального ремонту як з врахуванням такого коефіцієнту так і без нього є однаковою /т. 2 а.с. 12-32/.

Оскільки до теперішнього часу позивач так і не отримав ніякого страхового відшкодування від відповідача в рахунок відшкодування шкоди, завданої пошкодженням його автомобіля, то він звернувся до суду з даним позовом.

Таким чином, між сторонами існує спір щодо порядку відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК) та Закону України від 01.07.2004р. №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961).

Надаючи оцінку доводам учасників справи в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК).

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону №1961 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 28 Закону №1961 шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу.

Статтею 29 Закону №1961 передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Статтею 33 Закону №1961 передбачено, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Водії та власники транспортних засобів, причетних до ДТП, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про ДТП його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна (п. 33.3 ст. 33 Закону №1961).

У разі оформлення працівниками відповідних підрозділів Національної поліції відповідних документів про ДТП вони також встановлюють та фіксують необхідні відомості щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників цієї пригоди і сприяють представникам страховиків (МТСБУ) у проведенні огляду місця ДТП і транспортних засобів, причетних до неї (п. 33.4 ст. 33 Закону №1961).

Відповідно до п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону №1961 протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Статтею 36 Закону №1961 передбачено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Відповідно до пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону №1961 невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Тлумачення зазначеної норми закону свідчить, що в ній втілено загальний принцип недопустимості формального підходу до вирішення питання про здійснення або нездійснення компенсації і надання пріоритету зовнішній формі юридично значущих дій або бездіяльності над їх змістом і наслідками. Адже підставою для відмови у відшкодуванні визнаються не будь-які порушення регламентованої цим законом процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019р. у справі №465/4621/16-к).

Системний аналіз вищенаведених норм законодавства дозволяє зробити висновок, що законодавством визначено ряд особливостей майнової відповідальності страховика за шкоду, завдану внаслідок дій застрахованої особи, зокрема в частині обсягу відшкодування шкоди, порядку встановлення розміру шкоди та порядку її відшкодування. Натомість системне тлумачення положень ст.ст. 33, 37 Закону №1961 свідчить, що невиконання власником пошкодженого у ДТП транспортного засобу (потерпілим) обов`язку із збереження транспортного засобу у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник або експерт), може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише за умови, якщо внаслідок таких дій потерпілого страховик позбавлений можливості провести розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди.

По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що ДТП мало місце 29.05.2020р. і оформлення відповідних документів про ДТП здійснювалось працівниками відповідних підрозділів Національної поліції, якими і здійснено розслідування причин та обставин ДТП. Усі пошкодження транспортних засобів, причетних до ДТП, були зафіксовані працівниками поліції, а відтак відсутні обставини, які унеможливлюють з`ясування обставин ДТП страховиком. Позивачем було належним чином направлено відповідачу заяву про здійснення страхового відшкодування та надано всі необхідні докази для визначення розміру страхової виплати, а відтак рішення відповідача про відмову у виплаті страхового відшкодування є неправомірним.

У свою чергу відповідно до ст.ст. 22, 29 Закону №1961 відповідальність страховика обмежується розміром шкоди, оціненої у встановленому законом порядку, а відтак страховик не зобов`язаний відшкодовувати повну вартість витрат потерпілого, здійснених ним для проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Аналіз положень Закону №1961 свідчить, що в якості доказів для з`ясування розміру шкоди, завданого внаслідок ДТП, та обчислення розміру страхового відшкодування можуть надаватись звіт оцінювача та експертні висновки. У випадку спору між страховиком та особою, яка має право на отримання страхового відшкодування, щодо розміру такого відшкодування, то рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається на підставі рішення суду, а розмір шкоди підлягає доведення у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Таким чином, у разі вирішення судом спору між потерпілим та страховиком щодо розміру завданої потерпілому шкоди, яка підлягає відшкодуванню страховиком, її розмір визначається судом на підставі висновку експерта.

Згідно висновку експерта №СЕ-19-23/4944-АВ від 29.08.2023р., складеного судовим експертом державного НДЕКЦ МВС України на виконання ухвал суду від 17.02.2022р. та від 12.08.2022р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача станом на дату ДТП складає 77 176,56 грн., а відтак саме зазначений розмір шкоди має бути відшкодований позивачу за рахунок відповідача. В той же час суд бере до уваги, що полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №141183787 від 07.05.2020р. передбачена франшиза в розмірі 2000 грн. Згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону №1961 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Отже, відповідач має виплатити позивачу в якості відшкодування шкоди суму коштів в розмірі 75 176,56 грн. (77 176,56 грн. 2 000 грн.).

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача пені за прострочення виплати страхового відшкодування, то слід звернути увагу, що підставою для стягнення зі страховика такої пені є наявність вини страховика у допущеному простроченні. Натомість по обставинам справи судом встановлено, що в даному випадку страховик був обмежений у реалізації своїх прав на оцінку розміру шкоди в порядку, передбаченому Законом №1961, оскільки позивач не надав доступу до пошкодженого транспортного засобу оцінювачу відповідача. Зазначені обставини обумовили виникнення між сторонами спору щодо розміру страхового відшкодування та наявності підстав для його здійснення, який на теперішній час є предметом судового розгляду. За таких обставин прострочення виплати страхового відшкодування відповідачем не настало, а відтак і відсутні підстави для нарахування пені.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню межах суми 75 176,56 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з витрат позивача з оплати судового збору в розмірі 1081,15 грн. /т. 1 а.с. 1/ та витрат відповідача з оплати судової експертизи в сумі 2718,48 грн. /т. 2 а.с. 9/. Натомість відповідач не заявляв клопотання про відшкодування понесених ним судових витрат, а тому з огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства у суду відсутні підстави для вирішення питання про розподіл таких витрат.

Беручи до уваги, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 75 176,56 грн., то на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України позивачу має бути відшкодовано за рахунок відповідача 751,77 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 11-13, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та пені задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: будинок АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування згідно полісу №141183787, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 , в розмірі 75 176 грн. 56 коп. та судовий збір в розмірі 751 грн. 77 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 01 листопада 2023 року.

Головуючий: В.М. Скляренко