КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/9838/23 Головуючий у 1 інстанції: Гончарук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

при секретарі: Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 12 липня 2023 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Захарченко Тарас Сергійович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом з позовною заявою ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обгрунтовував тим, що невідомі особи шляхом шахрайства незаконно заволоділи його майном під час перебування його за кордоном і у нього виникла необхідність невідкладного вирішення питання про забезпечення позову.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 12 липня 2023 року заяву задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції.

Скаргу обгрунтовує тим, що вона придбала у позивача квартиру за адресою: АДРЕСА_1 і сплатила за неї 1 005 636,50 грн, що становить 27 500 доларів США, на підставі Договору Купівлі-продажу квартири, який укладений 09 червня 2023 року між позивачем та відповідачем і посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко Т.С. та внесений в реєстр за №2016.

Вказує, що 12 липня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва розглянуто у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову, поданої в рамках цивільної справи №755/9838/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі- продажу та витребування майна (квартири) з чужого незаконного володіння, і вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

В обґрунтування вжиття заходів забезпечення позову в оскаржуваній ухвалі суд вказав, що спірна квартира по АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі Договору Дарування квартири, який укладений 09 червня 2023 року між позивачем та відповідачем, який посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко Т.С. та внесений в реєстр за №2016. Для перевірки обставин щодо незаконного заволодіння майном позивача, 06 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено інформацію про кримінальне провадження №0002049 з правовою кваліфікацією за частиною другою статті 15, частиною четвертою статті 190 КК України на підставі заяви позивача відповідно до витягу з єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 06.06.2023 року.

Тому, вважає, що відсутні підстави для накладання арешту на спірну квартиру, а тому оскаржувана ухвала має бути скасована.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №755/9838/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Захарченко Т.С., про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Предметом даного позову є визнання договору дарування квартири АДРЕСА_1 - недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 , належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі Договору Дарування квартири, який укладений 09 червня 2023 року між позивачем та відповідачем і посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко Т.С. та внесений в реєстр за № 2016.

Для перевірки обставин щодо незаконного заволодіння майном позивача, 06 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено інформацію про кримінальне провадження № 0002049 з правовою кваліфікацією за частиною другою статті 15, частиною четвертою статті 190 КК України на підставі заяви позивача відповідно до витягу з єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 06.06.2023 року.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії.

За п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно з п.6 зазначеної Постанови особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції, враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, дійшов вірного висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду та вважав за можливе задовольнити дану заяву про забезпечення позову до розгляду даної справи по суті та набрання чинності судовим рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 12 липня 2023 року про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 12 липня 2023 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 07 листопада2023 року.

Головуючий:

Судді: