Провадження 2/193/341/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 листопада 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О. В.,

за участі секретаря судового засідання Хомич Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

07.08.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області із вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання у зв`язку з навчанням у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісяця, до досягнення ним 23 років за умови продовження навчання.

В обґрунтування свого позову позивач вказав, що на теперішній час він навчається на денній формі Криворізького державного педагогічного університету, на бюджетній основі. Термін навчання до 30.06.2026.

У зв`язку з навчанням у названому університету позивач потребує матеріальної допомоги на своє утримання, проте відповідач таку допомогу добровільно не надає, що і змусило його звернутися до суду з цим позовом.

ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 08.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, натомість надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі і просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про повідомлення розгляду справи. Про причину своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подав. У попередньому судовому засіданні, що мало місце 28.09.2023, відповідач позов визнав частково, сплачувати аліменти у тому розмірі у якому вимагає позивач є для нього обтяжливим, зважаючи на те, що він має невисокий та нестабільний заробіток, хворіє, у зв`язку з хворобою необхідно оперативне втручання, власного житла не має, проживає зі своїми батьками.

Третя особа ОСОБА_3 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, своїх заперечень проти позову не надала, заяв про розгляд справи без її участі до суду від неї теж не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.02.2005 між відповідачем ОСОБА_2 та третьою особою ОСОБА_3 зареєстровано шлюб (а.с.4).

У цьому шлюбі у них народився син, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 від 07.07.2005 (а.с. 5).

На підставі рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2013 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.6).

Крім того, згідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2013 з відповідача на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_1 у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 11.07.2013 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.18).

Як вбачається з довідки Криворізького державного педагогічного університету, виданої від 21.09.2022 №19/344, ОСОБА_1 , на час розгляду справи, є студентом ІІ курсу природничого факультету, денної форми навчання, за держзамовленням. Термін навчання з 05.09.2022 до 30.06.2026 (а.с. 9).

У зв`язку з досягненням позивачем повноліття стягнення аліментів за вищевказаним рішенням суду на його утримання припинилося, але останній продовжує навчатися та у зв`язку з цим, як він стверджує, потребує матеріальної допомоги.

IV. Норми права, які застосовував суд.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Зі змісту ч. 1ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання в університеті, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

V. Мотиви суду.

Сукупність досліджених доказів вказує на те, що повнолітній ОСОБА_1 , який продовжує навчання, у зв`язку з необхідністю оплати харчування, придбання одягу, учбового приладдя, плати за проїзд до місця розташування навчального закладу, потребує матеріальної допомоги.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судом встановлено, що позивач має задовільний стан здоров`я, зокрема відомості (доказів), які свідчать про протилежне сторонами не надано.

Водночас, відповідач хворіє, страждає на хронічний аутоімунний тиреоідит, гіпертонічну форму з тиреотоксикозом (рецидивним), середньої важкості, в стадії субкомпенсації. Тиреотоксичну офтальмопатію. З приводу цих захворювань лікувався стаціонарно у відділенні ендокринології КП «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні імені ІІ. Мечникова» ДОР у період з 16.02.2023 по 23.02.2023. Як видно з виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2159 від 23.02.2023 названої лікарні, після проведеного лікування стан ОСОБА_2 без значущих змін, але трохи зменшилася загальна та м`язова слабкість. Виписано з стаціонару для подальшого амбулаторного нагляду та лікування. Повторна консультація через 1-1,5 місяці для вирішення питання оперативного втручання. (а.с.30-31). Більш актуальних даних про свій стан здоров`я відповідач не надав.

Відповідач власного житла не має, проживає разом зі своїми батьками у їхньому будинку, розташованому по АДРЕСА_1 (а.с.29). ОСОБА_2 малолітніх чи неповнолітніх дітей на вихованні та утриманні не має, будь-які аліментні зобов`язання відсутні.

ОСОБА_2 підтвердив, що дійсно працює на ПрАТ «КРИВИЙ РІГ ЦЕМЕНТ», але у зв`язку частковим пошкодженням виробничих потужностей підприємства внаслідок артилерійського обстрілу збройними формуваннями Російської Федерації, підприємство, до відновлення пошкоджених об`єктів, перебуває у нетривалому простої.

Під час судового розгляду справи також встановлено, що позивач навчається на бюджетній формі, а тому має можливість отримувати стипендію.

Суд зауважує, що позивачем не приведено доказів та не зазначено у позові витрат з відображенням конкретних сум, які він несе щомісяця у зв`язку з навчанням. При цьому, суд також не виключає понесення позивачем очевидних витрат у зв`язку з навчанням, насамперед плату за проїзд, придбанням їжі, одягу, навчального приладдя, сплата послуг інтернет зв`язку, винаймання житла у разі очного (не дистанційного) навчання, тощо.

Відтак, на підставі встановлених фактичних обставин, суд вважає, що розмір аліментів, який визначений позивачем в уточненому ним позові є невиправданим та до того ж не є достатньо обґрунтованим, а тому такі вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так, суд дійшов до переконання про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/8 частини його заробітку, щомісяця, оскільки вказаний розмір, на переконання суду є справедливим з огляду на необхідність батьків у рівних частках надавати допомогу на утриманні дитини, яка продовжує навчання, і буде в достатній мірі відповідати потребам та інтересам дитини, до того ж суттєво не вплине на матеріальне становище відповідача, який, з огляду на незадовільний стан здоров`я та нестабільний заробіток, буде спроможний щомісяця їх виплачувати.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відтак, оскільки позов подано до суду позивачем 07.08.2023, то саме з цієї дати підлягають стягненню з відповідача присуджені судом аліменти, а не з 01.07.2023, як безпідставно просив позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до приписів ч. 6 ст.141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 141, 142, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 180, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання, у розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) платника щомісячно, до закінчення навчання, починаючи стягнення з 07 серпня 2023 року, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

У відповідності зі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Місце роботи: ПрАТ «КРИВИЙ РІГ ЦЕМЕНТ», .

Дані третьої особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 09.11.2023.

Суддя О.В. Томинець