Провадження №2/359/1564/2023
Справа №359/6608/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Дьяченку В.В.

за участю

представника відповідача Побережник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова група ТАС» про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2020 року представник ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ України» звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ПрАТ «Страхова група ТАС» (а.с.1-3), яким просить суд стягнути з відповідача на власну користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 324 530 грн. 69 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 4867 гривень 96 копійок.

Вимоги обґрунтовано тим, що 20 січня 2018 року в на автодорозі Кіпті-Глухів-Бачівськ за участі автомобіля марки «MAN», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Rover 75», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача, сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Винним у скоєнні вказаного вище ДТП визнано саме ОСОБА_1 .

Автомобіль марки «MAN», д.н.з НОМЕР_1 , було застраховано у позивача, а автомобіль марки «Rover 75», д.н.з. НОМЕР_2 , було застраховано у ПрАТ «Страхова група ТАС», ліміт відшкодування 100000 грн. 00 коп.

На підставі заяви ПП «Транс Логістик», яке є власником автомобіля марки «MAN», д.н.з НОМЕР_1 потерпілій стороні від ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ України» виплачено страхове відшкодування на загальну суму 424 530 грн. 69 коп.

Позивач звернувся до ПрАТ «Страхова група ТАС» та отримав страхове відшкодування в межах ліміту в розмірі 100000 грн. 00 коп. Відтак, різниця між завданою шкодою і страховим відшкодування, сплаченим ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ України», становить (424 530 грн. 69 коп. - 100000 грн. 00 коп.) - 324 530 грн. 69 коп.

22.10.2019 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ України» звернулось до відповідача з письмовою вимогою про сплату боргу в розмірі 324 530 грн. 69 коп., однак на дату подання позовної заяви відповіді щодо результату розгляду вимоги, отримано не було.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2021 р. позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ України» до ОСОБА_1 , третя особа ПрАТ «Страхова група ТАС» про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 324530 гривень 69 копійок та судовий збір в розмірі 4867 гривень 96 копійок (а.с.97-99).

13 вересня 2022 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення від 19 листопада 2022 року (а.с.112-117).

Ухвалою судді від 14 вересня 2022 року призначено до судового розгляду заяву про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова група ТАС» про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування на 29 вересня 2022 року (а.с.123).

Ухвалою судді від 18 січня 2023 року заяву відповідача задоволено, заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія « ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова група ТАС» про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування скасовано. Цивільну справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 07 березня 2023 року (а.с.188-189).

Ухвалою судді від 29 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 09 серпня 2023 року (а.с.251).

В судове засідання представник позивача не з`явився, не зважаючи на те, що його явку до суду визнано обов`язковою. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.205).

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Третя особа - представник приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС», в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова група ТАС» про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.01.2018 року о 02 год. 20 хв. на автодорозі М02 Копти-Бачівськ-Глухов сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю марки «MAN», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , були спричинені механічні пошкодження. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст..124 КУпАП. Дана обставина підтверджується постановою судді Бориспільського міськрайонного суду від 12.02.2018 року (а.с.18-19).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 27 листопада 2017 року серії АМ № 123291 укладеного між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ПП «Транс Логістик» застраховано, в тому числі, наземний транспортний засіб - «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 7-8).

23 січня 2018 року товариство, яке є власником пошкодженого автомобіля, подало заяву позивачу про настання ДТП (а.с. 20-24). У вказаній заяві зазначається, що 21 січня 2018 року позивача було повідомлено по телефону про настання страхового випадку (а.с. 20).

На підставі заяви представника ПП «Транс Логістик» від 23 січня 2018 року, страхового акту № UA002/L01/03 від 03.04.2018 року (а.с.26), рахунків страхового відшкодування до страхового акту № UA002/L01/03 (а.с.25), звіту про оцінку вартості збитків, причетних пошкоджених транспортних засобів від 05.02.2018 року (а.с.27), рахунку-фактури № ОК-000001467, № ОК-000001526 від 19 березня 2018 року (а.с.28-29,30, 31-34), потерпілій від ДТП особі виплачено страхове відшкодування на загальну суму 424 530 грн. 69 коп.

Наведене підтверджується платіжними дорученнями за № 14432 від 06 квітня 2018 року на суму 424 530 грн. 69 коп. (а.с. 38).

Із слів позивача, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як власника наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Rover 75», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована на підставі полісу № АК/6431934 у ПрАТ «Страхова група «ТАС». Позивач звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» із вимогою відшкодувати виплачене страхове відшкодування та, у зв`язку з цим, отримало відшкодування в межах ліміту встановленого страховим полісом № АК/6431934 в розмірі 100000 грн. 00 коп.

22 жовтня 2019 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулось до відповідача з письмовою вимогою про сплату боргу в розмірі 324 530 грн. 69 коп. (а.с. 39-40). Доказів виконання відповідачем даної вимоги в добровільному позасудовому порядку суду сторонами не надано.

За змістом ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідної за заподіяні збитки.

Відповідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У частині 2 ст. 1187 ЦК України вказано, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБ України), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначається, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. При цьому, потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Так, наданий позивачем звіт про оцінку вартості збитків, причетних пошкоджених транспортних засобів не може вважатись як допустимий та належний доказ з огляду на наступне.

Як вбачається з аркуша справи 27, такий звіт виконаний на 9 сторінках, при цьому, в матеріалах справи міститься лише одна (перша) сторінка звіту. Жодним чином з вказаного звіту не вбачається причина настання страхового випадку, причинно-наслідкового зв`язку, деталей пошкодження автомобіля, не вбачається, які частини автомобіля, деталі необхідно відремонтувати та/ або замінити тощо. Більше того, на документі відсутні будь-які підписи уповноважених осіб, які проводили оцінку стану автомобіля, відсутні жодні печаті тощо.

Окрім того, як вбачається зі звіту, оцінка стану пошкодженого автомобіля була здійснена 20.01.2018р.. Однак, як вбачається з матеріалів справи, заява про настання страхового випадку була подана ТОВ «Транс Логістик» 23.01.2018 (а.с. 24). В заяві про настання страхового випадку вказано, що Страхувальник повідомив Страховика про настання страхового випадку по телефону 21.01.2018р. (а.с. 20) Відтак, жодним чином оцінка стану автомобіля не могла бути проведена 20.01.2018р.

Відповідно до ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно зі ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до приписів ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи те, що звіт №SOS_-404 про оцінку вартості (розміру) збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу не є належним та достовірним доказом розміру завданої шкоди відповідачем, а інших доказів, які б підтверджували б розмір нанесеної шкоди в матеріалах справи не міститься, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 324 560 грн. 69 коп. не підлягають задоволенню.

Судові витрати вирішити на підставі ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова група ТАС» про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.10.2023 року.

Суддя С.С. Чирка