Справа № 369/8008/23 Провадження № 2/358/617/23
31 жовтня 2023 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лебединець Г.С.,
секретар судового засідання Ведмеденко І.В.,
за участю представника позивача адвоката Матєрової В.П., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна, яке залишилося після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час оформлення спадщини він дізнався, що на нерухоме майно спадкодавця накладений арешт 16.03.2011 року. У виконавчій службі він отримав інформацію про те, що незавершених виконавчих проваджень, боржником в яких є ОСОБА_2 , немає. Матеріали виконавчого провадження за 2011 рік знищені, тому встановити стягувача є неможливим. Крім того, відсутні докази того, що існує потреба в арешті майна ОСОБА_2 . З цих підстав позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки арешт майна порушує його права, як спадкоємця першої черги після смерті матері.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Матєрова В.П. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву в установлений законом строк не скористалися.
З урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками позивача по справі ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно копії свідоцтва про смерть від 15.03.2021 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 324618552 від 02.03.2023 року, зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , підстава обтяження постанова б/н ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 16.03.2011. Реєстратор Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Крім того, на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №25147877 щодо виконання виконавчого листа у справі №2-3931/2011 від 28.01.2011 про зобов`язання ОСОБА_2 повернути службове посвідчення. 12.05.2011- державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження.
Матеріали вказаних виконавчих проваджень були знищені.
Перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, єдиного реєстру боржників від 31.10.2023 року встановлено, що відсутні відомості щодо перебування на примусовому виконанні виконавчого провадження, боржником за яким є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до ст.41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до ч. 1, 2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV, який діяв на момент винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на майно, який був боржником у виконавчому провадженні, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рышення.
Частиною 3, 4 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606 -ХІV, передбачено, що постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна.
Відповідно до п.3 ч.1ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV, виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника. Відповідно до ч.1,2ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року606-ХІV, у разі закінченнявиконавчогопровадження, повернення виконавчого документа до суду абоіншого органу(посадовійособі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до ч. 5 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна, захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо зняття арешту зі спадкового майна та задоволення позову в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений постановою б/н від 16.03.2011 ВДВС Києво-Святошинського РУЮ на все нерухоме майно ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження: 10943921 та виключити запис про заборону відчуження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Богуславського районного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 06.11.2023 року.
Головуючий: суддя Г. С. Лебединець