Справа №463/1031/22
Провадження №2-др/463/20/23
УХВАЛА

24 жовтня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С.В.

з участю секретаря судового засідання Назара Р.М.

представника позивача - ОСОБА_1

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

в с т а н о в и в :

рішенням суду від 31 серпня 2023 року позов задоволено частково; вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 кошти в розмірі 8 000 доларів США, що в еквіваленті станом на день постановлення рішення становить 292 548,8 гривень; в решті - в задоволенні позову відмовлено.

Представник відповідача ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про стягнення витрат на правову допомогу в загальному розмірі 47 754,88 грн.

Заяву мотивує тим, що рішенням суду було відмовлено в частині вимог до відповідача ОСОБА_2 . Разом з тим, судом не було вирішено питання судових витрат, а саме витрат на правову допомогу. Відповідно до укладеного між відповідачем та адвокатом договором, було надано послуг в розмірі 14 000 грн, а також договором передбачено додаткову винагороду (гонорар успіху). Просить стягнути так і з позивача.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив. Оскільки представник відповідача не заявила до виходу суду в нарадчу кімнату про стягнення судових витрат. Також витрати на участь в судових засіданнях є необґрунтованими, справа в більшості випадків не слухалась, а тому зазначені суми є неспівмірними. Також, підготовка детального опису наданих юридичних послуг нічим не передбачена, а тому не може бути покладена на позивача. Гонорар успіху є також неспіввісним із розміром заборгованості.

Заслухавши думку сторін, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Рішенням суду від 31 серпня 2023 року позов задоволено частково; вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 кошти в розмірі 8 000 доларів США, що в еквіваленті станом на день постановлення рішення становить 292 548,8 гривень; в решті - в задоволенні позову відмовлено.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрати 1) розмір, витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постановах Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі №520/8662/19 та від 25 липня 2023 року у справі №522/564/21 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Крім цього, зазначена правова позиція, викладена у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі №520/8662/19 враховувалася при ухваленні Верховним Судом постанов від 21 липня 2023 року у справі №750/9471/20, від 21 червня 2023 року у справі №716/1071/15-ц, від 27 липня 2023 року у справі №759/29344/21, від 27 липня 2023 року у справі №335/10600/20, від 09 серпня 2023 року у справі №348/1532/19.

При цьому, у пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначає, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі №817/1889/17.

Також у пункті 51 зазначеної постанови зроблено висновок, що відсутність у матеріалах справи заяви про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення свідчить про відсутність підстав для розгляду поданих документів. На цю правову позицію також покликається Верховний Суд і у своїй постанові від 30 листопада 2022 року у справі №728/2519/21.

Таким чином, оскільки сторона відповідача ОСОБА_2 до виходу суду у нарадчу кімнату не зверталася до суду ні з усною, ні з письмовою заявою щодо розподілу судових витрат, а також не повідомляла суд, що в подальшому має намір подати суду докази понесення витрат на правничу допомогу, а тому слід відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст.121, 133, 137, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України.

Дата складення повного тексту ухвали суду - 30 жовтня 2023 року.

Суддя: Гирич С. В.