П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року м. Київ

Справа № 369/1522/22

Провадження № 22-ц/824/12756/2023

Резолютивна частина постанови оголошена 01 листопада 2023 року

Повний текст постанови складено 02 листопада2023 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Мандрики О.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа Служба у справах дітей та сім?ї Вишневоїміської ради Бучанського району Київської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , подану адвокатом Будовою Яною Михайлівною, ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в 2014 році ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , особа без громадянства, мешканець Європейського Союзу познайомився з мережі Інтернет з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сторони мали відносини без державної реєстрації шлюбу під час яких у них народився спільний син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач не визнавала факт батьківства позивача, а тому запис про батька дитини зроблено на підставі статті 135 Сімейного кодексу України (зі слів матері). Дізнавшись про це, позивач звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовною заявою про встановлення батьківства (справа № 761/899/20). Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23.02.2021, позивача визнано батьком малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі вказаного рішення суду позивачем отримано Свідоцтво про народження, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 24.09.2021, серії НОМЕР_1 . З моменту народження дитини відносини між позивачем та відповідачем погіршувалися та фактично припинилися. Так як спільне життя між сторонами не склалося, позивач був змушений повернутися до країни свого проживання (Естонська Республіка), проте, постійно приїздить до України з метою побачити малолітнього сина та провести з ним спільний час. В свою чергу, відповідач чинить постійні перешкоди в спілкуванні та побаченнях сина з батьком. На сьогоднішній день позивачу не надається жодної інформації про дитину. Позивачу достовірно не відомо про конкретне місце та умови проживання сина, спосіб його життя, рівень розвитку та психічне здоров`я. Фактично батько позбавлений будь-якої можливості спілкуватися з сином, бачитись, проводити спільно час, відпочивати та приймати участь у його вихованні. Разом з тим, останній не має можливості впливати та брати участі в прийнятті важливих та фундаментальних рішень, як, наприклад, вибір закладу освіти, де має навчатися його син.

Враховуючи вище викладене, просив суд усунути перешкоди у спілкуванні, побаченнях та вихованні з малолітнім сином - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не вчиняти дій щодо перешкоджання у спілкуванні, побаченнях та вихованні малолітнього сина, надаючи можливість підтримувати на регулярній основі особисті відносини та прямі контакти батька з дитиною, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини, а також надаючи точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання (перебування) малолітнього сина, а у разі настання таких змін повідомляти позивача про це особисто і негайно, тобто протягом 5 календарних днів після настання таких обставин. Визначити способи та порядок участі батька в спілкуванні та вихованні малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за наступним графіком побачень з дотриманням режиму дня та харчування дитини: систематичні зустрічі кожного першого тижня місяця но чотири дні поспіль з ночівлею, починаючи з 10:00 годин першого дня до 19:00 годин четвертого дня включно без присутності матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; систематичні зустрічі кожного третього тижня місяця по чотири дні поспіль з ночівлею, починаючи з 09:00 годин першого дня до 19:00 годин четвертого дня включно без присутності матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; кожен день народження батька - ОСОБА_1 (щороку ІНФОРМАЦІЯ_1) для спільного святкування разом з сином власного дня народження з 10:00 до 19:00 годин включно без присутності матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; кожен день народження малолітнього сина - ОСОБА_6 , (щороку ІНФОРМАЦІЯ_3) для спільного святкування разом з сином його дня народження з 10:00 до 19:00 годин включно; на кожні щорічні осінні, зимові, весняні та літні канікули (із розрахунку половини строку таких канікул) визначити спільний відпочинок малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без присутності матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; у вільний для дитини час протягом дня безперешкодно спілкуватися з сином за допомогою будь-яких засобів зв`язку, у тому числі шляхом використання програм: Skype, Viber, Telegram чи інших месенджерів; у разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену з батьком дату, враховуючи інтереси сина, його стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини; за результатами домовленості між батьками період зустрічей дитини з батьком може бути змінений. Встановити наступний порядок забезпечення та виконання рішення суду: зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) надавати малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьку - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , особа без громадянства мешканець Європейського Союзу, паспорт іноземця: НОМЕР_3 , код країни, що видав EST) у встановлені дні та години визначені судом та не пізніше, ніж за два календарних дні до зустрічей з дитиною повідомляти про наявність об`єктивних причин, які перешкоджають дотриманню встановленого судом графіку; зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) не перешкоджати батькові ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , особа без громадянства мешканець Європейського Союзу, паспорт іноземця: НОМЕР_3 , код країни, що видав EST) брати участь у вихованні малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та спілкуванні з ним, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , особа без громадянства мешканець Європейського Союзу, паспорт іноземця: НОМЕР_3 , код країни, що видав EST).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - задоволено частково.

Визначити способи та порядок участі батька ОСОБА_1 в спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

в перехідний період, впродовж перших шести місяців (періодичні побачення): кожний перший тиждень місяця: понеділок, вівторок, середа та четвер з 13 години до 17 години в присутності матері ОСОБА_2 та працівника Центру надання соціальних послуг Вишневої міської ради для проходження адаптаційного періоду;

кожний другий, третій та четвертий тиждень місяця: понеділок, вівторок, середа та четвер з 19 години до 20 години батько може комунікувати з дитиною в телефонному режимі за допомогою засобів телефонного зв`язку чи месенджерів Viber, Telegram.

Після закінчення перехідного періоду, (систематичні побачення):

перший та третій тиждень місяця: понеділок, вівторок, середа та четвер з 13 години до 18 години без присутності матері та працівника Центру надання соціальних послуг Вишневої міської ради;

у вільний для дитини час протягом дня безперешкодного спілкування з дитиною за допомогою будь-яких засобів зв`язку, у тому числі шляхом використання програм: Skype, Viber, Telegram чи інших месенджерів;

кожен день народження ОСОБА_6 , (щороку ІНФОРМАЦІЯ_3) для спільного святкування з матір`ю та батьком з урахуванням бажання дитини;

кожен день народження батька - ОСОБА_1 , (щороку ІНФОРМАЦІЯ_1) для спільного святкування з сином власного дня народження з 10 години до 19 години без присутності матері;

у разі хвороби дитини, якщо це припадає па день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену з батьками дату, враховуючи інтереси сина, його стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини;

50% канікулярного періоду та святкові дні за домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 ;

за результатами домовленості між батьками період зустрічей дитини з батьком може бути змінений.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в особі авдоката Будової Я.М. , подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2023 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вважає, що рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог є незаконним і необґрунтованим, таким що винесене з порушенням норм матеріального права, без дотримання норм процесуального права.

Судом першої інстанції не було досліджено докази, які подавалися позивачем разом з позовною заявою та ненадано їм відповідної оцінки. Вибірковість та неповнота з`ясування обставин справи свідчить про грубі порушення процесуальних норм.

Разом з тим, судом не взято до уваги той факт, що відповідач безпідставно заперечувала проти будь-яких зустрічей позивача з їх спільним сином та заперечувала проти їх зближення та подальшого спілкування.

Така поведінка відповідача вочевидь свідчить про неможливість в подальшому виконати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2023 року в частині задоволеного графіку зустрічей батька з дитиною. Як наслідок, наявність рішення у справі не зможе повноцінно відновити порушені права та законні інтереси позивача.

Також не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду в задоволеній частині позовних вимг скасувати та в цій частині постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, вважаючи, що рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне зстосування норм матеріального права. Як наслідок, судом було прийняте помилкове рішення, яке неможливо виконати, яке суперечить інтересам дитини і призведе тільки до загострення конфліктних ситуацій та буде шкодити емоціональному та фізичному розвитку дитини.

Апеляційна скарга мотивована так:

В матеріалах справи містяться її письмові пояснення, в яких вона детально пояснила характер спілкування з позивачем, його постійні погрози відбрати дитину, запроторити її до псих-лікарні, агресивна поведінка, факт побиття її батька, за яким було зареєстровано кримінальне провадження, зневажливе ставлення до неї, приниження її у телефонних розмовах та перепискою в «Вайбер». Суд взагалі не звернув увагу на ці факти, не надав оцінку поданим доказам і дійшов висновку, що між ними мають місце окремі непорозуміння? а спілкування з позивачем буде корисним для сина.

Батько, який з таким презирством та зневагою ставиться до жінки, до матері сина, може тільки нашкодити психічному здоров`ю дитини і виховати також «чоловіка», який не буде поважати жінок і врешті не зможе нормально спілкуватися та будувати стосунки в майбутньому.

Представником позивача ОСОБА_1 авдокатом Бірюч О.В. подано відзив на аеляційну скаргу, в якому вона просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2023 року про часткове задоволення позовних вимог у визначенні способів та порядку участі батька ОСОБА_1 в спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_6 - залишити без змін.

Зазначила, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2023 року в частині задоволення позовних вимог (визначення способів та порядку участі батька ОСОБА_1 в спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_6 2015 року народження) вважає законним та обґрунтованим, винесеним з дотриманням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи в межах позовних вимог, надав належну оцінку доказам, які містяться в її матеріалах та в сукупності дійшов вірних висновків щодо вирішення спору в цій частині.

Відзив мотивовано тим, що доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідач обґрунтовує свої заперечення виключно доводами, викладеними в її письмових поясненнях, своїм баченням відносин, які склалися між нею, її батьками та ОСОБА_1 , власними переконаннями щодо подальшого розвитку таких відносин, припущеннями щодо впливу батька на виховання сина, висловлюваннями від імені сина нібито бажань та інтересів останнього щодо спілкування з батьком, побоюваннями, зокрема щодо того, що батько, без її на те згоди, вивезе дитину за межі України.

При цьому, відповідачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що спілкування батька з дитиною не відповідає інтересам дитини, ставить її в небезпечне становище та буде перешкоджати нормальному розвитку дитини.

ОСОБА_2 правом, передбаченим ч.1 ст.360 ЦПК України на подання відзиву, не скористалась.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Северин Я.В.. підтримала доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , подану адвокатом Будовою Я.М. та заперечувала проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_2

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином (т.2 а.с.238), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за її відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Третя особа Служба у справах дітей Вишневої міської ради Бучанського району Київської області в судове засідання явку свого представника не забезепечила, до суду надала заяву про розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей Вишневої міської ради Бучанського району Київської області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23 лютого 2021 року, позивача ОСОБА_1 визнано батьком малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Висновку Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області щодо способу участі у вихованні і спілкуванні батька ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запропоновано встановити наступний графік спілкування з дитиною а саме: в перехідний період, впродовж перших шести місяців (періодичні побачення): кожний перший тиждень місяця: понеділок, вівторок, середа та четвер з 13 години до 17 години в присутності матері ОСОБА_2 та працівника Центру надання соціальних послуг Вишневої міської ради для проходження адаптаційного періоду; кожний другий, третій та четвертий тиждень місяця: понеділок, вівторок, середа та четвер з 19 години до 20 години батько може комунікувати з дитиною в телефонному режимі за допомогою засобів телефонного зв`язку чи месенджерів Viber, Telegram. Після закінчення перехідного періоду, (систематичні побачення): перший та третій тиждень місяця: понеділок, вівторок, середа та четвер з 13 години до 18 години без присутності матері та працівника Центру надання соціальних послуг Вишневої міської ради; у вільний для дитини час протягом дня безперешкодного спілкування з дитиною за допомогою будь-яких засобів зв`язку, у тому числі шляхом використання програм: Skype, Viber, Telegram чи інших месенджерів; кожен день народження ОСОБА_6 , (щороку ІНФОРМАЦІЯ_3) для спільного святкування з матір`ю та батьком з урахуванням бажання дитини; кожен день народження батька - ОСОБА_1 , (щороку ІНФОРМАЦІЯ_1) для спільного святкування з сином власного дня народження з 10 години до 19 години без присутності матері; у разі хвороби дитини, якщо це припадає па день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену з батьками дату, враховуючи інтереси сина, його стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини; 50% канікулярного періоду та святкові дні за домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 ; за результатами домовленості між батьками період зустрічей дитини з батьком може бути змінений.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією Україниправ і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо участі батька у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_7 посилається на те, що відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з їх спільним сином, переховуючи останнього.

Положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання,навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Згідно п. 2,3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися є дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України

27 вересня 1991 року, далі - Конвенція) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із статтею 19 Конвенції держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Такі заходи захисту, у випадку необхідності, включають ефективні процедури для розроблення соціальних програм з метою надання необхідної підтримки дитині й особам, які турбуються про неї, а також здійснення інших форм запобігання, виявлення, повідомлення, передачі на розгляд, розслідування, лікування та інших заходів у зв`язку з випадками жорстокого поводження з дитиною, зазначеними вище, а також, у випадку необхідності, для порушення початку судової процедури.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю переважають інтереси батьків.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «JOHANSEN v. NORWAY» від 07 серпня 1996 року).

Отже, визначаючи спосіб участі одного із батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Оскільки батько та мати мають рівні права та обов`язки, то колегія суддів апеляційного суду, виходячи з принципу рівності батьків у реалізації їх права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, погоджується з висновком суду першої інстанції, що права позивача на спілкування з сином підлягають захисту шляхом надання ОСОБА_1 періодичних побачень та спілкування з малолітнім ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що сприятиме налагодженню відносин між ними.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення батькові способу його участі у вихованні сина та часу їхнього спілкування, суд врахував висновок органу опіки та піклування разом з іншими доказами у справі, а також інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини та режим її розпорядку дня, стан її здоров`я та психоемоційний стан, факт тривалого неспілкування батька із сином та місце проживання обох батьків.

Врахувавши відсутність сталого психічного зв`язку між батьком та дитиною, тривале проживання дитини з матір`ю, відсутність повноцінного контакту з батьком, суд обґрунтовано вказав на необхідність проведення зустрічей батька з дитиною в перші шість місяців з дня прийняття постанови в присутності матері та працівника Центру надання соціальних послуг Вишневої міської ради. Таке застереження сприятиме поступовому налагодженню відносин між ними та формуванню емоційного контакту сина та батька.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у вказаній вище частині, оскільки визначені судом дні та час побачень батька з дитиною у повній мірі відповідатимуть інтересам дитини та батька. Судом першої інстанції надано належну оцінку доказам, зокрема і висновку органу опіки та піклування.

Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я, стан розвитку сина, незалежно від того, з ким він буде проживати.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, який врахувавши факт тривалого проживання дитини з матір`ю та її психологічний стан, за обставин розглядуваної справи, дійшов обґрунтованого висновку про встановлення перехідного періоду зустрічей батька з сином. Такий перехідний період має сприяти поступовому відновленню відносин між батьком та дитиною і формуванню емоційного контакту.

Частиною першою статті 267 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Визначення судом порядку виконання рішення суду шляхом встановлення перехідного періоду зустрічей батька з сином, за обставин розглядуваної справи, не суперечить положенням частини першої статті 267 ЦПК України та узгоджується із завданням цивільного судочинства, визначеним у частині першій статті 2 цього Кодексу.

З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального

і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційні скарги ОСОБА_1 , подану адвокатом Блудовою Я.М., ОСОБА_2 без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду

Київської області від 12 червня 2023 року - без змін, оскільки підстав для скасування судового рішення немає.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, розподіл судових витрат у зв?язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відповідно до статті 141 ЦПК України Київським апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , подану адвокатом Будовою Яною Михайлівною, ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна