У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Білак І.І., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Овсепян К.А., представника відвідача Калинич О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Овсепян Кристина Адіківна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст. 268 ЦПК України 02.11.2023 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 06.11.2023 року.

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Овсепян Кристина Адіківна, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.06.2023 у вказаній справі відкрито провадження, постановлено, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

27.09.2023 від представника відповідача по справі, адвоката Калинич О.І., до суду надійшла заява про примирення. Так, адвокат зазначила, що в обґрунтуваннях позовних вимог позивач зазначає, що шлюбні відносини між нами були припинені, але це не так. Станом на день подання даної заяви, позивач з відповідачем проживає дружньо, ведуть спільне господарство, (підтверджується доданими до відзиву довідки про склад сім`ї та договір про компенсацію предоплат за послуги, пов`язані з використанням квартири), їздять на відпочинок, так в серпні 2023 року їздили разом на море, копії путівок додано до відзиву.

Адвокат зазначає, що відповідач вважає, що в них не має підстав для розірвання шлюбу. Жодних не порозумінь між сторонами не має. Проживають спільно з дітьми в Словацькій республіці в м. Михайлівці, вул. Мартіна Разуса, 17, 071 01.

При обґрунтуванні заяви представник відповідача посилається на положення ч.1 ст. 55, ст. 111 Сімейного кодексу України.

Представник відповідача просить суд: зупинити провадження по цивільній справі 308/10702/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Надати сторонам по цивільній справі 308/10702/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу строк для примирення протягом 6 місяців.

У судовому засіданні позивач та її представник просили відмовити у задоволенні заяви про надання строку для примирення. При цьому позивач вказала на те, що вони із відповідачем не підтримують шлюбних відносин, хоча і проживають за одною адресою. Фактично не проживають як чоловік та дружина вже кілька років, проживають як сусіди. Вона не має наміру примирятися із чоловіком, переконана, що примирення не можливе. Стосовно перебування у відпустці, просить врахувати, що кожен сплачував за себе, тому вважає такі твердження відповідача необґрунтованими як підставу для надання строку на примирення. Подальше перебування її у шлюбі суперечить її інтересам.

Позивач зазначила, що викладені в заяві про надання строку для примирення обставини, не відповідають дійсності, окрім факту їх спільного проживання.

Представник відповідача в судовому засіданні просила надати сторонам по справі час для примирення. Зазначила, що у подружжя є діти, відповідач не має наміру розривати шлюб, сім`я щаслива разом.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши заяву про надання строків для примирення, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 7 ст.240ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - передбачене ч. 1 ст.111СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадках відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та наданням сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При призначенні строку на примирення суд враховує думку сторін та конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на примиренні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Суд констатує, що позовна заява надійшла до суду 22.06.2023, провадження у справі відкрито 23.06.2023. Вказане свідчить про те, що у сторін по справі був час для примирення. Разом із тим, позиція позивача з часу подання нею позову до суду, та до дня розгляду справи не змінилася, вона так само має намір розірвати шлюб та категорично заперечує проти надання часу на примирення.

Суд зазначає, що наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення, так само як інаявність у подружжя дітей. При цьому надання строку на примирення є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Підставою для надання строку для примирення являється бажання сторін зберегти сім`ю.

Судом встановлено, що сторони хоч разом проживають разом, за одною адресою, однак спільного господарства не ведуть, фактично не підтримують шлюбних відносин, при цьому позивач категорично небажає зберігати шлюб з відповідачем, при цьому наполягає на розірвання шлюбу. Позивач у судовому засіданні спростувала доводи наведені представником відповідача у заяві про надання часу на примирення.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання строку для примирення, оскільки таке суперечитиме інтересам сторін та положенням ст. 24 Сімейного кодексу України.

Тому в задоволенні клопотання представника відповідача про надання строку на примирення слід відмовити.

На підставі викладеного вище, керуючисьст.ст. 24, 111 Сімейного кодексу України, ст. 260 - 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Калинич Оксани Іллівни про дання строку на примирення та зупинення провадження, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Овсепян Кристина Адіківна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош