Справа № 504/3981/23
Номер провадження 2/504/2178/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Якимів А.В.,

з участю секретаря судових засідань Ємельяненко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав Одеської області, в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали цивільного позову ОСОБА_1 (позивач) до ОСОБА_2 (відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 5000 гривень на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , з моменту, звернення до суду та досягнення повноліття, щомісячно відповідно до чинного законодавства і подальшою щорічною індексацією відповідно до закону.

Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що позивач та відповідач, знаходяться у шлюбі з 21.11.2003, у шлюбі у сторін народились діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Доньки проживають разом з матір`ю. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, позивач самостійно виховує та матеріально забезпечує двох дітей, відповідач матеріально не допомагає. ОСОБА_3 є неповнолітньою та знаходиться на повному утриманні матері, навчається на 1 курсі денної форми навчання в Одеському національному медичному університеті. ОСОБА_2 інших дітей на утриманні не має, є працездатним та фізично здоровим, отримує дохід, але не офіційно, тому має змогу сплачувати аліменти.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову було передано в провадження судді Якиміву А.В.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.09.2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи у встановленому порядку, шляхом направлення, на адресу зареєстрованого місця проживання ухвалу суду про відкриття провадження у справі та судової повістки, яка повернулась до суду не врученою з причини відсутності адресата за вказаною адресою, та шляхом повторного надсилання судової повітки, що повернулась на адресу суду з аналогічної причини, відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, судом встановлено, що вимоги, щодо ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів дотримані, а підстави для ухвалення заочного рішення існують у сукупності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21.11.2003 зареєстрували шлюб, реєстрацію провів Артемівський міський відділ реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №567.

Згідно зі свідоцтвом про народження НОМЕР_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до довідки Одеського національного медичного університету №22.00484 від 28.08.2023, ОСОБА_3 , є студенткою 1 курсу 1 семестру денної форми навчання (бюджетна основа) спеціальності «Медицина» медичного факультету №2 Одеського національного медичного університету. Початок навчання 01.09.2023, передбачуваний термін закінчення ОНМедУ 30.06.2029.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 працює у військовій частині НОМЕР_4 Міністерства оборони України.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст. 188 СК, не встановлено.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За приписами ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

ОСОБА_2 є чоловіком працездатного віку, його стан здоров`я дозволяє працювати та сплачувати аліменти, протилежного судом не встановлено.

Законом України "Про Державний бюджет на 2023 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: - 2833,00 грн.

Враховуючи надані позивачем докази та зазначені нею обставини, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини та те, що позивач утримує дітей, займається їх вихованням, що потребує не тільки матеріальних витрат, а й значних моральних зусиль суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 2833 гривні, що становить рекомендований розмір аліментів на одну дитину, щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а також таким, що буде справедливим, співмірним (пропорційним), і відповідатиме потребам дитини. Доказів неможливості відповідача надавати вищевказане забезпечення дитині, судом не здобуто.

При цьому суд не знаходить передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі і стягнення аліментів в сумі 5000 грн., оскільки така сума перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, а саме прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку, позивачем не доведено необхідність сплати аліментів у більшому розмірі.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана ОСОБА_1 19.09.2023, тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 82, 141, 265, 273, 274-279, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 2833 гривні на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 19.09.2023 та до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь держави 1073,60 (одна тисяча сімдесят три) гривні (шістдесят) копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 09.11.2023 року.

Суддя : Якимів А. В.