Справа № 545/3907/23
Провадження № 2-з/545/39/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Потетія А.Г.

при секретарі Делія Д.О.

розглянувши матеріали заяви поданої адвокатом Книшом С.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

07.11.2023 року до суду надійшла заява представника позивачів про забезпечення позову в цивільній справі № 545/3907/23, за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «ШРБУ-48», третя особа: Щербанівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд доходить до такого.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз`яснень викладених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 17.10.2018 року по справі №183/5864/17-ц достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

До провадження Полтавського районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа № 545/3907/23, за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «ШРБУ-48», третя особа: Щербанівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

За даним позовом ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07.11.2023 року відкрито провадження у справі.

Також адвокат Книш С.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони Службі відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області, Товариству з обмеженою відповідальністю «ШРБУ-48», Щербанівській сільській раді Полтавського району Полтавської області вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки за кадастровим номер :00:011:0038, а саме: державної реєстрації майнових прав на дане нерухоме майно, виконувати будь які роботи які пов`язані зі зміною рельєфу земельної ділянки та будівництвом споруд на її території, розміщувати транспортні засоби та спеціальну техніку, до вирішення справи по суті, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши заяву про забезпечення позову суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Дослідивши подану заяву, беручи до уваги не тільки позивачів, а й інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, суд дійшов переконання, що заява про забезпечення позову щодо заборони вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки за кадастровим номер :00:011:0038, а саме: державної реєстрації майнових прав на дане нерухоме майно, виконувати будь які роботи які пов`язані зі зміною рельєфу земельної ділянки та будівництвом споруд на її території, розміщувати транспортні засоби та спеціальну техніку, не підлягає задоволенню, оскільки заявником не обґрунтовано, яким саме чином незабезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення відповідачами та третьою особою дій, спрямованих на ускладнення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду, не додано доказів на підтвердження наявності реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, позивачем не підтверджено жодним доказом наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, не надано доказів, які можуть свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, не обґрунтована відповідність застосування обраного позивачем виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, припущення заявника що не застосування забезпечення позову може значно ускладнити виконання рішення суду, не доведене.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви поданої адвокатом Книшом С.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позовув цивільній справі № 545/3907/23, за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «ШРБУ-48», третя особа: Щербанівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: А. Г. Потетій