Справа № 463/5895/22
Провадження № 2/463/420/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Назара Р.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення суми страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суми недоплаченого страхового відшкодування в сумі 8 664,61 грн, а з ОСОБА_2 59 419,97 грн завданої матеріальної шкоди, 10 000 грн моральної шкоди.

Позовні вимог мотивує тим, що 29 березня 2022 року о 09:08 на перехресті вулиць С. Банедри та Героїв УПА, у м. Львів, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом FORD FOCUS, н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення із автомобілем позивача Citroen Berlingo, н.з. НОМЕР_2 . В наслідок ДТП було пошкоджено автомобіль позивача, а самого ОСОБА_3 було госпіталізовано з травмою голови. З даного приводу відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2022 року, справа № 463/2709/22.

Відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», згідно з полісом № ЕР-205431851 ОСЦПВВНТЗ, страхова сума за шкоду заподіяну майну -130 000 грн. СТРАХОВИК виплатив позивачу (потерпілому) 45 801,22 грн, в якості компенсації відновлювального автомобіля ОСОБА_3 .

При цьому, на замовлення позивача було проведено експертне дослідження оформлене у висновку №45 за результатами судової автотоварознавчої експертизи, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 113 885,8 грн. Коефіцієнт зносу складових автомобіля - 0,70. Вартість матеріального збитку (з врахуванням коефіцієнту зносу) - 54 465, 83 грн.

Таким чином, страховик, в силу норм викладених у ст. ст 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (зазначені статті та судова практика наводяться нижче), був зобов`язаний виплатив позивачу суму завданого матеріального збитку з врахуванням коефіцієнту зносу складових автомобіля, а саме 54 465,83 грн. Натомість страхова компанія виплатила лише 45 801,22 грн, тобто на 8 664,61 грн менше.

Крім того, винуватець дтп, в силу приписів ст. ст. 22, 1187,1194 ЦК України, ч. 1 ст. 22; 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з врахуванням правової позиції Верховний суд викладеній у постанові від 03 жовтня 2018 року, справа № 686/17155/15-ц (зазначені статті та судова практика наводяться нижче), повинен відшкодувати позивачу різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком, тобто 59 419,97 грн.

Також, внаслідок ДТП позивачу було завдано моральну шкоду. Як зазначалось вище, позивача було госпіталізовано з травмою голови, він переносив фізичний біль і глибокі душевні переживання пов`язані з отриманою травмою. Також душевні переживання і страждання пов`язані з ушкодження автомобіля, неможливістю користуватись таким, що порушило нормальні соціальні зв`язки позивача та встановлений ритм життя (значно ускладнило роботу та можливість їздити власним транспортом в особистих цілях). Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 10 000 гри.

Ухвалою від 11 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Від відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що не погоджується з позовними вимогами.

Для визначення матеріального збитку, заподіяного пошкодженням автомобіля Позивача, страховиком було залучено незалежного оцінювача ФОП ОСОБА_4 . Згідно Звіту № 2192 визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 23.05.22 р. ФОП ОСОБА_4 вартість матеріального збитку, що є вартістю відновлювального ремонту даного автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - складає 45 801,22 грн., що й було виплачене Позивачу і чого він не заперечує. Отже, відповідачем було виплачене страхове відшкодування в повному обсязі у відповідності до ст.ст. 29, 31, 32, 34, 36, 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Що стосуються експертизи, наданої позивачем, то, відповідно до п.п.34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди, а страховик повинен відшкодувати витрати на її проведення, лише випадку, якщо представник страховика (працівник, аварійний комісар або експерт) не з`явився у строк 10 робочих днів з дня отримання страховиком повідомлення про ДТП, на місце настання страхового випадку тa/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Огляд автомобіля Позивача був проведений представником ПрАт "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" 01.04.2022 року, тобто в межах встановленого закопом строку - на 3-й робочий день після ДТП (навіть не дня отримання повідомлення про ДТП), що підтверджується актом огляду ТЗ від 01.04.2022 року.

За таких обставин у позивача були відсутні підстави та право самостійно обирати експерта для визначення розміру шкоди згідно ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на ПрАт "УСК "Кляжа Віснна Іншуранс Груп" не може покладатися обов`язку приймати до уваги дану експертизу та відшкодовувати витрати на проведення.

Також позивачем не спростовано правильності висновків та розрахунків, викладених у звіті визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 23.05.22 р. ФОП ОСОБА_4 , згідно яких було визначене та виплачене страхове відшкодування відповідачем ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп".

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав аналогічні пояснення, просить позов задоволити.

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у судове засідання неодноразово не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. У відзиві просить справу розглядати у його відсутності. Тому суд вважає, що з врахуванням подання відповідачем відзиву на позов, слід розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову в частині стягнення з нього 59 419,97 грн завданої матеріальної шкоди заперечив. Вважає, що позивачу було виплачено всю матеріальну шкоду. Вимоги в частині стягнення моральної шкоди визнає.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 29 березня 2022 року о 09:08 на перехресті вулиць С. Банедри та Героїв УПА, у м. Львів, ОСОБА_2 (Відповідач 1) керуючи транспортним засобом FORD FOCUS, н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення із автомобілем позивача Citroen Вегііпдо, н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2022 року, справа №463/2709/22, відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована у ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно з полісом № ЕР-205431851 ОСЦПВВНТЗ, страхова сума за шкоду заподіяну майну - 130 000 грн .

Як вбачається із матеріалів справи, ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виплатив позивачу (потерпілому) 45801,22 грн, в якості компенсації відновлювального автомобіля ОСОБА_3 .

При цьому, на замовлення позивача було проведено експертне дослідження оформлене у висновку № 45 за результатами судової автотоварознавчої експертизи, згідно договору №29 від 29.004.22 року, виконаного експертом ТОВ «Експертиза» Галамай Б.І., оскільки позивач не погодився із визначеним розміром страхового відшкодування.

Відповідно до Висновку експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 113885,8 грн. Коефіцієнт зносу складових автомобіля - 0,70. Вартість матеріального збитку ( з врахуванням коефіцієнту зносу) - 54 465, 83 грн.

Майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, що визначено ч.1 ст.1166 ЦК України.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З контексту ст. 1188 ЦК України вбачається, що необхідною умовою для відшкодування шкоди завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки є наявність вини особи у завданні такої шкоди.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Верховний суд у постанові від 03 жовтня 2018 року, справа № 686/17155/15-ц зазначив, що відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, суд погоджується із доводами позивача щодо того, що страховик -відповідач ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», в силу норм викладених у ст. ст 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», був зобов`язаний виплатив позивачу суму завданого матеріального збитку з врахуванням коефіцієнту зносу складових автомобіля, а саме 54465, 83 грн.

Натомість страхова компанія виплатила лише 45 801,22 грн, тобто на 8664, 61 грн менше, таким чином вказана сума підлягає стягненню з відповідача ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».

Суд вважає, що доводи відповідача ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» щодо безпідставності вимоги позивача не спростовують мотиви позову. Заперечуючи суму, визначену висновком № 45 за результатами судової автотоварознавчої експертизи жодних об`єктивних доводів щодо неправильності такого не зазначає, клопотання про призначення експертизи не подавав.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Окрім цього, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Таким чином, суд приходить до переконання, що винуватець дорожньо-транспортної пригоди, в силу приписів ст.ст. 22, 1187, 1194 ЦК України, ч.1 ст. 22; 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинен відшкодувати позивачу різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком, тобто 59 419,97 грн.

Також суд вважає, що доводи відповідача ОСОБА_2 щодо безпідставності вимоги позивача про стягнення з нього відшкодувати позивачу різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком, не спростовують мотиви позову в силу зазначених вище норм.

Окрім цього, згідно зі статтями 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

На обґрунтованості та належності стягнення моральної шкоди в наслідок ДТП наголошує Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2018 року, справа № 686/17155/15-ц.

При визначенні розміру моральних збитків суд виходить також з п.п. 3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Відповідно до Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Суд вважає, що пошкодження транспортного засобу, внаслідок чого позивач позбавлений можливості ним користуватися, безперечно призвело до порушення звичного способу життя позивача, для організації якого останній був змушений докладати додаткові зусилля, а також затрачати час для відновлення попереднього стану. Суд також погоджується із визначеним позивачем розміром моральної шкоди, оскільки такий відповідає ступеню понесених моральних страждань, та відповідачами не спростований.

Таким чином, з врахуванням висновку №45 за результатами судової автотоварознавчої експертизи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача є підставними, у зв`язку із чим, з врахуванням здійсненого позивачу страхового відшкодування в розмірі 45 801,22 грн, з відповідача підлягає до стягнення різниця між визначеною експертом вартістю відновлювального ремонту та фактично здійсненою виплатою страхового відшкодування, що становить 8 664,61 грн. Також з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 слід стягнути 69 419,97 грн, з яких 59 419,97 сума завданої (невідшкодованої) матеріальної шкоди; 10 000 грн сума завданої моральної шкоди.

Окрім цього, з врахуванням задоволення позову, слід стягнути з відповідачів судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Стягнути з Приватного акціонерне товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 недоплачене страхове відшкодування в сумі 8 664,61 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , 69 419,97 грн, з яких 59 419,97 сума завданої (невідшкодованої) матеріальної шкоди; 10 000 грн сума завданої моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерне товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , судових витрат в розмірі 498,49 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , судових витрат в розмірі 3 994,51 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту судового рішення 18 липня 2023 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, 44, .

Суддя: Гирич С. В.