Справа № 495/4547/18
№ провадження 2-п/495/59/2023
Ухвала

іменем україни

07 листопада 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Бучка В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському заяву адвоката Тищенко Станіслава Юрійовича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2018 року у справі №495/4547/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування в особі Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Тищенко С.Ю., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2018 року у справі №495/4547/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування в особі Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, згідно якої просить суд:

- поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення;

- переглянути та скасувати заочне рішення у справі.

Сою заяву адвокат Тищенко С.Ю., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідач не був сповіщений належним чином по розгляд справи, в матеріалах справи відсутні будь-які докази належного сповіщення про судові засідання, відповідач не мав фактичної можливості бути присутнім на судових засіданнях з поважної причини, оскільки проживав у м. Одесі.

Про те, що до відповідача подано позовну заяву, а тим паче ухвалено судове рішення про позбавлення батьківських прав, відповідач дізнався випадково 12.09.2023 року в Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) під час спроби отримати повторне свідоцтво про народження дитини.

З огляд на те, що відповідач не міг бути присутнім, оскільки не отримував кореспонденції, вважає рішення необґрунтованим.

Ознайомившись із заочним рішення, відповідач вимоги щодо позбавлення батьківських прав не визнає, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Адвокат Тищенко С.Ю., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив поновити відповідачу пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та переглянути і скасувати заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2018 року.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2018 року.

Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви про перегляд заочного рішення, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебувала цивільна справа №495/4547/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування в особі Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав.

20 листопада 2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області винесено заочне рішення по справі №495/4547/18, позовні вимоги позивача ОСОБА_2 задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

З матеріалів справи вбачається, що судом на судові засідання 10.09.2018 року, 01.10.2023 року, 20.11.2018 року, на адресу відповідача ОСОБА_1 , надсилались завчасно судові повідомлення відповідно до положень ст.ст. 128-130 ЦПК України, які містяться в матеріалах справи. Також, в матеріалах справи міститься протокол судового засідання за участю відповідача ОСОБА_1 та довідковий лист, про що свідчить, що відповідач ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений.

Окрім того інформація про розгляд даної справи було опублікована на офіційному сайті суду та рішення по даній справі було опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що є у відкритому доступі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання, не з`являвся, доказів поважності неявки суду не надав.

Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВРвизначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Із практики Європейського Суду з прав людини слідує, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Також, відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Разом з тим, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом..

Відповідно до частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення ст.285 ЦПК України регламентують необхідність зазначення у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована з посиланням на незгоду із судовим рішенням, дана заява не містить доказів в розумінні ст.76 ЦПК України та посилання на них.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви адвоката Тищенко С.Ю., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 листопада 2018 року по справі №495/4547/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування в особі Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав - відсутні.

Суд вважає необхідним зазначити, що до заяви про перегляд заочного рішення відповідачем ОСОБА_1 та його адвокатом Тищенко С.Ю. взагалі не додано ніяких доказів, які не були досліджені судом під час ухвалення рішення по даній справі.

Щодо поновлення строку на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частин 2, 3, 4 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення підлягає поновленню заявнику ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного та, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити відповідачу ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 листопада 2018 року по справі №495/4547/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування в особі Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав.

У задоволенні заяви адвоката Тищенко Станіслава Юрійовича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2018 року у справі №495/4547/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування в особі Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 07.11.2023 року.

Суддя: