Провадження № 2/727/1734/23
06 листопада 2023 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Терещенко О.Є.
при секретарі Аниськовій К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
22.09.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського район-ного суду м. Чернівці з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 26.11.2019 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що з 2021 року вона з від-повідачем припинили спільне подружнє життя, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні відносини. Також стверджує, що дитина проживає з нею.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.09.2023 року про-вадження по справі було відкрито, справу призначено за правилами спрощеного позов-ного провадження до судового розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. Направила зая-ву, згідно якої просила розглянути справу без фіксування судового процесу. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечу-вала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час роз-гляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явилась в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не по-дала відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення за-очного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК Ук-раїни розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомо-гою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є об-ґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26.11.2019 року Чернівецьким міським відділом держав-ної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.5).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження се-рії НОМЕР_2 (а.с.9).
Як вбачається з позовної заяви, основою розпаду сім`ї послугувало те, що у по-дружжя було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на подружнє життя.
Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК Укра-їни шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.
За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд поста-новляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розір-вання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`яв-лений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збе-реження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати.
Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстра-цією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Після розірвання шлюбу позивачці необхідно залишити прізвище « ОСОБА_6 », ос-кільки нею не було заявлено вимоги щодо зміни прізвища.
Статтею 51 Конституції України та ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, мо-рального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духов-ного і соціального розвитку.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основ-ної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»).
В силу ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається од-накова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утри-мувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч.2 ст.182 СК України).
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру алі-ментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здо-ров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність ру-хомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів ви-трати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармо-нійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (дохо-ду) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуд-жуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про ви-дачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи пи-тання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх ді-тей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обста-вини, що мають істотне значення.
Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня складає - 2833 грн.
При цьому, суд звертає увагу, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.
Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належ-ний фізичний та моральний розвиток останньої, не суперечитиме законодавчо встанов-леному мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача.
Ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуд-жуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Щодо заяви представника позивача про стягнення понесених судових витрат, суд вважає необхідним зазначити наступне.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За ре-зультатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають роз-поділу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судо-вих витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару ад-воката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг поміч-ника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допо-моги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою осо-бою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необ-хідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року.
Позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції, згідно якої остання здійснила переказ власних грошових коштів ОСОБА_7 у розмірі 3000,00 грн.
Разом з тим, суд не може розцінювати вищевказану платіжну інструкцію як на-лежний та допустимий доказ понесених позивачем витрат на правничу допомогу, ос-кільки матеріали справи не містять фактичного підтвердження надання адвокатських послуг позивачці.
У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в ча-стині стягнення витрат на правову допомогу є необґрунтованими та підлягають зали-шенню без задоволення.
Також,згідно вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст. 55, 76, 80, 84, 180-183, 185, 191, 190 Сімейного кодексу Ук-раїни, ст.ст. 141, 247, 263, 265, 268, 273, 280, 282, 284, 289, 430 ЦПК України, суд -
Ухвалити заочне рішення.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірв-ання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстро-ваний 26.11.2019 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів ци-вільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №2288 - розірвати.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на ма-лолітню дитину в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), судовий збір у сумі 1 073,60 (одна тисяча сімдесят три) гривні (шістдесят) копійок - у дохід держави.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О.Є.Терещенко