Справа № 137/1066/23
Провадження № 22-ц/801/2092/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 рокуСправа № 137/1066/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

за участю секретаря судового засідання Литвина С. С.,

учасники справи:

заявник старший державний виконавець Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаврилюк Сергій Васильович,

стягувачі: Головне Управління ДПС у Вінницькій області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент»,

боржник ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу № 137/1066/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року, постановлену у складі судді Гопкіна П. В. у залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У вересні 2023 року старший державний виконавець Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаврилюк С. В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчих документів.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Літинському відділі державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 72578987 від 21 серпня 2023 року з виконання виконавчих листів:

№ 137/1957/13 від 26 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» боргу в сумі 53 441,32 доларів США;

№ 2а-0270/3614/11 від 23 лютого 2017 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 367 893,78 грн.

ОСОБА_1 добровільно рішення суду не виконує, ухиляється від його виконання та не вживає заходів щодо виконання зобов`язання за рахунок належного йому майна і доходів.

Станом на 29 серпня 2023 року у боржника наявна заборгованість у розмірі 795 050,25 грн.

Проведеною перевіркою установлено, що боржник неодноразово перетинав державний кордон України.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчих документів, що знаходяться у зведеному виконавчому провадженні ВП № 72578987 про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 53 441,32 доларів США на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» та 367 893,78 грн податкового боргу.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ) до виконання зобов`язань, покладених на нього з виконання зведеного виконавчого провадження ВП № 72578987 відкритого на підставі виконавчих листів:

№ 137/1957/13, виданого 26 травня 2014 року Літинським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» боргу в сумі 53 441,32 доларів США;

№ 2а-0270/3614/11, виданого 23 лютого 2017 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 367 893,78 грн.

Виконання ухвали покладено на Державну прикордонну службу України.

Ухвала суду мотивована тим, що:

ОСОБА_1 рішення суду не виконує, ухиляється від виконання своїх зобов`язань, не вживає заходів щодо погашення заборгованості за рахунок належного йому майна та доходів;

залишення боржником території України унеможливить надалі стягнення з нього заборгованості та виконання рішення суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні подання.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

11 жовтня 2023 року на виконання вимог ухвали суду від 05 жовтня 2023 року заявником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали суду, відкрито апеляційне провадження у справі, надано іншим учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали цивільної справи з суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року задоволено клопотання боржника про долучення до матеріалів справи доказів та призначено справу до розгляду на 09 листопада 2023 року о 09:00 год з повідомленням сторін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає винятково у випадку доведення факту умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань;

у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу Літинський відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) указує, що:

ухвала є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують;

ОСОБА_1 отримавши постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 серпня 2023 року та 22 серпня 2023 року, будучи попередженим про подання декларації протягом 5 робочих днів та про відповідальність за неподання декларації, станом на 29 серпня 2023 року декларацію державному виконавцю не надав, будь-яких дій спрямованих на її подання або виконання рішення не здійснив;

за боржником зареєстровано автомобіль «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 та причіп «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_3 , які перебувають у розшуку, однак пояснень щодо стану чи місця перебування указаних транспортних засобів ОСОБА_1 виконавцю не надав;

суми утриманої з пенсії боржника недостатньо для задоволення вимог усіх стягувачів, тому кошти які утримуються з останнього спрямовуються державним виконавцем на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» указує, що:

ухвала є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують;

боржник має статус фізичної особи-підприємця, здійснює діяльність з міжнародних перевезень пасажирів автобусами, отримує дохід, однак рішення суду не виконує;

у володінні боржника перебувають транспортні засоби, проте останнім не подано державному виконавцю декларацію про доходи та майно, не запропоновано реалізувати наявне майно.

Відзиви на апеляційну скаргу впродовж встановленого судом строку від інших учасників не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що на виконанні у Літинському відділі державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 72578987 від 21 серпня 2023 року з виконання виконавчих листів:

№ 137/1957/13, виданого 26 травня 2014 року Літинським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» боргу у сумі 53 441,32 доларів США;

№ 2а/0270/3614/11, виданого 06 грудня 2016 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 367 893,78 грн.

Державним виконавцем 03 серпня та 18 серпня 2023 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень та зобов`язано боржника протягом п`яти робочих днів подати декларацію про доходи та майно.

Листами № 22.4-29/11406 від 03 серпня 2023 року, № 22.4-29/11688 від 18 серпня 2023 року боржника повідомлено про відкриття виконавчих проваджень.

Згідно з викликом державного виконавця від 03 серпня 2023 року № 22.4-29/11410 ОСОБА_1 зобов`язано з`явитись 18 серпня 2023 року до державного виконавця та надати необхідну інформацію.

З інформації Державної прикордонної служби України від 29 серпня 2023 року слідує, що боржник ОСОБА_1 у період з 29 серпня 2022 року по 29 серпня 2023 року неодноразово перетинав державний кордон України.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (статті 124, 129 Конституції України, стаття 18 ЦПК України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (частина четверта статті 313 ЦК України).

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянам України».

Пунктом 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Статтею 2 Протоколу 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадські та політичні права встановлено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Отже тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Згідно з пунктом 19 частини третьої статті 18 закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У листі Верховного Суду України від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» визначено, що однією з підстав для відмови у задоволенні подань, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання».

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

При зверненні до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України тягар доказування наявності факту ухилення від виконання зобов`язань покладається на державного виконавця.

Ухиленням від виконання зобов`язань є свідоме вчинення боржником діяння (дії чи бездіяльності), що спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у боржника є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Відтак задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

При цьому, обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, покладається на державного виконавця, який звертається до суду з відповідним поданням.

Відповідно до частини першої статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (частина третя статті 441 ЦПК України).

У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Мотивування судового рішення про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів не відповідає вимогам законодавства.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право на привід боржника у разі нез`явлення на виклик, накладати штрафи, звертатись до відповідних органів з поданням про притягнення боржника до відповідальності.

Матеріалами справи встановлено, що звертаючись в суд з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, старший державний виконавець не надав належних та достатніх доказів на підтвердження доводів того, що ОСОБА_1 свідомо вчиняє діяння (дії чи бездіяльність), спрямовані на невиконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, а надані державним виконавцем докази про те, які заходи передбачені Законом України «Про виконавче провадження» здійснювались останнім для виконання рішень суду не є достатніми доказами вжиття усіх можливих заходів у межах повноважень виконавця до звернення в суд з відповідним поданням.

Зокрема, старшим державним виконавцем не надано доказів перевірки фінансового стану ОСОБА_1 станом на час звернення до суду з цим поданням.

Беззаперечних доказів того, що боржник маючи можливість виконати зобов`язання свідомо ухиляється від його виконання та не вчиняє дії спрямовані на таке виконання матеріали справи не містять.

При цьому, копії виконавчих документів, докази відкриття по них виконавчих проваджень, не свідчать, що боржник умисно ухиляється від виконання зобов`язання та може виїхати за межі України, не виконавши указане зобов`язання.

Ба більше, старшим державним виконавцем не обґрунтовано, яким чином застосування до боржника обмеження у праві виїзду за межі України буде сприяти виконанню рішення суду та погашенню ним заборгованості.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують накладення державним виконавцем штрафів на боржника, звернення до правоохоронних органів з відповідними поданнями тощо.

Отже неявка боржника на виклик державного виконавця та ненадання відомостей про доходи та майно не є підставою для застосування до ОСОБА_1 такого виключного заходу, як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Відтак факт ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього судовими рішеннями зобов`язань не знайшов свого підтвердження, а тому підстави для задоволення подання головного державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон відсутні.

Задовольняючи указане подання, суд першої інстанції обмежився виключно встановленням факту наявності невиконаних судових рішень, не зазначивши при цьому достатньої аргументації про необхідність застосування указаного обмеження та оцінки доказів, поданих старшим державним виконавцем.

Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Підсумовуючи викладене, висновок суду першої інстанції про задоволення подання та обмеження боржника у праві виїзду за кордон до виконання його зобов`язань застосовано передчасно, без належного з`ясування фактичних обставин, що підлягають перевірці, тому ухвалу суду слід скасувати з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні подання.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як постановлена за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставами для її скасування з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні подання.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга задоволена й ухвалене нове судове рішення про відмову у задоволенні подання, то з Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 слід стягнути 536,80 грн судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року скасувати й ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні подання старшого державного виконавця Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаврилюка Сергія Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього зведеним виконавчим провадження ВП № 72578987 відмовити.

Стягнути з Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 536,80 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ

судді: Світлана КОПАНИЧУК

Віталій ОНІЩУК