КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Київського апеляційного суду Яворського М.А. у справі за апеляційною скаргоюАкціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», подану представником Волковою Людмилою Миколаївною, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник АТ «Креді Агріколь Банк» - Волкова Л.М. подала апеляційну скаргу 23 травня 2023 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 липня 2023 року справу було призначено до судового розгляду на 20 вересня 2023 року.

Відповідно до довідки секретаря судового засідання від 20 вересня 2023 року справу було знято з розгляду у зв`язку із перебування судді Кашперської Т.Ц. у відрядженні. Наступне слухання справи призначено на 08 листопада 2023 року.

06 листопада 2023 року на адресу апеляційного суду надійшла заяви від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Київського апеляційного суду Яворського М.А. у зв`язку із можливою необ`єктивністю, упередженістю судді під час розгляду справи №761/36070/21.

Заявник посилається на те, що 01 червня 2023 року право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Волкової Л.М. зупинене згідно п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі заяви від 01 червня 2023 року.

Вказано, що 01 червня 2023 року на засіданні Вищої ради правосуддя призначено 16 членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів Україні, серед яких, зокрема, було призначено членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів Волкову Людмилу Миколаївну (представника апелянта но справі №761/36070/21).

Відповідно до Рекомендацій Вищої ради правосуддя щодо кандидата на посаду члена Вищої кваліфікаційної Комісії суддів України Волкової Людмили Миколаївни, встановлено, що член Вищої кваліфікаційної Комісії суддів України Волкова Людмила Миколаївна, яка призначена на посаду та адвокат, який діяв від імені апелянта, є однією і тією ж особою, оскільки «...З 2020 року і понині кандидатка є радником Адвокатського об`єднання «Авеллум», де представляє інтереси клієнтів у сфері вирішення спорів в національних судах та арбітражах...» разом з цим відповідно до ордера адвоката Волкової Л.М. доданого до апеляційної скарги зазначено, що ордер виданий АО «Авеллум».

Таким чином встановлено, що член Вищої кваліфікаційної Комісії суддів України Волкова Людмила Миколаївна та адвокат у справі за апеляційною скаргою АТ «Креді Агріколь Банк» Волкова Людмила Миколаївна є однією і тією ж особою.

Крім того, заявник посилається на те, що Вищою кваліфікаційною комісією суддів України рішенням від 07 листопада 2016 року № 145/зп-16 оголошено конкурс на зайняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду та затверджено Умови проведення конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в касаційних судів у складі Верховного Суду, відповідно до пункту 4 для участі у конкурсі особа повинна пройти процедуру повідомлення Комісії про намір взяти участь у конкурсі на посаду судді Верховного Суду для визначення дати та часу прийому документів. Відповідно до зазначених Умов, отримання таких повідомлень від кандидатів здійснювалось з 09 по 25 листопада 2016 року шляхом заповнення відповідної форми зворотного зв`язку на офіційному веб-сайті Комісії www.vkksu.gov.ua.

Так, заявник вказує, що відповідно до інформації, викладеної у Рішенні ВККС № 179/зп-16 від 01 грудня 2016 року, було задоволено заяву члена Комісії Заріцької А.О. про самовідвід щодо підготовки до розгляду та доповіді справ таких кандидатів на посади суддів касаційних судів у складі Верховного Суду, зокрема, щодо Яворського Миколи Анатолійовича . Станом на день складання цього клопотання інформація про відповідність або невідповідність судді Яворського М.А. вимогам, які ставляться до кандидатів на посади суддів Верховного Суду у відповідних касаційних судах відсутня. Таким чино заявник вважає встановленим те, що головуючий суддя у справі №№761/36070/21 був заявленим кандидатом при проведенні конкурсу на посади суддів Верховного Суду у відповідних касаційних судах.

Представник ОСОБА_2 звертає увагу, що питання допуску кандидата на посаду судді до участі у конкурсі та допуску кандидата на посаду судді до проходження кваліфікаційного оцінювання вирішується Комісією у складі колегії.

Таким чином, оскільки, представник апелянта на сьогодні є членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, а відповідно суддя Яворський М.А. є заявленим кандидатом на посаду судді касаційних судів у складі Верховного Суду, у позивача завідомо склалася позиція та думка про можливу необ`єктивність та упередженість судді, а отже завідомо майбутнє законне рішення у справі в будь-якому випадку стороною ставиться під сумнів в розрізі неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду справи №761/36070/21.

Враховуючи вищевикладені обставини, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить відвести головуючого суддю Київського апеляційного суду Яворського М.А. від розгляду справи №761/36070/21 за апеляційною скаргою АТ «Креді Агріколь Банк», подану представником Волковою Л.М., на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Положеннями ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, перелік підстав для відводу чітко визначений законом.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд апеляційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто, має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Водночас, як зазначено в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є не об`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Наведене свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Апеляційний суд вважає, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто, в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід головуючого судді Київського апеляційного суду Яворського М.А., апеляційний суд приймає до уваги те, що заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 обґрунтована тим, що Волкова Л.М. є членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України й на думку представника головуючий суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А. є кандидатом на посаду судді касаційних судів у складі Верховного Суду, проте вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки головуючий суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А. не приймав участі в конкурсі на заняття посади судді Верховного Суду, відтак посилання заявника на упередженість головуючого судді є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Сам факт реєстрації суддею Яворським М.А. для участі в конкурсу на заняття посади судді Касаційного Цивільного Суду в складі Верховного Суду без подальшої подачі документів та відповідно і проходження конкурсу не є свідчення участі в даному конкурсі.

Зазначені заявником обставини не є підставою для відводу, передбаченою ст. 36, 38 ЦПК України.

У заяві про відвід не наведено фактів прояву суддею поведінки, яка б свідчила про його упередженість чи необ`єктивність у цій справі.

Отже, доводи, якими представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 мотивує свою заяву про відвід, не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді Київського апеляційного суду Яворського М.А., оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Враховуючи зазначені норми закону, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід головуючого судді Київського апеляційного суду Яворського М.А.

Керуючись ст. 36, 39, 40 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Київського апеляційного суду Яворського М.А. відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 08 листопада 2023 року.

Головуючий суддя: М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв