Справа № 635/9341/23
Провадження № 2/635/2270/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року Суддя Харківського районного суду Харківської області Лук`яненко С.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість, яка складається з суми позики 12 507 євро, за борговою розпискою від 10 червня 2023 року, відсотки за період з 07 серпня 2023 р. по 05 жовтня 2023 р. включно у розмірі 8453 євро та компенсацію моральної шкоди за невиконання грошового зобов`язання у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) євро, передбачену зазначеною розпискою, а всього стягнути 25960 євро, при цьому зазначені відсотки у розмірі 8453 євро стягнути у гривнях за курсом НБУ на день фактичного стягнення, іншу суму у розмірі 17 507 євро - у валюті Євро, а також судові витрати.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області Пілюгіної О.М. від 23.10.2023 року, якій справа була передана в провадження за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було відкрито провадження і призначено проведення підготовчого засідання на 08.11.2023 року.

Ухвалою суду від 26.10.2023 року була задоволена заява про самовідвід судді Пілюгіної О.М.

За результатами повторного автоматизованого авторозподілу судової справи між суддями справу передано до розгляду судді Лук`яненко С.А.

Ухвалою суду від 30.10.2023 року у задоволенні клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору було відмовлено, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 була залишена без руху і позивачу надано строк 10 днів з дня отримання копії данної ухвали для усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивач не усунув недоліки позовної заяви і не сплатив судовий збір.

В той час 03.11.2023 року через систему «Електронний суд» надійшло повторне клопотання (заява) ОСОБА_1 , в якому він просить застосувати наведені ним висновки Верховного Суду у відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України та звільнити його від сплати судового збору за подання позовної заяви; в іншому випадку вказати які конкретно докази він має надати на підтвердження факту свого незадовільного майнового стану (у разі якщо наданих доказів недостатньо або вони є неналежними); якщо суд обгрунтує висновок про неналежність доданих ним доказів, які Верховний Суд вважає належними, відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі по суті.

Розглянувши дане клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з частинами першою, другою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст. ст.77,78 ЦПК України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. На підтвердження незадовільного майнового стану можуть бути надані, наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку, рахунків в банківських установах, тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Суд повторно звертає увагу позивача, що Відомості від 18.09.2023 року з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків містять інформацію про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2022 року по 2 квартал 2023 року (червень 2023), тобто на час надання позики 10.06.2023 року сума якої є значною, а не на час звернення до суду 06.10.2023 року і не є достатніми для підтвердження скрутного матеріального стану позивача. Крім того, виписки по рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» та Монобанк містять інформацію про рух коштів по конкретному рахунку за період з 05.10.2023 року по 05.10.2023 року (один день), тобто інформація, яка в них міститься, не є повною і не дозволяє визначити майновий стан позивача. При цьому з наданої інформації не вбачається чи це єдині рахунки відкриті у цих банківських установах, а також чи є відкриті рахунки у інших банківських установах.

Крім того, передбачена законом можливість звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком, і застосовується як правило у виключних випадках.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини та надані на їх підтвердження докази, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження свого незадовільного майнового стану, який позбавляє його можливості сплатити судовий збір за цей позов у визначеному законом розмірі.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору чи відстрочення його сплати до ухвалення рішення у справі.

Варто зазначити, що відмова у звільненні від сплати судового збору, відстрочці або розстрочці його сплати не порушує положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У зв`язку з тим, що позивач не усунув у встановлений строк недоліки позовної заяви, а саме не сплатив судовий збір, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.13 ст.187 ЦПК України.

Керуючись статтями 136,175,176-177,187,260,261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя С.А.Лук`яненко