Справа № 210/2066/23
Провадження № 2/210/1295/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 жовтня 2023 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Літвіненко Н. А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок трудового каліцтва, суд

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з Дніпровського апеляційного суду, надійшла вказана позовна заява.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ратушна Р.П., посилається на те, що ОСОБА_1 , згідно записів трудової книжки № НОМЕР_1 працював у відповідача, що підтверджується копіє трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 .

25 лютого 2014 року о 16 годині 05 хвилині з Позивачем, при виконанні трудових обов?язків машиніста змішувальних барабанів агломераційного цеху №2, стався нещасний випадок на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», і результаті якого він отримав трудове каліцтво.

18 березня 2014 року комісією, утвореною наказом директора департаменту з охорони праці ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Є.В. Михеєнкова, було складено акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом №7 (далі Акт).

Відповідно до розділу 6 Акту, 25.02.2014 року (працюючи в зміні з 07.00 до 19.00 години) після закінчення змінно-зустрічних зборів, які проводив керівник робіт старший змінний майстер основної виробничої дільниці робіт АЦ №2 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 прибув на своє робоче місце біля барабанів вторинного змішування шахти (БВЗШ). На протязі зміни виконував свої професійні обов?язки - контролював ведення технологічного процесу підготування шихти для агломашин, роботу обладнання, виконував операції по прочищенню тічок та прибиранню закріпленої території.

Згідно письмовим поясненням ОСОБА_1 , він о 12:00 виявив, що сталося затухання пальника БВЗШ №3. У відповідності до вимог своєї інструкції з охорони праці, перекривши засувку подачі газу на пальник та відривши кран продувочної свічки (БВЗШ N?3 продовжував працювати), о 12:05 він доповів ОСОБА_2 про затухання пальника та прийняті ним дії. ОСОБА_2 о 12:15 повідомив про затухання пальника БВЗШ N03 агломератнику ОСОБА_3 , до обов?язків якого входить запалення пальника. ОСОБА_3 направився до БВЗШ N?3 перевірити отриману інформацію. Біля 12:35 ОСОБА_3 доповів ОСОБА_2 про результати перевірки закриття засувок (закриті були вірно), при цьому сказав, що він виконає запалення пальника БВЗШ N?3 після того, як закінчить технологічні операції на агломашинах. Враховуючи, що технологічний процес вироблення агломерату не виключає можливість роботи агломашин без підігріву шихти, ОСОБА_2 прийняв рішення продовжити роботу БВЗШ N03 без підігріву шихти, про що повідомив ОСОБА_1 О 14:05 ОСОБА_3 прибув до БВЗШ N?3, відкрив технологічний люк (БВЗШ №3 автоматично зупинився), відкрив кран подачі газу на запальник, виконав запалення запальник, закрив кран продувочної свічки, після чого відкрив засувку подачі газу на пальник. ОСОБА_1 при цьому знаходився неподалік від ОСОБА_3 . Переконавшись, що пальник горить, ОСОБА_3 закрив технологічний люк на запираючий пристрій, після чого ОСОБА_1 ввімкнув привід БВЗШ №3. ОСОБА_3 доповів ОСОБА_2 про виконану роботу.

О 14:30 ОСОБА_1 через оглядовий люк виконав перевірку пальника та запальника БВЗШ N?3. Переконавшись, що вони працюють, ОСОБА_1 направився до інших БВЗШ для контролю їх роботи та прибирання території.

Біля 16:00, при черговому огляді обладнання, ОСОБА_1 виявив, що пальник БВЗШ N?3 не горить, а запальник продовжує горіти. ОСОБА_1 у відповідності до вимог своєї інструкції з охорони праці перекрив засувку подачі газу на пальник, після чого направився перекривати кран подачі газу на запальник, який розташований на відстані 1250 мм від технологічного люка (БВЗШ N?3 та агломашина?3 продовжували працювати). В цей час виникло непередбачене займання газо-повітряної суміші всередині БВЗШ N?3 з «хлопком», внаслідок чого технологічний люк відчинився з короткочасним викидом полум?я на робочу площадку, на якій саме знаходився ОСОБА_1 .

Машиніст конвеєрів ОСОБА_4 (яка працювала поверхом вище) почула «хлопок». Спустившись на відмітку розташування БВЗШ, вона побачила ОСОБА_1 на площадці біля БВЗШ №3 з ознаками термічного опіку. ОСОБА_4 за допомогою внутрішнього зв?язку негайно повідомила ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 отримав опіки. ОСОБА_2 дав команду агломератнику ОСОБА_5 зупинити агломашину №3, а сам разом з ОСОБА_3 направився на місце нещасного випадку. Прибувши до БВЗШ №3, ОСОБА_3 негайно закрив корінну засувку подачі газу на весь комплекс БВЗШ №3 та відкрив продувочну свічку. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (який зупинив агломашину №3 та також прибув на відмітку розташування БВЗШ) виявили ОСОБА_1 на площадці маршових сходах у обгорілому спецодягу та зі слідами термічного опіку на обличчі, кінцівках та тулубі. У супроводі ОСОБА_5 ОСОБА_1 був доставлений до фельдшерського пункту, де фельдшер ОСОБА_6 надала йому кваліфіковану медичну допомогу, та машиною швидкої медичної допомоги підприємства ОСОБА_7 був доставлений до комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня №2 «ДОР», де його госпіталізували з діагнозом «термічні опіки полум?ям обличчя, кистей, пахової ділянки, нижніх кінцівок II-III-А-Б ст. 15% поверхні тіла».

Відповідно до розділу 9 Акту, було встановлено діагноз: термічні опіки полум`ям обличчя, кистей, пахової ділянки, нижніх кінцівок ІІ-ІІІ-А-Б ст.. 15% поверхні тіла (згідно виписки із історії хвороби № У-2637 стаціонарного хворого комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня № 2 «ДОР».

19 березня 2014 року комісією, утвореною наказом директора департаменту з охорони праці ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Є.В. Михеєнкова, було складено акт проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 25 лютого 2014 року о 16 годині 05 хвилині (далі - Акт проведення розслідування).

Відповідно до розділу 4 Акту проведення розслідування, причинами настання нещасного випадку - технічні: конструктивні недоліки, недосконалість, недостатня надійність засобів виробництва.

Керуючись вимогами п. 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232), комісія нещасний випадок з машиністом змішувальних барабанів 4 розряду агломераційного цеху №2 аглодоменного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_1 визнала таким, що пов`язаний з виробництвом.

Згідно Довідки серії 10ААГ №024002 від 25.06.2014 висновком МСЕК Позивачу первинно встановлено трудове каліцтво - група інвалідності третя.

Згідно Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії АБ №0004198 від 25.06.2014 Позивачу первинно встановлено втрату працездатності у розмірі 40%, група інвалідності третя. Д/з: Т31.2; термічний опік: обличчя, пахової ділянки справа, правої н. кінцівки, обох кистей.

Згідно Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №003600 від 10.12.2014 Позивачу повторно встановлено втрату працездатності у розмірі 25%, інвалідність не встановлено. Д/з: Т31.2; термічний опік обох кистей,: обох стегон ІІ-ІІІ н.ст. (15%); п/опікові келоїд. рубці стегон.

Згідно Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №016080 від 14.12.2016 Позивачу повторно встановлено втрату працездатності у розмірі 25%, інвалідність не встановлено. Д/з: Т31.2; термічний опік обох кистей, обох стегон II-III н.ст. (15%); п/ келоїд. рубці.

Згідно Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №052376 від 09.01.2019 Позивачу повторно встановлено втрату працездатності у розмірі 25%, інвалідність не встановлено. Д/: Т31.2; термічний опік обох кистей.

Згідно Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №060524 від 13.01.2021 Позивачу повторно встановлено втрату працездатності у розмірі 25%, інвалідність не встановлено. Д/з: Т91.2.

Згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №060356 від 12.05.2022 Позивачу первинно встановлено втрату працездатності у розмірі 40% (перв: 10%- ХОЗЛ, 5 % Туг; повт:. 25% - тр. к - 2014р.) безстроково, інвалідність не встановлено.

Згідно Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності ц відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №060397 від 04.07.2022 Позивачу повторно встановлено втрату працездатності у розмірі 65% (30% - ХОЗЛ; 10% - Туг; 25% - тр. каліц.), група інвалідності третя, безстроково.

Відповідно до Постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 12011/358231/1/22 від 26.05.2022р., потерпілий ОСОБА_1 перебуває на обліку з 25.06.2014 року, має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво, що стався 25.02.2014 року.

За висновком МСЕК від 13.01.2021 серія 12 ААА №060524 потерпілому встановлено стійку втрату професійної працездатності 25%, з повторним оглядом 10 грудня 2022р. Під час переогляду за висновком МСЕК від 12.05.2022р. серія 12ААА №060356 з урахуванням іншого страхового випадку, потерпілому встановлено стійку втрату професійної працездатності 40%, у тому числі: 25% по трудовому каліцтву ( дата по акту 18/03/2014 за №7, 15% по профзахворюванню.

Згідно постанови №12011/358231/1/23 від 26.05.2022р., потерпілий ОСОБА_1 перебуває на обліку з 25.06.2014 року, має зареєстрований страховий випадок профзахворювання, що отримане 14.02.2014 року.

За висновком МСЕК від 12.05.2022 серія 12 ААА №060356 потерпілому встановлена стійка втрата професійної працездатності 40%, у тому числі : 25% по трудовому каліцтву (дата по акту 18/03/2014 за №7); 15% по профзахворюванню, з повторним оглядом 12 травня 2022р.

На підставі вищевказаної постанови ОСОБА_1 призначено номер справи 358231, номер випадку 1, щомісячну страхову виплату. Виплати провадити з 02 травня 2022р., безстроково.

Таким чином, саме під час виконання трудових обов?язків позивач отримав трудове каліцтво, та внаслідок чого отримав 25% втрати професійної працездатності, що спричинило Позивачу моральну шкоду.

Позовна заява подається про стягнення моральна шкоди внаслідок трудового каліцтва 2014 року.

Внаслідок каліцтва він втратив професійну працездатність, оскільки не має змоги вести звичне життя, так як змушений постійно проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури та лікування. На даний час самопочуття позивача не поліпшується. Тривалий процес лікування тілесного ушкодження, отриманого Позивачем внаслідок нещасного випадку, пов?язаного з виробництвом, позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя. Життя і здоров?я людини найвища соціальна цінність, невід?ємні два поняття. Оскільки, якщо втрачене здоров?я, то немає того повноцінного життя, як того бажає сама людина. Немає вартості життю людини та вартості втраченому здоров?ю. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Нещасний випадок заподіяв йому душевну та психологічну травму.

Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 100 000,00 грн., які просив стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 25.07.2023 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Відповідач ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", отримавши копію позовної заяви та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву.

Відповідно до відзиву відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, просить відмовити у його задоволенні, додатково зауваживши, що Позивач при пред`явленні позову про стягнення моральної шкоди має довести в чому полягає завдана шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю Відповідача її заподіяно, з яких міркувань виходив Позивач визначаючи розмір шкоди, та якими доказами він це підтверджує.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки № НОМЕР_1 працював у відповідача, що підтверджується копіє трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 (а.с. 66-69).

25 лютого 2014 року о 16 годині 05 хвилині з Позивачем, при виконанні трудових обов?язків машиніста змішувальних барабанів агломераційного цеху №2, стався нещасний випадок на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», і результаті якого він отримав трудове каліцтво.

18 березня 2014 року комісією, утвореною наказом директора департаменту з охорони праці ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Є.В. Михеєнкова, було складено акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом №7 (далі Акт).

Відповідно до розділу 6 Акту, 25.02.2014 року (працюючи в зміні з 07.00 до 19.00 години) після закінчення змінно-зустрічних зборів, які проводив керівник робіт старший змінний майстер основної виробничої дільниці робіт АЦ №2 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 прибув на своє робоче місце біля барабанів вторинного змішування шахти (БВЗШ). На протязі зміни виконував свої професійні обов?язки - контролював ведення технологічного процесу підготування шихти для агломашин, роботу обладнання, виконував операції по прочищенню тічок та прибиранню закріпленої території.

Згідно письмовим поясненням ОСОБА_1 , він о 12:00 виявив, що сталося затухання пальника БВЗШ №3. У відповідності до вимог своєї інструкції з охорони праці, перекривши засувку подачі газу на пальник та відривши кран продувочної свічки (БВЗШ N?3 продовжував працювати), о 12:05 він доповів ОСОБА_2 про затухання пальника та прийняті ним дії. ОСОБА_2 о 12:15 повідомив про затухання пальника БВЗШ N03 агломератнику ОСОБА_3 , до обов?язків якого входить запалення пальника. ОСОБА_3 направився до БВЗШ N?3 перевірити отриману інформацію. Біля 12:35 ОСОБА_3 доповів ОСОБА_2 про результати перевірки закриття засувок (закриті були вірно), при цьому сказав, що він виконає запалення пальника БВЗШ N?3 після того, як закінчить технологічні операції на агломашинах. Враховуючи, що технологічний процес вироблення агломерату не виключає можливість роботи агломашин без підігріву шихти, ОСОБА_2 прийняв рішення продовжити роботу БВЗШ N03 без підігріву шихти, про що повідомив ОСОБА_1 О 14:05 ОСОБА_3 прибув до БВЗШ N?3, відкрив технологічний люк (БВЗШ №3 автоматично зупинився), відкрив кран подачі газу на запальник, виконав запалення запальник, закрив кран продувочної свічки, після чого відкрив засувку подачі газу на пальник. ОСОБА_1 при цьому знаходився неподалік від ОСОБА_3 . Переконавшись, що пальник горить, ОСОБА_3 закрив технологічний люк на запираючий пристрій, після чого ОСОБА_1 ввімкнув привід БВЗШ №3. ОСОБА_3 доповів ОСОБА_2 про виконану роботу.

О 14:30 ОСОБА_1 через оглядовий люк виконав перевірку пальника та запальника БВЗШ N?3. Переконавшись, що вони працюють, ОСОБА_1 направився до інших БВЗШ для контролю їх роботи та прибирання території.

Біля 16:00, при черговому огляді обладнання, ОСОБА_1 виявив, що пальник БВЗШ N?3 не горить, а запальник продовжує горіти. ОСОБА_1 у відповідності до вимог своєї інструкції з охорони праці перекрив засувку подачі газу на пальник, після чого направився перекривати кран подачі газу на запальник, який розташований на відстані 1250 мм від технологічного люка (БВЗШ №3 та агломашина №3 продовжували працювати). В цей час виникло непередбачене займання газо-повітряної суміші всередині БВЗШ N?3 з «хлопком», внаслідок чого технологічний люк відчинився з короткочасним викидом полум?я на робочу площадку, на якій саме знаходився ОСОБА_1 .

Машиніст конвеєрів ОСОБА_4 (яка працювала поверхом вище) почула «хлопок». Спустившись на відмітку розташування БВЗШ, вона побачила ОСОБА_1 на площадці біля БВЗШ №3 з ознаками термічного опіку. ОСОБА_4 за допомогою внутрішнього зв?язку негайно повідомила ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 отримав опіки. ОСОБА_2 дав команду агломератнику ОСОБА_5 зупинити агломашину №3, а сам разом з ОСОБА_3 направився на місце нещасного випадку. Прибувши до БВЗШ №3, ОСОБА_3 негайно закрив корінну засувку подачі газу на весь комплекс БВЗШ №3 та відкрив продувочну свічку. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (який зупинив агломашину №3 та також прибув на відмітку розташування БВЗШ) виявили ОСОБА_1 на площадці маршових сходах у обгорілому спецодягу та зі слідами термічного опіку на обличчі, кінцівках та тулубі. У супроводі ОСОБА_5 ОСОБА_1 був доставлений до фельдшерського пункту, де фельдшер ОСОБА_6 надала йому кваліфіковану медичну допомогу, та машиною швидкої медичної допомоги підприємства ОСОБА_7 був доставлений до комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня №2 «ДОР», де його госпіталізували з діагнозом «термічні опіки полум?ям обличчя, кистей, пахової ділянки, нижніх кінцівок II-III-А-Б ст. 15% поверхні тіла».

Відповідно до розділу 9 Акту, було встановлено діагноз: термічні опіки полум`ям обличчя, кистей, пахової ділянки, нижніх кінцівок ІІ-ІІІ-А-Б ст.. 15% поверхні тіла (згідно виписки із історії хвороби № У-2637 стаціонарного хворого комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня № 2 «ДОР».

19 березня 2014 року комісією, утвореною наказом директора департаменту з охорони праці ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Є.В. Михеєнкова, було складено акт проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 25 лютого 2014 року о 16 годині 05 хвилині (далі - Акт проведення розслідування).

Відповідно до розділу 4 Акту проведення розслідування, причинами настання нещасного випадку - технічні: конструктивні недоліки, недосконалість, недостатня надійність засобів виробництва.

Керуючись вимогами п. 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232), комісія нещасний випадок з машиністом змішувальних барабанів 4 розряду агломераційного цеху №2 аглодоменного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_1 визнала таким, що пов`язаний з виробництвом.

Згідно Довідки серії 10ААГ №024002 від 25.06.2014 висновком МСЕК Позивачу первинно встановлено трудове каліцтво - група інвалідності третя (а.с. 79).

Згідно Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії АБ №0004198 від 25.06.2014 Позивачу первинно встановлено втрату працездатності у розмірі 40%, група інвалідності третя. Д/з: Т31.2; термічний опік: обличчя, пахової ділянки справа, правої н. кінцівки, обох кистей (а.с. 80).

Згідно Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №003600 від 10.12.2014 Позивачу повторно встановлено втрату працездатності у розмірі 25%, інвалідність не встановлено. Д/з: Т31.2; термічний опік обох кистей,: обох стегон ІІ-ІІІ н.ст. (15%); п/опікові келоїд. рубці стегон (а.с. 81).

Згідно Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №016080 від 14.12.2016 Позивачу повторно встановлено втрату працездатності у розмірі 25%, інвалідність не встановлено. Д/з: Т31.2; термічний опік обох кистей, обох стегон II-III н.ст. (15%); п/ келоїд. Рубці (а.с. 82).

Згідно Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №052376 від 09.01.2019 Позивачу повторно встановлено втрату працездатності у розмірі 25%, інвалідність не встановлено. Д/: Т31.2; термічний опік обох кистей (а.с. 83).

Згідно Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №060524 від 13.01.2021 Позивачу повторно встановлено втрату працездатності у розмірі 25%, інвалідність не встановлено. Д/з: Т91.2 (а.с. 84).

Згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №060356 від 12.05.2022 Позивачу первинно встановлено втрату працездатності у розмірі 40% (перв: 10%- ХОЗЛ, 5 % Туг; повт:. 25% - тр. к - 2014р.) безстроково, інвалідність не встановлено (а.с. 85).

Згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №060397 від 04.07.2022 Позивачу повторно встановлено втрату працездатності у розмірі 65% (30% - ХОЗЛ; 10% - Туг; 25% - тр. каліц.), група інвалідності третя, безстроково (а.с. 86).

Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до Закону України «Про охорону праці», на підприємство покладено обов`язок забезпечити якісні та безпечні умови праці.

Внаслідок каліцтва він втратив професійну працездатність, оскільки не має змоги вести звичне життя, так як змушений постійно проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури та лікування. На даний час самопочуття позивача не поліпшується. Тривалий процес лікування тілесного ушкодження, отриманого Позивачем внаслідок нещасного випадку, пов?язаного з виробництвом, позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 №20рп-08 по справі № 1-32/2008 встановлено, що громадяни, які потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, мають право на відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України - моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно п.3 ч. 1 ст. 268 ЦК України відносини з приводу відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з ушкодженням здоров`я, випливають з порушення немайнових прав, а тому не мають строку позовної давності. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року N 2694-XII державна політика в області охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення незалежних, безпечних умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року "Кечко проти України" у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року з питання відшкодування моральної шкоди безпосередньо роботодавцем, у абзаці 9-му пункту 5-го встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до статті 153 КЗпП України з забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Суд прийшов до висновку, що виниклі правовідносини врегульовані статтею 237-1 КЗпП України, яка діяла на момент виникнення правовідносин та якою передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством - відповідачем внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації.

Рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004 №1-рп/2004передбачено: «4.1. Відповідно до статей 23, 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо.

Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання..».

Визначене спростовує твердження відповідача про відсутність доведення позивачем наявності моральних страждань. Отже, наявність фізичних страждань і викликає моральні страждання, адже фізичний біль неможливо переносити без душевного болю - це є аксіоматична парадигма людського життя і навряд чи потребує якогось казуістичного опосередкованого доведення, на якому наполягав представник відповідача. Хоча, на спростування доводів представника відповідача, матеріали справи переконливо доводять, що стан залежності позивача від його хвороби на сьогоднішній день є даність, яка формує його сприйняття оточуючого світу, породжує відчуття неповноцінності, яке тільки посилюється у позивача, перетворюючись на справжню муку.

Суд відхиляє заперечення відповідача в частині доводів про те, що позивач не навів доказів завдання йому моральної шкоди, оскільки такі доводи не ґрунтуються на законі та спростовуються вищенаведеними висновками суду. Доводи представника відповідача щодо відсутності факту встановлення наявності доказу вини відповідача суд не приймає до уваги, оскільки судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу. З урахуванням викладеного, доводи відповідача про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди у зв`язку з втратою працездатності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода.

Крім того, ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці та несе безпосередньо відповідальність за порушення зазначених вимог. Більше того, як вбачається з аналізу норм ч. 2 ст.153, ст.173, ч.1 ст.237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу.

Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду.

Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" повинен виплатити позивачеві моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує роз`яснення наведені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в правах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди» №4від 31.03.1995 з подальшими змінами, й приймає до уваги конкретні обставини по справі, зокрема: ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань позивача, ступінь втрати професійної працездатності за професійним захворюванням, час протягом якого позивач працював у відповідача на посаді пов`язаної з виникненням професійного захворювання, глибину і ступінь його моральних страждань пов`язаних з фізичним станом здоров`я, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що наступили.

Обґрунтовуючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин, характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 100 000,00 (сто тисяч) грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Згідно з пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Отже, з відповідача, з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок трудового каліцтва задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ", ідентифікаційний код юридичної особи в , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 моральну шкоду у якості відшкодування спричиненої моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч) гривень без утримання податків та обов`язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1, ) на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко