Справа № 509/2763/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.,

за участю: представника позивача, Столярчук О.С.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про

зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2023 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій просив суд змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з розміру 1/4 частки, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від заробітку (доходу) боржника щомісячно до досягнення дитиною повноліття на розмір 1/6 частки, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від заробітку (доходу) боржника щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову зазначив, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 квітня 2018 року у справі № 509/756/18 з нього стягнуто на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно з дня подання заяви, а саме з 05.03. 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до рішення суду з його грошового забезпечення проводиться утримання аліментів на користь відповідача у розмірі 1/4 частини доходів.

Таким чином позивач виконує батьківський обов`язок щодо утримання дитини шляхом перерахування коштів на рахунок стягувача, але на даний час його матеріальний та сімейний стан змінився, оскільки він має додатково ще двох утриманців, а саме: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 12 лютого 2019 року, відповідний актовий запис № 35, та дружину ОСОБА_5 , яка займається домогосподарством та доглядом за малолітньою дитиною, а тому потребує його утримання, оскільки не має самостійного доходу. Дитина страждає на цервінокраніальний синдром, потребує постійної уваги та догляду. Необхідність систематичного лікування дитини та проведення медичних обстежень тягнуть за собою додаткові витрати на її утримання.

Жінка з дитиною проживають разом з позивачем і знаходяться на його утриманні, що підтверджується довідкою Овідіопольської селищної ради про склад моєї сім`ї за № 632 від 21.04.2023 року.

ОСОБА_2 розуміє свій обов`язок щодо сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , але разом з тим він зобов`язаний утримувати і сина ОСОБА_7 . Він згоден сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання доньки в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття оскільки розмір аліментів, який з нього стягується на сьогодні, значно погіршує матеріальне становище його сім`ї.

Представник позивача в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання з`явилась, просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши сторони, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

06.07.2023 року відповідачкою наданий відзив на позов, в якому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що позивач фактично, на протязі 2-х років, з моменту винесення рішення суду по 01.03.2020 року не сплатив на утримання дитини ні одної копійки, що підтверджується розрахунком заборгованості. Позивач став платити аліменти тільки тоді, коли був призваний на військову службу в ЗСУ, при цьому частково була погашена заборгованість і це був не його добровільний крок, а вимушений, так як фінчастина в/ч на підставі рішення суду вираховує з його зарплатні ці кошти. Донька ОСОБА_4 школярка і для її навчання потрібні додаткові кошти, а їх у відповідачки недостатньо, так як вона зараз ніде не працює і згідно наказу ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» від 10.04.2023 року знаходиться у відпустці по догляду за малолітніми дітьми. Дитина постійно хворіє з діагнозом «гіпертрофія аденоїдів» і для її лікування потрібні додаткові кошти. Таким чином у разі задоволення позову, у відповідачки погіршиться матеріальне становище, як її доньки, так і самої відповідачки, це зменшить її можливості по утриманню дитини.

Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Одночасно, стаття 183 СК України зазначає частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Так судом встановлено, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 квітня 2018 року у справі № 509/756/18 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно з дня подання заяви, а саме з 05.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно зі статями 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний суд у Постанові від 21.07.2021 року у справі № 691/926/20 вказав, що «діти , народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу».

Крім того, Верховний суд у Постанові від 16.09.2020 року у справі №5665/2071/19 зазначив, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Відтак, діти від попереднього шлюбу не повинні бути звужені у правах через народження у платника аліментів іншої дитини, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_4 з 1/4 до 1/6 частин заробітку (доходу) щомісячно, стане наслідком нерівності прав та інтересів дітей позивача народжених у різних шлюбах.

Також, суд звертає увагу, що позивачем не доведено, що загальний сукупний розмір аліментів, які з нього стягуються, перевищує встановлений ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження".

Окрім того, розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання дітей, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення погіршення майнового становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення малолітніх дітей та суперечитиме їх інтересам.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, які існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, додаткових витрат на лікування захворювання, та не доведено, що загальний сукупний розмір аліментів, які з нього стягуються, перевищує встановлений ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", внаслідок чого виникла б необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про зменшення розміру аліментів, а отже приходить до висновку про відмову у позові повністю.

Керуючись ст.ст.12, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після розгляду справи апеляційним судом і прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складений 09.11.2023 року.

Суддя А.І.Бочаров