532/1362/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Назарьової Л. В,

з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки заяву адвоката Портянко Євгена Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості по невиплаченій заробітній платі в розмірі 123900,00 грн, а також заборгованості з розрахунку середнього заробітку за час затримки по виплаті заробітної плати в розмірі 18 272,40 грн.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати відмовлено. Стороні відповідача встановлено строк для подачі до суду доказів щодо розміру понесених судових витрат - на правову допомогу - п`ять днів із моменту ухвалення рішення суду.

25 жовтня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява представника відповідача, адвоката Портянко Євгена Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу, в якій прохає стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову (правничу) допомогу адвоката у розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року заяву прийнято до розгляду.

Позивач, ОСОБА_2 та її представник, адвокат Михайлюк К. А, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак від позивача ОСОБА_2 надійшла до суду заява про розгляд справи без її участі. Щодо поданої заяви сторони відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правову допомогу заперечує та прохає відмовити в її задоволенні.

Відповідач, ОСОБА_1 та її представник, адвокат Портянко Є. В, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та її представника. Заявлені вимоги заяви підтримує та прохає задовольнити.

Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Судом установлено, що 06 липня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі в розмірі 123 900,00 грн, а також заборгованості з розрахунку середнього заробітку за час затримки по виплаті заробітної плати в розмірі 18 272,40 грн.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати відмовлено.

25 жовтня 2023 року до суду від представника відповідача, адвоката Портян- ко Є. В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення понесених відповідачем витрат на правову допомогу в розмірі 20 000,00 гривень. На підтвердження понесених витрат суду надано:

- копію Договору про надання правничої допомоги № 1971/37 від 26.07.2023 року, укладеного між адвокатом Портянко Євгеном Вікторовичем і ФОП ОСОБА_1 , на право представляти інтереси клієнта у цивільній справі №532/1362/23. За надання правничої (правової) допомоги замовник зобов`язується виплатити виконавцю гонорару у розмірі 20 000,00 грн (п. 2.1 Договору про надання правничої допомоги) (а.с. 2);

- копію Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 23.10.2023 року, відповідно до якого виконавець виконав, а замовник прийняв (отримав) юридичні послуги, а саме: правовий аналіз та консультація позовних матеріалів по цивільній справі №532/1362/23; складання та написання відзиву на позовну заяву, підготовка засобів доказування по цивільній справі № 532/1362/23, ознайомлення з матеріалами справи; представництво інтересів ОСОБА_1 в судових засіданнях 04.09.2023 року, 04.10.2023 року та 23.10.2023 року. Загальна вартість послуг згідно Акту складає 20 000,00 грн (а.с. 3);

- копію квитанції № 37 від 26.07.2023 року на фактичну оплату наданих послуг адвоката на суму 20 000,00 грн.

Статтею 270 ЦПК України в п.3 ч.1 передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обся- гом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону).

У ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено види адвокатської діяльності, які відповідають вказаному вище.

За змістом частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Положеннями ч. 1 ст. 1 цього Закону передбачено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, статтею 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України визначає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору. За приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки:

1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України;

3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна з умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що в п. 2.1 Договору про надання правничої допомоги, укладеного між адвокатом Портянко Євгеном Вікторовичем і Кочергою Наталією Іванівною, сторони погодили, що за надання правничої (правової) допомоги замовник зобов`язується виплатити виконавцю гонорар у розмірі 20 000,00 грн.

Оплата, передбачена п. 2.1 Договору про надання правничої допомоги, замовнику не повертається незалежно від результатів розгляду справи (п. 2.3 Договору).

Суд зазначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення витрат на правову допомогу адвоката. Суд не має права змінювати розмір гонорару і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

На цей час укладений сторонами Договір є виконаним, оскільки адвокат Портянко Є. В. надав ОСОБА_1 правову допомогу з метою розгляду цивільної справи (ним складено суду відзив на позовну заяву, витребувано значну кількість доказів, оцінку яких надано судом, а також безпосередньо брав участь у судових засіданнях під час розгляду справи).

Позивач ОСОБА_2 заяв про зменшення витрат на правову допомогу не заявляла.

За таких обставин, суд вважає, що заява адвоката Портянко Є. В. в інтересах ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Підстав для зменшення витрат на правову допомогу судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 20 000,00 гривень.

Керуючись статтями 3, 12, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Портянко Євгена Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Сторони:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя