Справа №613/1453/23 Провадження № 2-о/613/52/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Богодухів

Богодухівський районний суду Харківської області у складі:

головуючого судді Сеник О.С.,

за участю секретаря судового засідання Нагорної С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Богодухівського районного суду Харківської області цивільну справу № 613/1453/23

за заявою ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Богодухівська міська рада Харківської області

про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області із заявою, за участю заінтересованої особи - Богодухівської міської ради Харківської області, у якій просить встановити факт, постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 в житловому будинку по АДРЕСА_1 з 20 квітня 2022 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати, ОСОБА_2 . Все своє майно на випадок своєї смерті вона заповідала заявниці ОСОБА_1 відповідно до заповіту від 25.11.2013, посвідченого секретарем виконавчого комітету Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 330. Вказала, що інші спадкоємці за законом або заповітом відсутні. Для прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері, вона звернулася до Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, де за її заявою було відкрито спадкову справу за № 70949363 у спадковому реєстрі. Однак, постановою від 18.07.2023 за вих. № 835/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті вищезазначеної особи та не прийняла спадщину.

Заявниця стверджує, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом зі спадкодавицею, а тому прийняла спадщину. Вказане підтверджується довідкою Гутянського старостинського округу Богодухівської міської ради Харківської області та довідкою переселенця з Державного порталу «Дія» № 6304-.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У поданій до суду письмовій заяві просила розглядати справу за її відсутності, просила задовольнити заяву про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Представник заінтересованої особи Богодухівської міської ради Харківської області у поданій до суду письмовій заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, повідомив, що Богодухівська міська рада не заперечує проти заяви ОСОБА_1 ..

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України з огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Судом встановлено, що згідно з наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.12.2022, виданого Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Первухинка Богодухівського району Харківської області (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все належне їй майно.

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області 25.11.2013, відповідно до якого все своє майно, де б таке не було і з чого б не складалось, і все те, що буде належати їй і все, на що вона за законом матиме право, вона заповідала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6).

18.07.2023 Богодухівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 305/2023 після смерті ОСОБА_2 (номер у спадковому реєстрі - 73228370). Спадкова справа заведена за заявою ОСОБА_1 (а.с.7).

Постановою державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контори від 18.07.2023 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та не прийняла спадщину (не була подана заява у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, не проживала постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, не є малолітньою, неповнолітньою, недієздатною особою).

У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 звернулася до суду з цією заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавицею ОСОБА_2 в будинку по АДРЕСА_1 з 20.04.2022 до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки Гутянського старостинського округу № 821 від 21.07.2023 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею були зареєстровані та проживали внутрішньо переміщені особи - ОСОБА_1 , 1964 року народження (довідка від 20.04.2022 № 6304-), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 2016 року народження (а.с.8).

Згідно з наданою позивачкою довідкою переселенця № 6304- від 20.04.2022 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 , зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09.11.1964 та копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 09.02.1985, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 (до укладення шлюбу - ОСОБА_2 ) (а.с.10).

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 04.10.1999, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована з 19.05.1987 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12).

Таким чином, з урахуванням зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи (з 20.04.2022 АДРЕСА_1 ), зазначеного в довідці переселенця № 6304- від 20.04.2022, а також відомостей зазначених у довідці Гутянського старостинського округу № 821 від 21.07.2023 (на момент смерті ОСОБА_2 з нею була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 внутрішньо переміщена особа ОСОБА_1 ), підтверджується факт проживання ОСОБА_2 з 20.04.2022 по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із заявницею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк, або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17.

Частинами 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).

Частиною першою та частиною п`ятою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм, практики Європейського суду з прав людини та матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою : АДРЕСА_1 .

Встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем необхідно заявниці для оформлення своїх спадкових прав.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 11, 13, 76 - 81, 211, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 20 квітня 2022 року і на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Богодухівська міська рада Харківської області, адреса: Харківська область, м. Богодухів, пл. Соборності, 2, .

Повний текст рішення складено 08.11.2023.

Суддя О.С. Сеник