КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Рибалка Ю.В.
Єдиний унікальний номер справи № 753/8213/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

секретар - Олешко Л.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Дарницького районного суду м. Києва Скуби Андрія Васильовича, треті особи: ОСОБА_2 , суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Тетяна Василівна, суддя Дарницького районного суду м. Києва Домарєв Олександр Вікторович, про захист честі, гідності та ділової репутації.

Заслухав доповідь судді апеляційного суду , дослідив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з вказаним позовом.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 травня 2022 року вказаний позов направлено для розгляду до Подільського районного суду міста Києва.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у провадженні Дарницького районного суду м. Києва у складі головуючого судді Скуби А.В., суддів Щасної Т.В., Домарєва О.В. перебуває кримінальне провадження №753/20702/18 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Позивач ОСОБА_1 здійснює захист ОСОБА_2 .

Даний спір виник у зв`язку з твердженнями головуючого судді Скуби А.В. щодо ОСОБА_1 під час розгляду 09 березня 2023 року вищенаведеної кримінальної справи, які є неправдивими, ганьблять його честь та гідність, принижують ділову репутацію та завдають моральної шкоди.

У прохальній частині позову просив:

- визнати інформацію висловлену суддею Дарницького районного суду м. Києва Скубою А.В. на адресу адвоката Кушніра В.В. про те ,що останній 09 березня 2023 року приймав участь у слуханні справи № 753/20702/18 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння такою, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність та ділову репутацію адвоката Кушніра В.В.

- зобов`язати суддю Дарницького районного суду м. Києва Скубу А.В. публічно ,шляхом здійснення відповідної публікації ні офіційній сторінці Дарницького районного суду м. Києва на порталі «Судова влада України» за посиланням https://dr.ki.court.gov.ua/sud2602 з вибаченнями з висловлювання про те, що адвокат Кушнір В.В. 09 березня 2023 року приймав участь у слуханні справи № 753/20702/18 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння у строк протягом п`яти робочих днів з моменту набрання чинності судовим рішенням у цій справі.

- стягнути з судді Дарницького районного суду м. Києва Скуби А.В. на користь адвоката Кушніра В.В. спричинену матеріальну шкоду у розмірі 2 395 грн, моральну шкоду у сумі 30 000 грн та понесені судові витрати.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. У скарзі зазначив, що у позові він просив захистити його честь та гідність, через висловлювання головуючого судді у справі, і жодної мови про суддівське рішення не йде.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 26 жовтня 2023 року за адресами , які були зазначені в матеріалах справи, Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило. Апелянт ОСОБА_1 брав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі повідомлені належним чином про день та час розгляду справи, доказів поважності неявки суду не надали, тому колегія суддів вважає, що неявка сторін не може бути визнана судом поважною.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Як вбачається зі ст.1 ЦПК України, Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В той же час, у відповідності до ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

За змістом цієї норми, а також інших статей КПК України, порядок кримінального провадження, принципи, процесуальний статус, права і обов`язки сторін кримінального провадження на всіх його стадіях визначаються саме нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Як вбачається з тексту позовної заяви, у провадженні Дарницького районного суду м. Києва у складі головуючого судді Скуби А.В., суддів Щасної Т.В., Домарєва О.В. перебуває кримінальне провадження № 753/20702/18 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Позивач ОСОБА_1 здійснює захист ОСОБА_2 .

У межах розгляду даного кримінального провадження суддя Дарницького районного суду м. Києва Скуба А.В. є головуючим, Адамович О.О. має процесуальний статус обвинуваченого, а адвокат Кушнір В.В. є його захисником. Таким чином, їх права та обов`язки визначаються нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Законом України "Про судоустрій і статус судів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII встановлено, що судоустрій в Україні побудований, зокрема, на засадах незалежності, юрисдикційності та інстанційності судів, відповідно до яких один суд першої інстанції не має право втручатися в діяльність іншого суду чи суддів у зв`язку з їх рішеннями чи діями, пов`язаних з розглядом справ.

Положеннями статті 23 Закону України №1402-VIII передбачено, що суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Отже, зі змістом вказаних норм , законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання здійснити таку перевірку шляхом подання позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, які викладені у постанові від 15 квітня 2008 року( справа №21-319во07 ) ,постанові від 01 березня 2017 року (справа №6-3139цс16)

Велика Палата Верховного Суду у пп.60-65 постанови від 21 листопада 2018 року ( справа №757/43355/16-ц) зазначила , що «здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Закони України не передбачають можливість розгляду у суді позовних вимог про визнання незаконними дій/бездіяльності іншого суду після отримання останнім позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду чи про зобов`язання іншого суду до вчинення процесуальних дій, оскільки такі дії/бездіяльність є пов`язаними з розглядом судової справи навіть після його завершення. Вирішення у суді спору за такими позовними вимогами буде втручанням у здійснення правосуддя іншим судом. Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді)».

Відповідно до п.66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року, «Приписи «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини другої статті 122 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року; пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), «заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 109 КАС України у редакції, чинній на час вирішення питання про відкриття провадження), «позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 170 КАС України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) стосуються як позовів, які не можуть розглядатися за правилами відповідно цивільного чи адміністративного судочинства, так і тих позовів, які взагалі не можуть розглядатися судами».

Подібна правова позиція, яка є обов`язковою для застосування судом при вирішенні аналогічних справ, повністю відповідає Висновкам Консультативної ради європейських суддів №3 (2002) та №11 (2008), а також положенням ст.ст.6,41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права.

У своєму рішенні від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011 Конституційний Суд України зазначає, що давати оцінку процесуальним діям суддів щодо розгляду конкретної судової справи може лише апеляційна і касаційна інстанції при перегляді судових рішень.

З урахуванням наведеного, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження дій судді (суду), пов`язаних з розглядом іншої справи, незалежно від стадії провадження, чинним законодавством не передбачено, а тому такі рішення, дії чи бездіяльність судді, вчинені у зв`язку з розглядом судових справ, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним Кодексом України.

Пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкриті провадження у справі.

Разом з тим, суд зазначає, що відмова у відкритті провадження у даній справі з підстав, зазначених вище, є винятковою, оскільки дії або бездіяльність суддів (судів) у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях, постановленням рішень, зверненням рішень до виконання, оскарженням рішень, дотриманням строків розгляду справ, тощо) регулюються нормами відповідного процесуального законодавства, в даному випадку - Кримінальним процесуальним кодексом України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги які співпадають із доводами вимог позову, додаткової перевірки і оцінки не потребують, зводяться лише до незгоди з ухвалою суду першої інстанції, є безпідставними, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України ,колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції відповідно до ст. 367 ЦПК України , колегія суддів вважає, що судове рішення є законним і обґрунтованим, постановлене з дотриманням вимог законодавства, відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,375,381 - 384 ЦПК України, суд -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2023 року.

Головуючий

Судді