Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/7407/23
Провадження № 6/711/296/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Скляренко В.М.

при секретарі Копаєвій Є.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

в с т а н о в и в:

ТзОВ «Дебт Форс» звернулось до суду із заявою, в якій просить замінити вибулого стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, місце знаходження: 02121, м. Київ, Харківське шосе, будинок 201/203, літера 2А, офіс 602) у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису №14749, вчиненого 04.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» боргу в розмірі 29 665 грн. 91 коп., а саме: стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс». Крім того, просить розгляд даної заяви проводити без участі їх представника.

В судове засідання учасники процесу (представники ТзОВ «Дебт Формс», ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Кампсіс Фінанси», боржник ОСОБА_1 , а також приватний виконавець Плесюк О.С.) не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, виходячи зі змісту ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29.10.2020р. у справі №263/14171/19.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як вбачається із матеріалів заяви, приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. 18.01.2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68211243 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №14749 вчиненого 04.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» боргу в розмірі 29 665 грн. В даній постанові про відкриття виконавчого провадження від 18.01.2022 ВП №68211243 адресою боржника ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 , що віднесено до територіальної юрисдикції Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Також, судом встановлено, що згідно з наявною в Автоматизованій системі виконавчого провадження інформацією про виконавче провадження №68211243, на даний час вказане виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса №14749 від 04.11.2021 року не завершене та заборгованість за кредитним договором не погашена, наразі здійснюється примусове виконання зазначеного виконавчого провадження.

Разом з тим, відповідно до інформації про вказане виконавче провадження отриманої з Автоматизованої системи виконавчого провадження, вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. 18.01.2022 року винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника, 03.08.2023 року винесено постанову про звернення стягнення на кошти боржника. Крім того, 03.08.2023 року виконавчий документ передано на виконання до Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» (місцезнаходження: Уманський район, с. Старі Бабани), оскільки боржник отримує дохід в саме в цій державній установі.

Отже, у даному випадку виконавчі дії з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №14749, вчиненого 04.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., вчиняються за вказаною вище адресою, що відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій, та як наслідок є місцем виконання виконавчого напису.

Таким чином, місцем виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса №14749 від 04.11.2021 року є с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області, що відноситься до юрисдикції Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Відомості про те, що місцем виконання такого виконавчого напису є територія, що віднесена до юрисдикції Придніпровського районного суду м. Черкаси, в матеріалах справи відсутні.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України». Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що вказана заява не підсудна Придніпровському районному суду м. Черкаси.

За таких обставин, суд вважає за необхідне передати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №14749 від 04.11.2021 року на розгляд до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 260-261, 353-355, 442, 446 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №14749 від 04.11.2021 року передати за підсудністю на розгляд до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 06.11.2023 року.

Головуючий: В.М. Скляренко