Справа № 204/9210/22
Провадження № 2/204/711/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

2 листопада 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська суду з даним позовом, посилаючись на те, що у період з 01.05.2018 по 30.06.2018 він працював у ФОП ОСОБА_2 на посаді юриста с посадовим окладом 8 000 гривень. Після звільнення, відповідач не розрахувалася з ним та не виплатила заробітну плату за червень 2018 року. Крім того, після перевірки персональних даних в базі персоніфікації, відповідач не внесла до бази персоніфікації періоди роботи за травень та червень 2018 року. Згідно довідки від 01.09.2018 заборгованість із заробітної плати відповідач підтверджує. На даний час, відповідач не здійснює свою підприємницьку діяльність, у зв`язку з чим, відмовляється виплачувати заборгованість із заробітної плати. Вважає, що єдиним способом захисту своїх прав є відповідне звернення до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засіданні не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Відзиву суду не надано. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 3ст. 12 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено судом, що відповідно до позовних вимог, ОСОБА_3 працював юристом у ФОП ОСОБА_2 з 01.05.2018року по 30.06.2018 року та його заробітна плата становила 8000,00 грн щомісячно, зазначене вище підтверджується копією листа ФОП ОСОБА_2 , згідно якої станом на 01.09.2018 підприємство має заборгованість перед позивачем за червень 2018 року у сумі 8000грн., роздруківкою Форми ОК-5Форм(а.с.3-4,7). Згідно відповіді на запит суду ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 13.04.2023 зазначено, що згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС України ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа- підприємець Костянтинівською райдержадміністрацією від 21.10.2016 та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Донецькій області з 21.10.2016(стан 11-припинено, але не знято з бліку) а.с.27). ФОП ОСОБА_2 суду не надано жодного документу, який би спростовував факт заборгованості із заробітної плати за червень 2018 перед ОСОБА_3 у розмірі 8000грн. Стаття 43 Конституції України гарантує, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до вимог ст. 47 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України), власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. За правилами ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Відповідно до положень КЗпП України та вимог Закону України «Про оплату праці» обов`язок доказування відсутності заборгованості перед позивачем із заробітної плати покладається на роботодавця, а не на позивача (робітника). Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 14 березня 2019 року у справі №273/472/16. На спростування зазначених обставин відповідач не надав до суду жодного доказу на підтвердження факту виплати заробітної плати позивачу та проведення з ним повного розрахунку за оспорюваний період при звільненні. При цьому у даному випадку саме відповідач, як суб`єкт господарської діяльності (фізична особа-підприємець), яка веде бухгалтерський облік та зобов`язана виплачувати заробітну плату, мала надати суду докази виконання свого обов`язку по виплаті заробітної плати працівникові та проведення остаточного розрахунку. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши перебування сторін у трудових відносинах у період з 01.05.2018 по 30.06.2018рр., приймаючи до уваги ненадання відповідачкою належних та допустимих доказів на спростування факту наявності у неї заборгованості перед позивачем з виплати заробітної плати за цей період суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості із виплати заробітної плати за червень 2018 року у розмірі 8000,00 грн. Відповідно до ч. 2ст. 233 КЗпП України, у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню 992,40 грн. судового збору. Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Керуючись ст.ст. 115-116, 233, КЗпП України, ст. ст. 10, 12, 81, 141, 200, 206-207, 263,264,265,268, 280-283 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , заборгованість по заробітній платі за червень 2018 в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп., без утримання з цієї суми обов`язкових податків та зборів.

Зобов`язати фізичну особу-підприємц ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 внести відповідні відомості щодо трудової діяльності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 за період з 01.05.2018 по 30.06.2018 до бази персоніфікації.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ). Повний текст рішення складено 09.07.2023.

Суддя: С.В.Чудопалова