Справа № 215/3626/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого - судді Лиходєдова А.В.

при секретарі Бисовій В.А.

згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження), без повідомлення учасників процесу, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його у липні 2023 р. та просить стягнути з відповідача борг в розмірі 103347,31 грн., з яких: - 55000 грн. основний борг за договором позики від 12.12.2020 р.; - 20295,02 грн. проценти від суми позики із застосуванням облікової ставки НБУ; - 24083,25 грн. інфляційні втрати; - 3969,04 грн. 3%. В обґрунтування позову зазначив, що 12.12.2020 р., між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого він передав відповідачу грошові кошти в розмірі 55000 грн.. На підтвердження договору позики та факту передачі грошових коштів, ОСОБА_2 було надано розписку, згідно якої відповідач зобов`язалася повернути борг в строк не пізніше 11.01.2021 р.. Вказаним договором позики, не було визначено розмір процентів від суми позики, але відповідно до ст. ст. 536 ч. 1, 1048 ч. 1 ЦК України, позивач має право на нарахування та стягнення з відповідача процентів на рівні облікової ставки НБУ. Відповідач не виконала свої зобов`язання за договором позики та станом на дату звернення до суду з позовом, борг не повернула.

Відповідач відзив на позов не надала.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що 12.12.2020 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 55000 грн.. На підтвердження договору позики та факту передачі грошових коштів, ОСОБА_2 було надано розписку. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язалася повернути суму позики не пізніше 11.01.2021 р.. Вказаним договором позики, не було визначено розмір процентів від суми позики, але відповідно до ст. ст. 536 ч. 1, 1048 ч. 1 ЦК України, позивач має право на нарахування та стягнення з відповідача процентів на рівні облікової ставки НБУ, з чим погоджується суд. Відповідач не виконала свої зобов`язання за договором позики та на 28.06.2023 р. борг не повернула. Таким чином, у позивача виникло право вимоги до відповідача з 12.01.2021 р..

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 ЦК України, визначено, що правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно ч. І ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Крім того, згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України,якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Верховний Суд підкреслив, що у постанові Великої палати Верховного Суду від 16.01.2019 р. в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання починаючи з 12.01.2021 р..

Суд погоджується з розрахунками позивача приведеним в позові стосовно: заборгованості за договором позики: 55000 грн. основний борг за договором позики від 12.12.2020 р.; - 20295,02 грн. проценти від суми позики із застосуванням облікової ставки НБУ; - 24083,25 грн. інфляційні втрати; - 3969,04 грн. 3%.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з отриманням професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 8500 грн., яку суд, враховуючи норми ст. ст. 79, 84, 137 ЦПК України, вважає необхідним задовольнити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1073,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 625, 629, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 274-277 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ): - 55000 грн. основного боргу за договором позики від 12.12.2020 р.; - 20295 грн. 02 коп. процентів від суми позики з застосуванням облікової ставки НБУ; 24083 грн. 25 коп. інфляційних втрат; - 3969 грн. 04 коп. 3 процентів, а також 8500 грн. витрат на правничу допомогу адвоката та 1073 грн. 60 коп. судового збору, а всього 112920 грн. 91 коп..

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складення його повного тексту.

Повний текст рішення складено 09.11.2023 р..

Суддя: