Справа № 309/1782/23
Провадження № 2/309/350/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2023 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді Савицький С.А.
за участю секретаря судового засідання Мацунич В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Рошинець Наталія Павлівна про встановлення факту не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину, -
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла також її мати, ОСОБА_4 . В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер також брат позивачки, ОСОБА_5 .
До дня смерті батьків, позивачка доглядала за ними, піклувалася про них та після їх смерті здійснила за власний рахунок їх поховання. В подальшому вона продовжила піклуватися про брата та доглядати його, оскільки у батьківському будинку він проживав один. Після його смерті вона також провела і його поховання.
Позивач, як спадкоємець за законом після смерті батьків та брата, вступила в управління спадковим майном, та подала до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Рошинець Наталії Павлівни заяву про прийняття спадщини.
03.02.2022р. нотаріусом позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді 1/3 частки спадкового майна із цілого житлового будинку по АДРЕСА_1 серія НРС 428131 від 03.02.2022р., зареєстровано в реєстрі за №369 після смерті батька, ОСОБА_3 . Згідно даного свідоцтва, 1/3 частину житлового будинку успадкувала померла дружина ОСОБА_4 , а 1/3 частину будинку успадкував померлий син ОСОБА_5 . Свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки спадкового майна ще не видано.
Наразі позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у цілій його частині, оскільки згідно довідки №1 від 21.01.2023р. у даному будинку зареєстрований син померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та який вважається таким, що прийняв спадщину, позаяк був зареєстрований разом зі спадкодавцем на час його смерті.
Разом з тим, позивач зазначає, що реєстрація відповідача по справі ОСОБА_2 за місцем проживання спадкодавця, в даному випадку не є свідченням прийняття спадщини, оскільки останній у житловому будинку за вказаною адресою ніколи не проживав, та місце перебування останнього їй не відоме, а отже відсутній факт постійного проживання разом із спадкодавцем.
Позивач вказує на те, що з моменту одруження її брата, родина проживала в с. Забрідь, як відомо позивачці на АДРЕСА_2 . Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 13.11.2002р. батька відповідача, а брата позивачки, ОСОБА_5 було визнано безвісно відсутнім, а шлюб між ним та матір`ю відповідача з цих підстав було розірвано, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб. Тоді діти з матір`ю виїхали з території Забрідської сільської ради, теперішнє місце проживання/перебування відповідача позивачці невідоме.
На підтвердження вказаного позивачем надано відповідні акти обстеження житлового приміщення від 31.10.2022р. яким встановлено, що на день своєї смерті ОСОБА_5 проживав один.
Звернувшись у листопаді 2022 року до нотаріальної контори з питанням щодо можливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цілу частку житлового будинку, позивач отримала відмову у видачі вказаного свідоцтва, з тих самих підстав. Позивач просить встановити факт непроживання ОСОБА_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини та визнати ОСОБА_2 таким що не прийняв спадщину, оскільки останній весь час проживав за іншою адресою.
В судове засідання позивач, ОСОБА_1 не з`явилася, представник позивача, адвокат Іляшкович Наталія Василівна подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. відзив на позовну заяву не надав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Рошинець Наталія Павлівна в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 12.03.2012р. виданим виконкомом Драгівської сільської ради. В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 25.09.2012р. виданим виконкомом Драгівської сільської ради.
Крім того встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер також брат позивачки, ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 16.12.2020р. виданим виконкомом Драгівської сільської ради.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 25.07.1960 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , із врахуванням свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 від 23.04.2019р., є батьками позивача ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 .
03.02.2022р. нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н. П. позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді 1/3 частки спадкового майна із цілого житлового будинку по АДРЕСА_1 серія НРС 428131 від 03.02.2022р., зареєстровано в реєстрі за №369 після смерті батька, ОСОБА_3 . Згідно даного свідоцтва, 1/3 частину житлового будинку успадкувала померла дружина ОСОБА_4 , а 1/3 частину будинку успадкував померлий син ОСОБА_5 . Свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки спадкового майна ще не видано
Згідно довідки Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 15.01.2021р., разом з ОСОБА_5 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 були зареєстровані його син, ОСОБА_2 . Вказане також підтверджується витягом з по господарської книги, з поміткою у графі «відомості про тимчасову відсутність» «проживає в АДРЕСА_2 .
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 31.10.2022р. за адресою в АДРЕСА_1 на час обстеження ніхто не проживає та на день смерті ОСОБА_5 проживав один, що підтверджують сусіди.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не відмовився від неї в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.
Згідно частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява.
Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Тобто, державна реєстрація відповідача ОСОБА_2 у будинку по АДРЕСА_1 сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті ОСОБА_5 за адресою реєстрації.
Окрім того, дослідженими судом доказами підтверджено факт непроживання відповідача ОСОБА_2 за місцем своєї реєстрації постійно, в тому числі станом на 07.12.2020р. день смерті спадкодавця ОСОБА_5 .
Також суд враховує ту обставину, що відповідач, не проживаючи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подав, тому не може вважатися особою, яка прийняла спадщину.
Згідно ст.1298 ЦК України - свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.
З урахуванням встановлених судом обставин справи, оцінивши досліджені судом докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності в їх сукупності, суд дійшов переконання, що вимога позивача про визнання відповідача таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , підлягає до задоволення. В решті позовних вимог слід відмовити, оскільки спосіб захисту, який обрав позивач щодо встановлення факту постійного не проживання відповідача за місцем відкриття спадщини не передбачений вимогами ст.16 ЦК України та Книгою шостою ЦК України «Спадкове право».
Керуючись ст.ст. 10-12, 81, 263-265, 280-282, ЦПК України, на підставі ст. ст.1216, 1223, 1261, 1268, 1298, 1300 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.