Справа №201/2991/23
Провадження №2/932/1148/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року м.Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульський В.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3%, інфляційних збитків, -

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт капытал» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і просить суд стягнути 3%, інфляційних збитків у выдповыдносты до ст. 625 ЦК України в розмірі 145827,32 грн. та судові витрати.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2023 року цивільну справу передано до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 25 липня 2023 року замінено позивача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на його правонаступника ТОВ «ДЕБТ ФОРС».

Доводи позивача викладені у позові.

05 квітня 2011 року рішенням по справі №2-5241/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 588 201,57 грн. заборгованість за кредитним договором №0 від 05.06.2008, та 1820 гривень судового збору. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2021 року замінено стягувача ПАТ«УкрСиббанк» у справі №2-5241/11 на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». З огляду на те, що Позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів за рішенням суду, у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 145827,32 грн., з яких: нараховані 3% річних 36162,31 грн. та інфляційних збитків 109665,01 грн. Також Позивач просить стягнути з Відповідача понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2684,00 гривні.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Фактичні обставини встановлені судом.

Між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк, 05.06.2008 року був укладений Кредитний договір № 0, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 77000 Дол. США (сімдесят сім тисяч доларів, 00 центів) та відсотки у встановленому договорі розмірі.

Відповідно до заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2011 року у цивільній справі №2-5241/11 позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто 588 201,57 грн.

Згідно з ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року замінено стягувача ПАТ«УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло прав грошової вимоги до відповідачів.

Судом встановлено, що відповідно до договору №10-03/23 від 10.03.2023 року про відступлення прав вимоги, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», сторони дійшли згоди щодо відступлення прав вимоги за кредитним договором №0 від 05.06.2008 року. Крім цього, 17.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс». укладено договір №17-05/23 про відступлення права вимоги, відповідно до якого всі права та обов`язки за Кредитним договором №0 від 05.06.2008 року перейшли до ТОВ «Дебт Форс».

Станом на дату подання позову рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2011 року залишається не виконаним.

Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 07.02.2023 відповідно до розрахунку заборгованості, становить 145827,32 грн. з яких нараховані 3% річних 36162,31 грн., втрати від інфляції 109665,01 грн.

Норми права застосовані судом.

Відповідно до ч.1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 526, 530, 610, 611ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стосовно стягнення встановленого індексу інфляції суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частиною першою статті 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625ЦК України, боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625ЦК України.

Відповідно до статті 599ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями ст.611ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України.

Отже, нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст.625ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11).

Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор дістає право на отримання сум, передбачених статтею 625ЦК України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням. Тому, право подати позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

За умовами ст.ст.1049 та 625 ЦК України після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ (ВСУ від 7 вересня 2016р. у справі за № 6-1412цс16).

Висновки суду.

З огляду на те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 прострочили грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів за рішенням суду, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.

Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних, що підлягає стягненню, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 07.02.2023 року становить 145827,32 грн.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідачів заборгованості у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять.

Вказана сума заборгованості відповідачами не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кредитному договору відповідачами до суду надано не було.

Згідно з ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір в розмірі 2 684,00 гривень слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

Що стосується вимог про стягнення витрат на правову допомогу слід зазначити таке.

Згідно із ч. 1ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами ч. 2ст.137ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В акті приймання-передачі наданих послуг №13 від 16.01.2023 присвячено дві години консультації усній і письмовій з аналізу кредитної справи та судового рішення про стягнення заборгованості, що еквівалентно 7300 грн. Аналізуючи текст позовної заяви, судом не вбачається аналізу кредитної справи та рішення суду, лише констатація наявності кредитного договору та рішення суду.

Щодо послуги, пов`язаної з формування додатків до позовної заяви, зібрання та передання справи замовнику, то така не може вважатись видом професійної правничої допомоги.

Вказане в сукупності свідчить про те, що наданий представником позивача розрахунок витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, внаслідок чого він не може вважатись належним доказом розміру суми, яка заявлена до стягнення.

Таким чином, враховуючи подання розрахунку, який явно не відповідає вимогам розумності та реальності адвокатських послуг і свідчать про штучне збільшення розміру судових витрат, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню в розмірі 14 600 грн.

Керуючись ст.ст.525, 526, 530, 536, 550, 611, 625, 1048, 1049, 1050,1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 141,263,264,265,268 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3%, інфляційних збитків задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» ((02121, місто Київ, Харківське шосе, будинок 201/203,літера 2А, офіс 602,КОД ) 3% та інфляційні втрати у розмірі 145 827,32 грн. (сто сорок п?ять тисяч вісімсот двадцять сім гривень 32 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» ((02121, місто Київ, Харківське шосе, будинок 201/203,літера 2А, офіс 602,КОД ) витрати на правову допомогу по 7 300 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» ((02121, місто Київ, Харківське шосе, будинок 201/203,літера 2А, офіс 602,КОД ) понесені витрати на сплату судового збору по 1342 грн. з кожного.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення суду складений 03.11.2023.

Суддя: В.І.Цитульський