Справа № 291/1308/23
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2023 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Митюк О.В.,
за участю секретаря Герасимчук Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Ружині матеріали скарги ОСОБА_1 , представник скаржика ОСОБА_2 про скасування постанови старшого державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гладишка Олександра Михайловича від 01.08.2023 року,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кувшин І.Р., звернулася до Ружинського районного суду Житомирської області зі скаргою на дії державного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України, в якій просить поновити ОСОБА_1 строк на подачу до суду скарги на постанову старшого державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гладишка Олександра Михайловича від 01.08.2023, якою на боржника ОСОБА_1 накладено штраф на користь держави у розмірі 1700 грн. Скасувати як незаконну постанову старшого державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гладишка Олександра Михайловича від 01.08.2023, якою на боржника ОСОБА_1 накладено штраф на користь держави у розмірі 1700 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження за №60208031 з примусового виконання судового рішення по справі №291/228/16-ц.
01.08.2023 старшим державним виконавцем Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гладишком Олександром Михайловичем винесено постанову, якою на боржника ОСОБА_1 накладено штраф на користь держави у розмірі 1700 грн.
Підставою для накладення штрафу слугувало те. що, начебто, при проведенні 31.07.2023 виконавчих дій щодо виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (малолітня) з квартири, що розташована по АДРЕСА_1 , боржник перешкоджала проведенню виконавчих дій щодо виселення, а саме: відмовилась відчинити двері в квартиру для проведення виконавчих дій щодо примусового виселення зазначених осіб.
Сторона скаржника вважає накладення зазначеного вище штрафу державним виконавцем незаконним з огляду на таке.
Так, у відповідності до рішення Апеляційного суду Житомирської області від 22.12.2016 у справі №291/228/16-ц, на виконання якого і відкрите зазначене вище виконавче провадження, боржниця разом зі своєю сім`єю підлягає виселенню з квартири, що розташована по АДРЕСА_1 з наданням іншого жилого приміщення.
Рішенням виконавчого комітету Ружинської селищної ради Житомирської області за №16 від 22.01.2022, на виконання рішення суду, було вирішено надати ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 інше жиле приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

У той же час сторона боржника впевнено переконана у тому, що приміщення по АДРЕСА_2 не відповідає приписам ст.ст. 50, 113 та 114 Житлового кодексу України і не може взагалі рахуватися як жиле.

Зазначене приміщення зайнято релігійною громадою села та використовується як господарське приміщення для зберігання інвентарю різного призначення та трун.

У зв`язку із об`єктивною неможливістю проживання у вказаному вище приміщенні боржником до Ружинського районного суду Житомирської області подано позов до Ружинської селищної ради Житомирської області щодо визнання не чинним рішення виконавчого комітету Ружинської селищної ради Житомирської області №16 від 22.01.2022 року

Однак, державний виконавець Гладишко О.М., вчиняючи дії щодо примусового виселення боржника з відповідної квартири, що розташована в с.Ягнятин, жодним чином не переконався в тому, що Ружинською селищною радою боржнику надане інше жиле приміщення.

Будь - яких дій направлених на встановлення вказаної вище обставини державний виконавець не вчинив, але при цьому приступив до вибіркового виконання судового рішення на користь стягувана.

Зокрема, у своїй постанові від 01.08.2023 державний виконавець зазначає, що при проведенні виконавчих дій по виселенню боржника і її сім`ї ОСОБА_1 перешкоджала проведенню таких дій щодо виселення.

При цьому, у зазначеній постанові не йдеться про те, що ОСОБА_1 перешкоджала своєму виселенню з квартири

АДРЕСА_1 з наданням їй іншого жилого приміщення (фактично переселенням до останнього).

Таким чином, оскільки державний виконавець не мав наміру виконувати рішення в повному обсязі, а саме: переконатися у тому, що боржнику дійсно виділено інше жиле приміщення, в яке вона може безперешкодно переселитися після відповідного виселення, його дії щодо виконання виключно першої частини рішення суду є явно протиправними.

Відповідно ОСОБА_1 не могла перешкоджати примусовому виконанню судового рішення з огляду на те, що воно фактично державним виконавцем і не виконувалося.

За таких обставин накладення на боржника штрафу за дії, які він не вчиняв є незаконним.

Про те, що державним виконавцем на ОСОБА_1 було накладено штраф, остання дізналася 09.08.2023, що підтверджується конвертом, на якому міститься трекінг - код поштового оператора та витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження поштових відправлень.

Вже 18.08.2023 (в межах 10 - ти денного терміну) представником боржника через Електронний суд було подано відповідну скаргу, але з необережності не долучено відповідні докази щодо поважності пропуску строку.

Ухвалою від 05.09.2023 Ружинським районним судом Житомирської області (справа №291/1110/23) зазначену вище скаргу було повернуто на підставі ст. 126 ЦПК України.

За таких обставин, сторона скаржника вважає, що ОСОБА_1 пропустила строки звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця з неповажних причин, а тому має право на його поновлення.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, просив розгляд скарги проводити у його відсутність та у відсутність скаржника, вимоги скарги підтримує. Крім того в даному письмовому клопотанні зазначає, що на теперішній час у відповідності до інформації наявної в матеріалах виконавчого провадження, направленого на адресу суду та Автоматизованій системі виконавчих проваджень (додається), державним виконавцем, у якого на виконанні перебуває виконавче провадження за №60208031 і який відповідно має право вчиняти виконавчі дії по ньому, є державний виконавець Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельиичук Неля Володимирівна, Старшому державному виконавцю Гладишко О.М. за письмовим дорученням начальника Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавче провадження не передавалася та останній його до свого провадження не приймав, а отже у нього були відсутні повноваження на здійснення примусового виконання рішення суду, і як наслідок, винесення постанови про накладення штрафу на користь держави у розмірі 1700 грн..

Представник Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд скарги провести без його участі.

Вивчивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що провадження за скаргою ОСОБА_1 , представник скаржика ОСОБА_2 про скасування постанови старшого державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гладишка Олександра Михайловича від 01.08.2023 року підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тобто, в порядку цивільного судочинства може бути оскаржено рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства.

Проте з матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 447 ЦПК України щодо оскарження дій державного виконавця та скасування постанов про накладення штрафу на боржника.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди є окремими виконавчими документами.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їхній сукупності.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно дост.42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих із боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих із боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Згідно з пп.5 ч.1 ст.3 Закону постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами.

Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

За змістом ч.2 ст.74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Таким чином, спір у цій справі полягає у накладенні штрафу у розмірі 1700 грн. на боржника ОСОБА_6 , накладеного постановою державного виконавця (не суду) у виконавчому провадженні.

У такому випадку рішення, дії посадових осіб органів державної виконавчої служби підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням цього вимоги скарги про поновлення строків та скасування постанови старшого державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гладишка Олександра Михайловича від 01.08.2023 рокупідлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1ст.255 ЦПК Українисуд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючисьст.74 Закону України « Про виконавче провадження», п.1 ч.1ст.255 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження в справі за скаргою ОСОБА_1 , представник скаржика ОСОБА_2 про скасування постанови старшого державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гладишка Олександра Михайловича від 01.08.2023 року - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд таких справ відноситься до юрисдикції окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. В. Митюк.