КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 369/4590/20

19 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кухарчук Анни Юріївни на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Дубас Т.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про встановлення способу та порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 31 травня 2014 року. У шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час шлюб між ними не розірвано.

Зазначав, що після святкування Нового 2020 року їхні стосунки з відповідачкою погіршились, вони посварилися. Дружина образилась на нього, забрала дітей і поїхала до своїх батьків. Він вирішив дати трохи часу дружині і собі, щоб обдумати спільне сімейне життя і прийняти правильне рішення щодо спільного майбутнього.Він не хотів втрачати сім`ю, вважав, що в них все налогодиться. Не дивлячись на те, що пару тижнів вони жили окремо, він періодично бачився з дітьми, відповідачка проти цього не заперечувала.

18 січня 2020 року він знаходився вдома з дітьми. В цей день приїхали погостювати та відвідати своїх внуків його батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Відповідачка на той момент знаходилась у своїх батьків. Близько 10.00 год. в квартиру без його згоди увірвався батько відповідачки ОСОБА_7 і почав застосовувати до нього фізичну силу. Потім ОСОБА_7 та дружина забрали без його згоди дітей і вивезли в невідому йому напрямку.

Того ж дня, 18 січня 2020 року, він зареєстрував відповідні заяви в Києво- Святошинському відділі поліції ГУ НП в Київській області під №22522 і 2620.

Відносно нього також були складені адміністративні протоколи про вчинення правопорушень, з якими він не згодний, та оскаржує їх в судовому порядку.

Йому відомо, що проти нього за заявою відповідачки порушена кримінальна справа, яка зараз перебуває в процесі досудового розслідування.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 березня 2020 року у справі №369/1594/20 стосовно нього винесено обмежувальний припис, яким йому заборонено наближатися на відстань, ближче ніж 300 метрів, до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Обмежувальний припис стосується тільки відповідачки, на рахунок дітей, що він не має права їх бачити і спілкуватися, в приписі нічого не вказано. Зараз він оскаржує даний обмежувальний припис в апеляційному порядку.

На даний час постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності чи вироку суду про притягнення його до кримінальної відповідальності не існує.

Вказував, що він ніколи не притягувався до відповідальності, ніколи не порушував громадського порядку та жодного разу не застосовував ні фізичного, ні психологічного насилля по відношенню до своїх дітейчидо своєї дружини. Останнім часом він займається благодійним фондом « МБФ з відкритим Серцем », який допомагає діткам інвалідам та діткам з неблагонадійних, малозабезпечених родин.

Він, як чоловік і батько, створив всі умови для комфортного і безпечного життя своєї сім`ї, повністю матеріально забезпечував родину, за останні роки сім'я неодноразово була на відпочинку за кордоном.

Після подій 18 січня 2020 року, не зважаючи на все, він намагався примиритися з відповідачкою, так як любить дружину і дітей, однак відповідчка не виходить з ним на зв`язок, ігнорує його, перевела їхні відносини у юридичну площину.

Станом на дату подачі позовної заяви він вже більше двох місяців не бачив своїх дітей, яких відповідачка силоміць вивезла з квартири, і з якими живе у своїх батьків. Батьки відповідачки разом з нею перешкоджають йому бачитись з дітьми. За даним фактом 03 лютого 2020 року та 19 березня 2020 року він звернувся до поліції, а такождо Уповноваженого Презедента України з прав дитини.

Вважав, що на сьогоднішній день порушуються абсолютно всі його права, як батька. Він не має жодної інформації про своїх дітей, про те, як вони живуть, чи відвідує старший син садочок, який їхній стан здоров`я, як вони харчуються, тощо.

Щодо матеріально-побутових умов проживання дітей та стосунків у сім`ї зазначав, що всі разом вони проживали в двокімнатній квартирі АДРЕСА_2 , загальною площею 60,4 кв.м. Дана квартира належить йому на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 13 жовтня 2014 року.

Квартира облаштована сучасним ремонтом та обладнанням, у ній створені всі необхідні матеріально-побутові умови для проживання та нормального розвитку дітей. Для дітей облаштована окрема кімната, де вони можуть відпочивати, гратися, в кімнаті є всі необхідні меблі, шафа для одягу, комод, столи, тумби для особистих речей. У дітей багато книг та ігор.

До всіх цих подій, син відвідував дитячий садочок ДНЗ № 80. Щодня він відводив сина до садочку, щодня забирав сина з садочку, оплачував його виховання, вдома займався з ним розвитком та вихованням, а тому для сина, який не бачить свого батька, це велика психологічна травма.

Також діти систематично відвідували Медичний Центр «Добробут» у м. Києві, де вони спостерігались у лікарів, проходили обстеження та вакцинацію, медичні послуги оплачувалися ним. Після того, як відповідачка забрала дітей, вони позбавлені належного медичного догляду.

Він, як батько, повністю на 100% забезпечував матеріально своїх дітей.

При цьому, не дивлячись на стосунки, які склалися між ним та дружиною ОСОБА_1 , він продовжує допомагати відповідачці матеріально на утримання дітей. Протягом березня 2020 року він перерахував на рахунки відповідачки 15 000,00 грн, сподіваючись, що ці кошти пішли на потреби дітей.

Просив врахувати, що він має доходи для забезпечення потреб дітей, з 2015 року перебуває на обліку, як фізична особа - підприємець. Основний вид діяльності - монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування.

Відповідно до довідки Центральної районної лікарні Києво-Святошинської районної ради за вих. № 372 від 19лютого 2020 рокувінна обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. У порушенні громадського порядку не помічений. На обліку як особа, що зловживає алкогольними напоями чи наркотичними препаратами, не перебуває. Компрометуючих матеріалів у виконком Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради відносно ньогоне надходило, що підтверджується характеристикою, наданої виконкомом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради, за вих. №10/15 від 24січня 2020 року.

Посилаючись на те, що прагне приймати участь у вихованні дітей, виконувати свої батьківські обов`язки, проте, відповідачка всіляко перешкоджає їхньому спілкуванню, з урахуванням уточнених позовних вимог від 08 липня 2020 року (зареєстровані 13 липня 2020 року № 24475), що прийняті судом першої інстанції до розгляду, позивач ОСОБА_2 просив суд визначити йому способи участі у вихованні малолітніх дітей: сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме, встановити такий графік побачень та спілкування:

-з понеділка по п`ятницю без обмежень у спілкуванні та побаченнях з урахуванням часу відвідування дитиною сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитячих навчальних закладів, школи, гуртків, інших закладів;

-кожні вихідні кожного місяця (субота та неділя), починаючи з 11:00 год. суботи та по 19 год. неділі з відвідуванням сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місця проживання ОСОБА_2 , проведенням спільного відпочинку. ОСОБА_2 забирає сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , об 11:00 год. суботи за адресою місця проживання ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та о 20:00 год. неділі повертає сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-половину щорічних шкільних літніх канікул сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 16 липня по 30 серпня з відвідуванням дітьми місця проживання ОСОБА_2 , проведенням спільного відпочинку, ОСОБА_2 забирає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 10:00 год. 16 липня за адресою місця проживання ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 та о 20:00 год. 30 серпня ОСОБА_2 повертає сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-щорічні весняні шкільні канікули сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з відвідуванням дітьми місця проживання ОСОБА_2 , проведенням спільного відпочинку. ОСОБА_2 забирає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 10:00 год.першого дня початку щорічних весняних канікул за адресою місця проживання ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та о 20:00 год.останнього дня закінчення щорічних весняних канікул повертає дитину їх матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-другу половину щорічних зимових канікул сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з відвідуванням дітьми місця проживання ОСОБА_2 , проведенням спільного відпочинку. ОСОБА_2 забирає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 10:00 год.першого дня початку другої половини щорічних зимових канікул за адресою місця проживання ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та о 20:00 год.останнього дня закінчення другої половини щорічних канікул повертає дитину їх матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-з понеділка по середу сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 забирає за адресою місця проживання ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , о 07:30 год.для відвідування сином Дитячого навчального закладу № 80 в м. Києві та повертає дитину в середу об 20:00 їх матері ОСОБА_1 і за адресою: АДРЕСА_1 ;

-необмежене спілкування ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засобами телефонного зв`язку, мережі Інтернет на інших видів зв`язку.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської област, про встановлення способу та порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сімейне життя з ОСОБА_2 не склалося, тому рішенням Києво-Святошинського районного Київської області від 26 серпня 2020 року шлюб, укладений між ними, було розірвано. Підставою розірвання шлюбу стало фізичне та психологічне насилля чоловіка по відношенню до неї, свідками чого були їх спільні малолітні діти.

Факт насилля було встановлено судовими рішеннями та по відношенню до ОСОБА_11 було видано обмежувальний припис строком на шість місяців, що підтверджується рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 березня 2020 року та постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року.

Окрім того, за її заявою від 18 січня 2020 року до ЄРДР (кримінальне провадження 0000340) внесені відомості про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 129 КК України (погроза вбивством) та Києво-Святошинським районним судом Київської області розглядається кримінальна справа (№369/2941/20, провадження № 1-кп/369/1080/20) щодо кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 129 КК України (погроза вбивством), де потерпілою є вона, ОСОБА_1 , обвинуваченим - ОСОБА_12 .

Зазначала, що у зв`язку з тим, що малолітні діти стали свідками насильства зі сторони ОСОБА_11 по відношенню до їх матері, він як батько наніс дітям психологічну травму та змусив їх відчувати по відношенню до себе почуття страху та тривоги.

Намагаючись запобігти подальшим протиправним діям зі сторони чоловіка ОСОБА_11 , вона, піклуючись про фізичне та психологічне здоров`я дітей, змушена була переїздити до іншого житла та звернутися до суду для захисту першочергово прав дітей. Перебування в одній квартирі з чоловіком ОСОБА_13 стало небезпечним і таким, що унемоможливило б для дітей успішний психічний і особистісний розвиток.

З 02 січня 2020 року вона разом з дітьми проживає у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 .Рішенням №123 Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 31 березня 2020 року затверджено висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Вона повністю піклується про дітей та забезпечує їх всім необхідним.

В свою чергу, ОСОБА_12 самоусунувся від виховання дітей та догляду за ними. Він не цікавився життям, здоров`ям та інтересами дітей, а матеріальну допомогу почав надавати тільки після того, як дізнався про наявні судові справи. ОСОБА_12 постійно звертається до правоохоронних органів та до служб у справах дітей зі скаргами, намагаючись скомпрометувати її та перекласти на неї провину, а тому вона вимушена надавати пояснення на неправдиві твердження колишнього чоловіка.

Ознайомившись із запропонованим графіком побачень ОСОБА_11 , вона вважала, що він жодним чином не відповідає інтересам дітей, оскільки діти є ще зовсім маленькими - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 3 роки, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - 1 рік, вони залежні та потребують постійної материнської турботи. Для дітей об`єктом надійної прив`язаності є їх матір - ОСОБА_1 , яка є головним джерелом емоційного тепла, своєчасної підтримки і з якою у дітей склалися довірчі стосунки.

Враховуючи той факт, що діти постійно проживають з матір`ю, в силу свого віку перебувають в постійній залежності від неї, а тому в інтересах дітей необхідно обумовити побачення батька ОСОБА_11 з малолітніми дітьми у присутності матері.

Також проведення зустрічей ОСОБА_11 з дітьми без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дітей, оскільки між ОСОБА_13 та дітьми відсутній сталий психологічний зв`язок, та діти, враховуючи їх вік та тривале проживання з матір`ю, повноцінно не сприймають ОСОБА_11 , як батька. Для налагодження довірливих відносин між батьком і дітьми необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування, а тому залишення дітей наодинці з батьком без присутності матері наразі є неприпустимим.

Після подій фізичного насилля ОСОБА_11 по відношенню до неї, свідками якого стали діти, вона, як матір, не може бути впевнена в стабільному емоційному стані ОСОБА_15 .

Посилаючись на те, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини, саме дитина повинна мати певний час для відпочинку та сталий режим дня за місцем свого постійного проживання, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 просила суд визначити такий спосіб участі ОСОБА_16 у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши наступний графік зустрічей: за домовленістю та у присутності матері ОСОБА_18 одного понеділка місяця з 09.00 год. до 11.00 год.в приміщенні Служби у справах дітей Васильківської міської ради за адресою: 08600, м. Васильків, вул. Покровська, буд. 15 в присутності спеціаліста (фахівця) служби(а.с. 129-160 том 1).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 про встановлення способу та порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними (а.с. 196-197 том 1).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 липня 2021 року замінено третю особу у справі Службу у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області на її правонаступника - Службу у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області (а.с. 29-31 том 2).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2022 року первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Службу у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними - задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про встановлення способу та порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми -задоволено частково.

Встановлено наступний порядок спілкування позивача ОСОБА_16 з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

проводити зустрічі з дітьми по 2 години кожну другу та четверту суботу місяця в присутності матері, враховуючи стан здоров`я дітей. Зустрічі проводити в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей.

До досягнення кожним з дітей (окремо) шестирічного віку:

кожну другу та четверту суботу місяця з 10.00 до 17.00 год., враховуючи стан здоров`я та бажання дітей.

Після досягнення дітьми шестирічного віку:

кожну другу та четверту суботу місяця в присутності матері, враховуючи бажання, стан здоров`я та графік занять дітей;

спільний літній відпочинок батька з дітьми кожного року - 14 календарних днів, враховуючи стан здоров`я та бажання дітей, за домовленістю з матір`ю.

Зустрічі проводити за домашньою адресою батька та/або за домашньою адресою дітей, в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кухарчук Анна Юріївна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2022 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні первісного позову ОСОБА_16 , та про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 , а саме: визначити такий спосіб участі батька - ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши наступний графік зустрічей: за домовленістю та у присутності матері - ОСОБА_1 одного понеділка місяця з 09:00 год. до 11:00 год. в приміщенні Служби у справах дітей Васильківської міської ради за адресою: 08600, м.Васильків, вул. Покровська, буд. 15 в присутності спеціаліста (фахівця) служби, з урахуванням зміни обставин справи через соціальні мережі із застосуванням відеозв`язку, за умови наявності дозволу психолога щодо можливості дітей спілкуватися з батьком, і таке спілкування не буде перешкоджати нормальному розвиткові дітей, та за умови психологічної реабілітації батька ОСОБА_2 та проходження ним курсів контролю гніву.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, є однобічним через неповноту встановлення і дослідження обставин та доказів, які мають значення для справи, а також без врахування найкращих інтересів дітей.

Апеляційна скарга мотивована тим, що що суд першої інстанції не оцінив і не з`ясував усіх обставин, на які посилалась позивач за зустрічним позовом в обгрунтування своїх вимог, з яких вбачається, що ОСОБА_2 є не лише небезпечною для суспільства особою, але й очевидно він не може контролювати свої агресивні стани, напади, не контролює свої емоції та дії, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 18 січня 2020 року, складеним відносно ОСОБА_2 , у вчиненні аідміністративного правопорушення за частиною 1 статті 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства), протоколом серії ГР № 209043 від 19 січня 2020 року про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 у вчиненні аідміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 191 КУпАП - порушення громадянами правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної, холодної чи пневматичної зброї і бойових припасів,обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000676 від 01 грудня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Після тих травматичних подій, які відбувалися 18 січня 2020 року, діти мали значний психологічний стрес, погано спали, були знервовані.

Вважає, що ОСОБА_2 не піклувався про інтереси дітей, а продовжував тероризувати матір та дітей, та бабу і діда, вистежуючи, переслідуючи їх. Мали місце випадки переслідування ОСОБА_2 з підрізанням автомобіля, здійснення небезпечних маневрів щодо автомобіля, в якому перебувала ОСОБА_1 з малолітніми дітьми, у зв`язку з цим і були отримані обмежувальні приписи.

Фото, які надає ОСОБА_2 до матеріалів справи, не підмінять того, що зафіксовано на відео та аудіо записах під час конфліктних ситуацій та нападів ОСОБА_2 , з яких вбачається неадекватна, агресивна та неконтрольована поведінка ОСОБА_2 , яка має ознаки психічної хвороби, у зв`язку з чим у суді першої інстанції і було заявлено клопотання позивачем за зустрічним позовом про проведення судово-психологічної експертизи ОСОБА_2 .

Струс мозку, що був отриманий ОСОБА_2 , може свідчити про наявність у нього певних психологічний розладів та є додатковим доказом, який свідчить про необхідність призначення та проведення судово-психологічної експертизи, перш ніж вирішувати питання про участь ОСОБА_2 у вихованні дітей та встановлення будь якого порядку його зустрічей з дітьми.

З урахуванням викладених обставин справи, суд першої інстанції грубо порушив вимог ч. 3 ст. 157 СК України, оскільки не врахував того факту, що спілкування дітей з батьком ОСОБА_2 не лише може зашкодити нормальному розвиткові дітей, але ще й може завдати психологічної травми дітям, адже ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і досі пам`ятає події 18 січня 2020 року та боїться батька, і не бажає з ним зустрічатися, особливо у примусовому порядку, відвідує психологів з цього приводу, а молодша дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взагалі не знає ОСОБА_2 , як батька, з огляду на те, що саме батько вигнав дітей та матір на вулицю, а робота по психологічній адаптації дітей ще триває.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки викладеним фактичним обставинам справи, які свідчать про те, що батько ОСОБА_2 є небезпечним не лише для себе та суспільства, а є небезпечним для своїх малолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому суд першої інстанції повинен був керуватися якнайкращими інтересами дітей, та призначити ОСОБА_2 судово-психологічну експертизу та виходити з того, що до проходження і батьком ОСОБА_2 , і дітьми, психологічної адаптації, таке спілкування перешкоджає нормальному розвиткові дітей.

ОСОБА_1 не має наміру перешкоджати батьку в участі у вихованні дітей, оскільки розуміє і вимоги законів, і потреби дітей, однак, до моменту проведення експертизи ОСОБА_2 та до моменту проведення психологічної реабілітації дітей сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_10 вважає будь які контакти батька з дітьми негативно вплинуть на дітей.

До того ж, і сам ОСОБА_2 не бореться за права дітей і свою участь у їх вихованні, а єдина мета, яку він переслідує з 2020 року і до цього часу - нашкодити матері дітей ОСОБА_1 , у якої вистачило сили волі піти від особи-кривдника.

Адже, батько, який піклується про інтереси дітей, за цей період мав би пройти відповідні курси щодо опанування гніву та відвідати відповідні сеанси роботи з психологом, належним чином та у добровільному порядку виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання дітей, дбати про те, щоб діти мали відповідні умови для проживання, а не виганяти дітей разом із матір`ю на вулицю, не наставляти на матір дітей, у присутності дітей заряджену рушницю, не примушувати дітей через судове рішення бачитися з батьком, якого вони бояться.

Натомість, ОСОБА_2 не намагався шукати мирні шляхи вирішення ситуації, а почав заганяти матір, яка вигодовує дитину, у судові спори: про визначення місця проживання дитини, про участь у вихованні дітей, хоча насправді намірів брати на себе обов`язки по вихованню і утриманню дітей, ніколи не мав, що вбачається із Інформації про виконавче провадження №654333165 про суму боргу зі сплати аліментів, з поданого позову ним про зменшення розміру аліментів, і про невідповідальне ставлення до сплати аліментів.

Крім того, як вбачається із приписів ст. 158, 159 СК України, у даній категорії справ, спочатку дане питання мало бути вирішено органами опіки та піклування та, лише у разі невиконання такого рішення, у особи виникає право на звернення до суду відповідно до вимог ст. 159 СК України.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам, які свідчать про безпідставність заявленого первісного позову, та відсутність будь яких доказів для задоволення такого позову, чим грубо порушив норми матеріального права, а саме: ст.ст. 153, 157, 158, 180 СК України, та порушив норми процесуального права ст.ст. 11, 79, 81, 265 ЦПК України.

Звертає увагу суду на те, що загальновідомим є факт того, що 24 лютого 2022 року, у зв`язку з розпочатою повномасштабною війною російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022/2022-02-24 «Про введення воєнного стану в Україні» на усій території України було введено воєнний стан, який продовжено до 18 серпня 2023 року. У більшості областях України були розпочаті та велись активні бойові дії.

ОСОБА_2 не вживав ніяких заходів та не намагався забезпечити безпечні умови дітям, не турбувався про те, у якому стані діти, чи є необхідні засоби для існування, чи є необхідне харчування, фінанси, ліки, тощо.

Оскільки мати ОСОБА_1 була налякана активними бойовими діями в Україні, з метою збереження життя та здоров`я малолітніх дітей сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_10 , вона змушена була виїхати за кордон, де зараз і перебуває, та повертатися в Україну наразі вважає вкрай небезпечним для життя та здоров`я малолітніх дітей, місце проживання яких визначено разом з нею.

ОСОБА_2 за період 24 лютого 2022 року і до цього часу, жодного разу не намагався зв`язатися з ОСОБА_1 та не намагався з`ясувати нічого про дітей, бо насправді йому це не цікаво, однак, 17 квітня 2023 року від Державного виконавця Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лещенко Наталії Ігорівнимати дітей, ОСОБА_1 , дізналася про те, що рішення у даній справі, про яке їй не було відомо, ОСОБА_19 вже подано до державної виконавчої служби з метою його примусового виконання, будучи обізнаним із наданих до матеріалів справи закордонних паспортів, що мати ОСОБА_1 та діти проживають за кордоном, та, на думку позивача за зустрічним позовом, розраховував на те, що мати ОСОБА_1 не дізнається про таке судове рішення, не буде його оскаржувати та він, у свою чергу, буде ініціювати штучне кримінальне провадження з цього приводу відносно матері.

Тобто, очевидно, що батько не надто турбується про життя та безпеку дітей та, за інформацією державного виконавця, подає численні скарги, щоб зафіксувати факт невиконання рішення суду, яке з об`єктивних та поважних причин,що склалися - неможливо виконати, і про що ОСОБА_2 добре відомо, а доставляти дітей в Україну всупереч їх бажанню та в умовах воєнного стану, є свідченням того, що дії батька спрямовані на порушення інтересів дітей і він готовий ризикувати їх життям і здоров`ям, що неодноразово вже проявляв за інших обставин.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 - адвокат Бондар Антон Вікторович просить залишити апеляційну скаргу відповідачки без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зазначає, що ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі наголошує на тому, що після народження другої дитини подружні стосунки між сторонами стали напруженими і відповідач почав застосовувати по відношенню до неї психологічне насильство, лайку на її приниження, скандали в присутності малолітніх дітей. Зокрема, позивачка наводить певні факти і конкретні дні коли це відбувалося.

Наведені факти є надуманими та не відповідають дійсності. Відповідач жодного разу не виганяв дружину з дітьми на вулицю з квартири, не погрожував їй фізичною розправою та не наставляв на неї заряджену рушницю. Всі складені на відповідача протоколи щодо вчинення адміністративних правопорушень - закриті, про що свідчать відповідні постанови, які додаються.

Просить врахувати, що відповідач завжди справно сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень 00 коп., що підтверджується відповідною довідкою-розрахунком з виконавчої служби.

У визначений ухвалою апеляційного суду строк, треті особи у справі - Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, не скористались процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 .

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник відповідача (позивача за зустрічним позовм) ОСОБА_1 - адвокат Кухарчук Анна Юріївна підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольни

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 та його представника адвокат Бондар Антон Вікторович проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Треті особи у справі - Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області явку своїх представників в судове засідання суду апеляційної інстанції не забезпечили. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлялись у встановленому законом порядку.

21 вересня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов лист від Служби у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, в якому служба просить проводити судове засідання, призначене на 19 жовтня 2023 року, без участі уповноваженого представника служби у справах дітей.

У відповідності до вимог статті 128, 130, 211, 372 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим закінчення розгляду справи у відсутності представників Служби у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради, Служби у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 травня 2014 року між ОСОБА_20 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб (а.с. 16 том 1).

Сторони у справі є батьками ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17, 18 том 1).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 серпня 2020 року шлюб, зареєстрований 31 травня 2014 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (справа № 369/1620/20) - а.с. 147 том 1.

Діти проживають разом з матір`ю, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується ОСОБА_2 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 вересня 2020 року(справа № 369/3696/20), залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 березня 2021 року, стягнуто з ОСОБА_22 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 9000 грн. (дев`ять тисяч грн.) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23 березня 2020 рокуСтягнуто з ОСОБА_22 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 18 грудня 2019 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 січня 2022 року (справа № 369/2174/20) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_16 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради, про визначення місця проживання дітей - задоволено. Визначено місце проживання малолітніх дітей - сина ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з їх матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

До припинення між сторонами фактичних шлюбних відносин родина проживала в квартирі АДРЕСА_2 . Вказана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_24 у (а.с. 23 том 1). Місце проживання ОСОБА_1 за цією адресою було зареєстровано з 28 жовтня 2014 року (а.с. 75 том 1).

За місцем проживання дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з вересня 2019 року по 01 лютого 2020 року відвідував дошкільний навчальний заклад № 80 у Святошинському районі м. Києва (а.с. 26 том 1).

У період відвідування дошкільного закладу ОСОБА_30батько ОСОБА_2 був активним учасником навчально-виховного процесу. Вчасно здійснював оплату за харчування дитини. Відвідував батьківські збори, проявляв ініціативу щодо створення відповідного розвивального середовища у групі (подарував розвивальні іграшки для дітей). Постійно цікавився у вихователів поведінкою своєї дитини та загалом усіх заходів, які проводились протягом дня. Виказував побажання спілкування з дитиною українською мовою, що підтверджується відповіддю директора ДНЗ № 80 від 03 березня 2020 року на адвокатський запит.

Також директором ДНЗ № 80 у відповіді вказано про те, що об?єктивної інформації про участь матері у вихованні ОСОБА_25 надати не можуть, так як в сім?ї виховується ще одна маленька дитина, якою опікується мати ОСОБА_1 (а.с. 26 том 1).

В характеристиці, наданій директором ДНЗ №80 від 03 березня 2020 року, на ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено про те, що адаптація дитини до дошкільного закладу пройшла легко. Батько постійно контролював процес адаптації його сина, харчування та виховання. До садочка ОСОБА_21 приводив та забирав батько, дитина доглянута, завжди чисто одягнена, емоційно спокійна. ОСОБА_31 розвинений згідно свого віку, має навички самообслуговування, володіє предметно - ігровою діяльністю, взаємодіє з дітьми (а.с. 27 том 1).

Із інформації ТОВ медичний центр «Добробут-поліклініка» вбачається, що ОСОБА_3 у період часу з 27 лютого 2017 року по 28 грудня 2019 року отримував в закладі охорони здоров?я ТОВ медичний центр «Добробут-поліклініка» медичні послуги ( а.с. 28-29 том 1).

Платіжними документами підтверджується перерахування ОСОБА_19 ем 14 березня 2020 року, 18 березня 2020 року, 23 березня 2020 року особистих коштів на рахунок ОСОБА_1 (а.с. 31-33 том 1). 01 липня 2021 року поповнення рахунку ОСОБА_1 за призначенням «аліменти на утримання дітей» (а.с. 25 том 2).

Станом на 30 червня 2022 року заборгованість по аліментам, що сплачуються ОСОБА_19 на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 вересня 2020 року (справа № 369/3696/20),відсутня (а.с. 89, 90 том 2).

Позивач ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 41-42 том 1).

За інформацією КНП «Центральної районної лікарні Києво-Святошинської районної ради» гр. ОСОБА_2 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.с.43 том 1).

За місцем проживання ОСОБА_2 у порушенні громадського порядку не помічений. Компрометуючих матеріалів у Виконком Петропавлівсько- Борщагівської сільської ради на громадянина ОСОБА_27 не надходило (а.с. 44 том 1).

Із наданих сторонами письмових доказів вбачається, що конфліктні ситуації, що сталися між подружжям ОСОБА_28 , були предметом перевірки правоохоронними органами, судом, а також підставою звернення ОСОБА_2 із заявою до Уповноваженого Президента України з прав дитини(а.с. 19, 20, 21, 22, 23, 24, 137, 148, 152, 153-155, 157-158, 202, 203 том 1).

Так, 18 січня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області з повідомленням про те, що 18 січня 2020 року, о 10-10 год., до його помешкання без надання згоди потрапив гр. ОСОБА_7 (батько ОСОБА_1 ) та погрошував позбавлення життя з метою заволодінням цінним майном. Вказану інформацію зареєстровано до Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події за № 2522 від 18 січня 2020 року.

19 січня 2020 року ОСОБА_2 звернувсч з повідомленням про те, що його тесть ОСОБА_7 забрав дітей ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Вказану інформацію зареєстровано до єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події за № 2620 від 19 січня 2020 року.

19 січня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про те, що 18 січня 2020 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 погрожував вбивством, з правовою кваліфікацією кримінального провадження ч. 1 ст. 129 КК України, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000340.

03 лютого 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Васильківського ВП ГУНП в Київській області з повідомленням про те, що 03 лютого 2020 року близько 18-45 год. в АДРЕСА_4 гр. ОСОБА_7 перешкоджає спілкуватися з дітьми. Вказану інформацію зареєстровано до Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події за № 1772.

На звернення ОСОБА_2 щодо незаконного вивезення малолітніх дітей ОСОБА_3 , 2017 р.н., та ОСОБА_4 , 2019 р.н., громадянином ОСОБА_7 , який перешкоджає спілкуватись з дітьми та погрожує родині, на що не реагують належним чином працівники поліції Чайківського ВП Києво-Святошинського району,Уповноваженим Президента України з прав дитини повідомлено ОСОБА_2 про те, що Уповноважений звернувся до Національної поліції України з проханням розглянути його звернення, детально розібратись в обставинах справи, провести повне, об`єктивне та неупереджене розслідування за вказаними у зверненні фактами. Про результати звернення та проведену роботу його буде повідомлено додатково.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 березня 2020 року(справа № 369/1594/20), яке змінено постановою Київського апеляційного суду від 27 травня 2021 року, видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , строком на шість місяців, з визначенням заходів тимчасового обмеження його прав у виді заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче, ніж 300 метрів, до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 (а.с 137, 138-143 том 1).

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року (справа № 369/1236/20) провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП України закрито у зв`язку у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до відповідальності.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується вбачається, що 22 листопада 2020 року ОСОБА_7 (батько ОСОБА_1 ) звернувся до Васильківського ВП ГУНП в Київській області з повідомленням про те, що 22 листопада 2020 року, близько 11-50 год., за адресою: АДРЕСА_5 ОСОБА_2 наніс йому тілесні ушкодження.

Спірне питання щодо визначення порядку участі ОСОБА_2 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Борщагівській сільській раді. Рішенням Виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області № 177/17 від 30 червня 2022 року затверджено висновок щодо визначення участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітніх дітей та подано до суду (а.с. 93-98 том 2).

Висновком Служби у справах дітей Борщагівської сільської ради підтверджується, що 27 серпня 2021 року працівниками служби обстежено умови проживання матері ( АДРЕСА_1 ), де створені всі необхідні умови для проживання малолітніх дітей (а.с. 146 том 1).

16 серпня 2021 року працівниками КЗ «Центр надання соціальних послуг Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області» обстежено умови проживання батька (квартира АДРЕСА_2 ). Під час обстеження встановлено, що в квартирі проживає ОСОБА_12 . Умови проживання хороші, у помешканні дотримуються санітарно-гігієнічних умови.

На розгляд комісії з питань захисту прав дитини кожний із батьків запропонував свій графік щодо визначення способів участі ОСОБА_11 у вихованні та спілкуванні з дітьми.

На засіданні комісії гр. ОСОБА_12 , повідомив, що з дітьми не бачився та не спілкувався вже тривалий час. Гр. ОСОБА_1 на засіданння комісії не з`явилась та повідомила, що у зв`язку з дією воєнного стану на території України, вона разом з дітьми перебуває за кордоном.

На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Борщагівській сільській раді Бучанського району Київської області від 21 червня 2021 року (протокол №3) орган опіки та піклування вважав за доцільне рекомендувати такий спосіб участі батька гр. ОСОБА_2 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми згідно графіка в такі дні:

Для відновлення психоемоційного зв`язку дітей з батьком, з моменту винесення судом рішення, терміном на 6 місяців проводити зустрічі з дітьми по 2 години кожну другу та четверту п`ятницю та суботу місяця в присутності матері, враховуючи стан здоров`я дітей. Зустрічі проводити в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей.

До досягнення кожним з дітей (окремо) шестирічного віку кожну другу та четверту суботу та неділю місяця з 10.00 до 18.00 год., враховуючи стан здоров`я та бажання дітей.

Після досягнення дитиною шестирічного віку:другий та четвертий тиждень місяця, з п`ятниці 18.00 год. до неділі 18.00 год. враховуючи бажання, стан здоров`я та графік занять дитини.

Спільний літній відпочинок батька з дітьми кожного року - 14 календарних днів, враховуючи стан здоров`я та бажання дитини, за домовленістю з матір`ю.

Зустрічі проводити за домашньою адресою батька та/або за домашньою адресою дітей, в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей.

Рекомендовано батькові гр. ОСОБА_2 не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дітям увагу і турботу, виховувати, матеріально утримувати.

Рекомендовано матері, гр. ОСОБА_1 , поважати батьківські права гр. ОСОБА_2 , не чинити перешкод у спілкуванні батька з сином та донькою.

Ухвалюючи рішення про встановлення способу та порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позивач та відповідачка мають рівні права щодо виховання та розвитку своїх малолітніх дітей, позивач ОСОБА_2 має бажання приймати участь у вихованні дітей, а спілкування між позивачем та його дітьми не перешкоджає нормальному розвитку дітей.

Взявши до уваги позицію відповідача ОСОБА_1 , яка позов не визнала, а також висновок Служби у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, з урахуванням поведінки позивача та відповідача, між якими немає порозуміння щодо графіку та часу побачень батька з дітьми, враховуючи вік та інтереси дітей, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення первісного та зустрічного позовів.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, вказують на те, що сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільних малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Батьки дітей проживають окремо.

Під час судового розгляду справи сторони не заперечували, що після конфлікту, що виник між подружжям у січні 2020 року, діти залишились проживати разом з матір`ю і проживають з нею дотепер.

Між батьками малолітніх дітей виник спір щодо способу та порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми. Кожний із батьків дітей звернувся до суду з окремим позовом про встановлення способу та порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Під час оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду керується положеннями Конвенції про права дитини (далі - Конвенція), Сімейного кодексу України (далі - СК), Законом України «Про охорону дитинства», а також іншими правовими актами.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або, у відповідних випадках, законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частиною першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Встановлені фактичні обставини справи на підставі наданих сторонами та досліджених судом доказів свідчать про те, що між батьками малолітніх дітей склалися неприязні стосунки і у добровільному порядку досягти згоди щодо способу участі батька, який проживає окремо від дітей, у вихованні і спілкуванні з дітьми сторони не можуть.

Позивач ОСОБА_2 , який є батьком дітей, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, позитивно характеризується, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, має доходи для забезпечення потреб дітей та належні житлові умови.

Обставин, які б свідчили про аморальну або неналежну поведінку батька по відношенню до дітей, що може зашкодити їх розвиткові, колегією суддів апеляційного суду не встановлено, а надані сторонами матеріали свідчить про звернення обох сторін (позивача та відповідача) до правоохоронних органів та вказують на наявність конфлікту та неприязних відносин між батьками дітей.

Посилання відповідача ОСОБА_1 на обставини, встановлені у рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 березня 2020 року (справа № 369/1594/20), яким застосовані заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , з покладенням на нього терміном на 6 місяців, зокрема, заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче, ніж 300 метрів, до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , не впливають на вирішення судом спору щодо участі батька у вихованні дітей, оскільки, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАПта КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом (постанова Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі№ 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) та від 20 травня 2020 рокуу справі № 673/1607/19 (провадження № 61-1432св20).

Як встановлено колегією суддів апеляційного суду та вбачається з матеріалів справи, строк застосованих заходів обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 на підставі рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 березня 2020 року (справа № 369/1594/20) на час розгляду справи щодо участі у вихованні дітей закінчився. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів того, що позивач порушував обмежувальний припис під час його дії протягом 6 місяців.

Твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що позивач має ознаки психічної хвороби не доведені. За інформацією КНП «Центральної районної лікарні Києво-Святошинської районної ради» гр. ОСОБА_2 на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с.43 том 1).

Відхиляються колегією суддів апеляційного суду доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що спілкування дітей з батьком ОСОБА_2 може завдати психологічної травми дітям, оскільки такі належними доказами не підтверджені.

До того ж, доводи відповідача ОСОБА_1 вказують на те, що робота по психологічній адаптації проводились психологом з метою встановлення психологічного стану дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після пережитих конкретних подій, що мали місце 18 січня 2020 року, та пов?язана з уникненням подальшої психологічної травматизації та загострення стресу у дитини.

Колегія суддів апеляційного суду також не бере до уваги доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 , які ґрунтуються на оцінці психологічного висновку від 09 вересня 2023 року щодо психоемоційного стану дітей в сімейному конфлікті, проведеному на замовлення адвоката Кухарчук А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , як необ`єктивний і такий, що проведений без дослідження всіх обставин справи (а.с. 161-170 том 3).

При цьому, колегією суддів апеляційного суду враховується, що відновлення відносин та емоційного контакту малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_10 з батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дітей від зустрічей з ним. Аналогічну правову позицію Верховний Суд висловив у постанові від 04 квітня 2018 року у справі № 344/16653/16-ц.

Аргумент відповідача ОСОБА_1 про те, що за приписами статей 158, 159 СК України, у даній категорії справ, спочатку дане питання мало бути вирішено органами опіки та піклування, та лише у разі невиконання такого рішення, у особи виникає право на звернення до суду, відповідно до вимогстатті 159 СК України, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки, відповідно до частин першої, третьої статті 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Отже, під час судового розгляду справи відповідачем ОСОБА_1 не доведено та матеріали справи не містять доказів, що спілкування позивача з сином та донькоюв подальшому може призвести до порушень прав та інтересів дітей.

Створювані одним із батьків протягом тривалого часу перешкоди у вихованні та спілкуванні із дітьми руйнують їх зв`язки зі своєю сім`єю, до якої належить як батько, так і матір, суперечать сімейним цінностям та не відповідають якнайкращому забезпеченню інтересів малолітніх дітей.Схожий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 663/724/19 (провадження № 61-15273св21).

Враховуючи конкретні обставини справи, бажання позивача ОСОБА_2 відновити спілкування з дітьми, бажання та намагання змінити поведінку на майбутнє, колегія суддів апеляційного суду вважає, що зустрічі батька з дітьми будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків батька із сином та донькою і ця обставина відповідатиме найкращим інтересам дітей.

За таких обставин, враховуючи вимоги закону щодо обов`язку батьків брати участь у вихованні дитини, свідоме бажання позивача виховувати своїх дітей та спілкуватися з ними, відсутність будь-яких випадків, коли законом обмежене право позивача на спілкування з дітьми, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про визначення способу участі позивача ОСОБА_2 вихованні сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_10 .

При цьому колегія суддів апеляційного суду бере до уваги передусім інтереси дітей з урахування конкретних обставин справи, а також керується тим, що встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Затверджений рішенням Виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області висновок органу опіки та піклування № 177/17 від 30 червня 2022 року щодо розв`язання спору, не враховує вікових змін дітей, їх розвитку та потреб відповідно до їх віку на час вирішення спору судом, а тому рекомендовані у ньому дні та години побачень батька з сином та донькою не можуть бути покладені судом в основу висновку при вирішенні спору щодо участі батька у вихованні дітей, що є підставою для самостійного визначення судом кількості і тривалості побачень батька з сином та донькою (графіку побачень).

При вирішенні питання про періодичність побачень батька з дітьми, можливості спільного відпочинку, колегія суддів апеляційного суду враховує, що діти тривалий час проживають з матір`ю. Між позивачем та донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутній сталий психологічний зв`язок, дитина повноцінно не сприймає позивача, як батька, оскільки на момент конфлікту, що виник між подружжям у січні 2020 року, із встановленням режиму окремого проживання, доньці ОСОБА_4 виповнилось 6 місяців.

Отже, для налагодження довірливих відносин між батьком і дітьми необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності дітей до батька.

Визначаючи спосіб участі батька ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дітей, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що на час перегляду справи в суді апеляційної інстанції малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг молодшого шкільного віку, донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - молодшого дошкільного віку. Вік дітей потребує відвідування ОСОБА_3 шкільного навчального закладу, відповідно ОСОБА_8 - дошкільного навчального закладу, що унеможливлює проведення зустрічей з батьком у будні дні.

Вимога позивача про забезпечення реалізації його батьківських прав шляхом щотижневих побачень з сином, починаючи з 07-30 години понеділка по 20-00 години середи, а також рекомендації органу опіки та піклування щодо зустрічей батька з дітьми після досягненням дитиною шестирічного віку - другий та четвертий тиждень місяця, з п`ятниці 18.00 години до неділі 18.00 години, враховуючи бажання, стан здоров`я та графік занять дитини, із залишенням дітей на ніч за фактичним місцем проживання батька, не відповідають якнайкращим інтересам дітей, оскільки передбачають щотижневі переміщення дітей з їх постійного місця проживання у місті Васильків Київської області, до місця проживання батька, який проживає у с. Петропавлівська Борщагівка Київської області, та не сприятимуть дотриманню звичних умов для дітей щодо організації, розпорядку повсякденного життя дітей і навчального процесу.

Беручи до уваги той факт, що діти не спілкувалися із батьком протягом тривалого часу і для відновлення спілкування з дітьми, налагодження психологічного контакту потрібен певний час та допомоги психолога, колегія суддів апеляційного суду визначає наступний спосіб участі батька ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення побачень з дітьми: перші три місяці з дня набрання чинності даним судовим рішенням законної сили - кожну суботу тижня з 15:30 години до 18:30 години, з врахуванням стану здоров`я дітей, у присутності матері дітей ОСОБА_1 та психолога, забезпечення участі якого покласти на батька дітей.

Після спливу трьох місяців з дня набрання даним судовим рішенням законної сили - друга, четверта субота кожного місяця з 11:00 години до 16:00 години; перша, третя неділя кожного місяця з 11-00 години до 16-00 години.

Наявність конфлікту та неприязних відносин між батьками обумовлює проведення побачень батька з дітьми після спливу трьох місяців з дня набрання даним судовим рішенням законної сили поза межами місця постійного проживання дітей без присутності матері, що забезпечить позивачу можливість вільно і без створення стресової та напруженої ситуації для дітей спілкуватися з ними.

Колегія суддів апеляційного суду вважає доцільним також визначити і час для спільного літнього відпочинку батька з дітьми кожного року, тривалістю 7 (сім) календарних днів за домовленістю з матір`ю. При організації спільного відпочинку батька з дітьми обов`язковою умовою є врахування стану здоров`я дітей. За результатами домовленості між батьками дозволяється визначати літній період відпочинку дітей з батьком.

Надання можливості спільного відпочинку батька з дітьми відповідатиме не лише принципу рівності батьків у спілкуванні з сином та донькою, а й інтересам дітей, оскільки належні умови для їх тимчасового проживання у батька наявні, а відвідування нових міст сприятиме розширенню їх кругозору, отриманню нових навичок та досвіду.

Для встановлення психологічного контакту між батьком та дітьми необхідно також вчинення відповідних дій з боку матері ОСОБА_1 , яка зобов`язана перші три місяці з дня набрання чинності даним судовим рішенням законної сили забезпечити явку малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проведення спільних побачень (контактів) з батьком дітей ОСОБА_2 у її присутності та психолога. Після спливу трьох місяців з дня набрання даним судовим рішенням законної сили ОСОБА_1 зобов`язана забезпечити виконання графіку побачень батька з дітьми, визначеного судом.

Початок побачень батька з сином та донькою слід визначити за місцем проживання дітей, із зобов`язанням ОСОБА_1 повідомляти ОСОБА_2 про місце проживання дітей, або про зміну місця проживання дітей, якщо таке відбулось, оскільки із встановлених обставин справи вбачається, що після конфлікту, що виник між подружжям у січні 2020 року, перший час відповідач ОСОБА_1 разом з дітьми проживала у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 , а надалі винаймала квартиру без зазначення адреси, про що вказують доводи апеляційної скарги.

Встановлений колегією суддів апеляційного суду спосіб участі батька у вихованні дітей не виключає можливості спілкування батька з сином та донькою за допомогою засобів зв`язку, а також вирішення батьками спільно інших питань, що стосуються виховання дітей.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу сторін на те, що визначений судом спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні сина та доньки не є перешкодою для підтримки зв`язків між батьком і дітьми у інших формах за погодженням батьків або ж зміни компетентним органом встановленого порядку за наявності обставин, що мають істотне значення.

Об`єктом правосуддя у справах про піклування про дитину є одвічні, гостро емоційні і постійно мінливі стосунки між батьками і їхньою дитиною, отже, остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі встановлювати сталі чутливі людські стосунки та приписувати почуття прихильності. У той же час, суд, у межах своїх повноважень, спрямовує учасників сімейного конфлікту до його вирішення.

З урахуванням вікових змін дітей, їх розвитку та потреб, чи у випадку виникнення негативних наслідків для дітей за результатами спілкування з батьком, встановлений судом спосіб участі у вихованні дітей може бути змінений в майбутньому за позовом одного з батьків, за наявності відповідних підстав.

Правовий аналіз наведених норм законодавства та встановлених судом фактичних обставини у своїй сукупності дозволяють колегії суддів апеляційного суду зробити висновок про те, що позовні вимоги первісного та зустрічного позовів підлягають частковому задоволенню з наведених вище підстав.

Перевіривши в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення учасників справи, іншим фактичним даним, які випливають із встановлених обставин, а тому висновок суду першої інстанції про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів про встановлення способу та порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми без оцінки вказаних обставин у сукупності не може вважатись обґрунтованим і таким, що відповідає положенням статей 76, 81, 89 ЦПК України.

Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового судового рішення по суті заявлених вимог первісного та зустрічного позовів про встановлення способу та порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, які з установлених колегією суддів апеляційного суду обставин справи та наведених мотивів в редакції даної постанови підлягають частковому задоволенню.

Отже, доводи відповідача ОСОБА_1 , наведені в апеляційній скарзі, знайшли своє часткове підтвердження.

Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішенняабо зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги первісного позову ОСОБА_2 задоволено частково, а тому понесені позивачем та документально підтвердженні судові витрати, що складються з судового збору за подання позовної заяви у пропорційному розмірі до задоволених вимог, що складає розмір 420,40 грн, слід покласти на відповідача ОСОБА_1 .

Позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 задоволено частково, а тому понесені позивачем за зустрічним позовом та документально підтвердженні судові витрати, що складються з судового збору за подання позовної заяви у пропорційному розмірі до задоволених вимог, що складає розмір 420,40 грн, слід покласти на відповідача ОСОБА_2 .

Понесені відповідачем ОСОБА_1 та документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору за подання апеляційної скарги, у пропорційному розмірі до задоволених вимог скарги, що складає розмір 1 261,20 грн, слід покласти на позивача ОСОБА_2 .

Як передбачено частиною 10 статті 141 ЦПК України, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

При застосуванні положення частини 10 статті 141 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду враховує, що при розподілі судових витрат на позивача ОСОБА_2 покладено більшу суму судових витрат, а тому до стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 підлягає різниця судових витрат (судового збору) у розмірі 1 261,20 грн(1 681,60 грн - 420,40 грн), зі звільненням сторін у справі від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст.7, 141, 157, 158 СК України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3, 9, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кухарчук Анни Юріївни задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними та зустрічний позовОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про встановлення способу та порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 не перешкоджати батькові ОСОБА_2 брати участь у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення побачень з дітьми:

перші три місяці з дня набрання даним судовим рішенням законної сили - кожну суботу тижня з 15:30 години до 18:30 години, з врахуванням стану здоров`я дітей, у присутності матері дітей ОСОБА_1 та психолога, забезпечення участі якого покласти на батька дітей.

Зобов`язати ОСОБА_1 забезпечити явку малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проведення спільних побачень (контактів) з батьком дітей ОСОБА_2 у присутності матері дітей ОСОБА_1 та психолога.

Після спливу трьох місяців з дня набрання даним судовим рішенням законної сили зобов`язати ОСОБА_1 забезпечити виконання такого графіку побачень батька з дітьми:

- друга, четверта субота кожного місяця з 11:00 години до 16:00 години;

- перша, третя неділя кожного місяця з 11-00 години до 16-00 години.

Початок побачень батька з дітьми відбувається за місцем проживання дітей.

Спільний літній відпочинок батька з дітьми кожного року, тривалістю 7 (сім) календарних днів за домовленістю з матір`ю.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти ОСОБА_2 про місце проживання дітей, або про зміну місця проживання дітей, якщо таке відбулось.

У задоволенні решти позовних вимог первісного та зустрічного позовів - відмовити.

Роз`яснити сторонам можливість звернення до суду з позовом про зміну порядку спілкування батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням вікових змін та особливостей формування соціальних та сімейних зв`язків дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 261,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщов судовому засіданнібулооголошенолишевступну та резолютивнучастини постанови зазначений строк обчислюється з дня складанняповного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2023 року.

Головуючий Судді: