"10" листопада 2023 р.
Справа № 642/5585/23
Провадження № 2/642/1567/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2023 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Вікторова В.В.,
за участю секретаря Шнайдер Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити розмір аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів, встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16.11.2020року та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16.11.2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1159,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Посилалась на те, що її майновий стан змінився через те що після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , окрім доньки має на утриманні матір- ОСОБА_5 , яка є інвалідом другої групи. Окрім цього стан здоров`я позивача погіршився та вона перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу загострення хронічних хвороб. Також, позивачка вимушена була орендувати квартиру, в якій проживає з донькою, сплачує вартість оренди та комунальні послуги. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи, де отримує заробітну плату, окрім аліментів ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У його обов`язок входить надавати матеріальну допомогу дочці, у розмірі необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів у сумі 1159,00 грн. не є достатнім для нормального рівня життя дитини, для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, з огляду на збільшення потреб у речах для дитини відповідного віку, харчуванні та розвитку. Зважаючи на всі вищевказані життєві зміни просить змінити спосіб стягнення аліментів.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27.09.2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення сторін.
Позивачка не надавала клопотань про розгляд справи в загальному порядку. Надала заяву, в якій проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач відзиву на позов або клопотань до суду не подав. Копію ухвали від 27.09.2023 року про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками було направлено відповідачу на адресу за місцем реєстрації, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про отримання.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
З врахуванням вказаного, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»
Відповідно до п.п. 3, 4 п. 5ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.
За приписом ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, як це закріплено ч. 5 ст. 81 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено що, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2009 по 27.05.2015р.р., про що свідчить відмітка у паспорті позивача (а.с. 13).
У шлюбі в сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження батьками дитини записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , що підтверджується належним чином засвідченою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.02.2010р. (а.с.4).
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16.11.2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1159 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-9).

15.01.2021 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) Біловою Х.Б. відкрито виконавче провадження № 364132817 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16.11.2020.

На підтвердження факту погіршення майнового стану позивач надала:

-Копію свідоцтва серії НОМЕР_2 від 13.06.2023 року про смерть батька- ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11);

-Копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 , згідно якого її матір ОСОБА_5 отримує пенсію за віком та є інвалідом другої групи;

-Копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2441, згідно якої ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 21.08.2023 по 30.08.2023 (а.с.12);

-Договір оренди квартири від 02.01.2023 року, згідно якого строк оренди квартири з 02.01.2023 по 02.01.2024 (а.с.19-20).

Згідно копії довідки №4788 від 05.09.2023 року з відділу кадрів військової частини НОМЕР_4 Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України ОСОБА_2 з 25.08.2023 року призваний на військову службу за мобілізацією (а.с. 21).

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами виник спір з приводу розміру аліментів, які повинен сплачувати батько на утримання малолітньої дитини, розмір та спосіб стягнення яких позивачка відповідно бажає збільшити та змінити.

Частиною 1 ст.141СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма, викладена і в ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства".

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З аналізу наведених норм закону слідує, що суд визначає аліменти у частці від доходу матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі за вибором за заявою одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.

При цьому, закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок цілком узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17-ц

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце, як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що у позивача через зміни життєвих обставин виникла необхідність змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач обґрунтувала свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів, оскільки визначена раніше сума аліментів не відповідає вимогам матеріального утримання дитини.

У ході судового розгляду справи відповідачем не спростовано, що присуджений за рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16.11.2023 року розмір аліментів у сумі 1159,00 гривень залишається достатнім для гармонійного розвитку малолітньої дитини на теперішній час з огляду на збільшення вартості проживання, харчування та одягу для дитини, на які посилається у своєму позові ОСОБА_1 . Також відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження свого матеріального становища, які б свідчили про те, що зміна способу стягнення аліментів фактично призведе до збільшення їх розміру, доказів, що визначений судом розмір аліментів у частці від його доходу є для нього непосильним тягарем з огляду на існування обставин, визначених у статті 182 СК України, а також доказів, які б свідчили про недоцільність зміни способу стягнення аліментів та що така зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача призведе до порушень інтересів дитини.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання має доводитися сторонами відповідно до правил ст. 12, 81ЦПК України в контексті обов`язку батьків по утриманню дітей, поєднаного з презумпцією можливості батьків його забезпечувати, що витікає із свідомого рішення батьків народити дітей, яке нерозривно пов`язано з існуючою спроможністю батьків належним чином їх утримувати.

Виходячи з наведених обставин, суд вважає наявними підстави для зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16.11.2023.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, окрім наведених вище обставин, суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» для дітей віком від 6 до 18 років який станом на 14 вересня 2023 року становить 2833,00 гривень.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Крім зазначеного, суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні).

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів, про що зазначено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини та рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, визначення вказаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону, тому позов підлягає задоволенню.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів - задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 16.11.2020 року, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1159 (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) грн. 00 коп., щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 16.11.2020 у цивільній справі № 642/4060/20 (провадження №2/642/1320/20), про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Вікторов