РІШЕННЯ

Іменем України

31.10.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Мартинишин М.О.

за участі секретаря - Кондрашин В.Р.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Васечка Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування

в с т а н о в и в:

27.08.2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на його користь 49 500 гривень страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26 грудня 2014 року о 15 год. 30 хв. у м. Львові на перехресті вулиць Кульпарківська-Перфецького, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Fiat», номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення із транспортним засобом марки «BMW X5», номерний знак НОМЕР_2 . Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Fiat», номерний знак НОМЕР_1 була забезпечена полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №АІ/6843511 у ПрАТ «УПСК», ліміт відповідальності страховика 50 000 грн., франшиза 500 грн. Зазначає, що після дорожньо-транспортної пригоди звернувся до ПрАТ «СК УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. 02 березня 2021 року постановою Залізничного районного суду м. Львова у справі №462/4475/16-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. 23 березня 2021 року постановою Залізничного районного суду м. Львова виправлено описку в описовій частині постанови від 02 березня 2021 року. Позивач зазначає, що скерував на адресу відповідача заяву, до якої долучив постанову про притягнення винуватця дорожньо-транспортної пригоди до відповідальності та надав дані банківського рахунку за стандартом IBAN. Листом №19 від 20 травня 2021 року позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування з огляду на неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновку експерта №9/34 від 09 лютого 2015 року вартість заподіяної матеріальної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «BMW X5», номерний знак НОМЕР_2 , становить 449 216, 93 грн. Тому просить стягнути у судовому порядку з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на його користь 49 500 гривень страхового відшкодування.

04.07.2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якій ПрАТ «УПСК» просить відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що позивачем не подано заяви про виплату страхового відшкодування протягом одного року з дня настання страхової події, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування на підставі ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З врахуванням того, що дорожньо-транспортна пригода мала місце 26 грудня 2014 року, а позивач із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «УПСК» не звертався, у відповідача відсутні правові підстави для виплати ОСОБА_1 страхового відшкодування. Окрім цього, представник відповідача зазначає, що твердження ОСОБА_1 про звернення до ПрАТ «УПСК» не підтверджена жодними доказами.

На підставі розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м.Львова Турчак М.І. №47/Р від 26.01.2023 року, рішення зборів суддів №1 від 16.01.2023 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали справи передано судді Мартинишин М. О.

Ухвалою судді від 03.02.2023 року вказану цивільну справу прийнято до свого провадження, продовжено судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

13.09.2023 року ухвалою суду закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Клопотання представника позивача про виклик свідків задоволено..

У судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні до викладеного у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги, підтримав та повідомив суду, що 26 грудня 2014 року о 15 год. 30 хв. у м. Львові на перехресті вулиць Кульпарківська-Перфецького, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі належного йому транспортного засобу марки «BMW X5», номерний знак НОМЕР_2 . В подальшому ОСОБА_1 разом із своїм сином ОСОБА_2 звернувся до відділення ПрАТ «УПСК», що було розташованим в той час у м. Львів, по вул. К. Левицького, де заповнив заяву на виплату страхового відшкодування. Повідомив, що обставини дорожньо-транспортної пригоди встановлювалися протягом майже п`яти років, відтак, позивач скерував на адресу страховика копію постанови Залізничного районного суду м. Львова та повідомив нові банківські реквізити. У зв`язку з чим, просив його позов задоволити.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що пам`ятає факт дорожньо-транспортної пригоди, оскільки в цей день прибув на місце ДТП, яке оформлялося працівниками поліції. Через день чи два після ДТП свідок разом із батьком прибули у відділення страхової компанії за адресою м. Львів, по вул. Левицького, де батько на бланках страхової компанії заповнював повідомлення про ДТП та оформляв заяву про виплату страхового відшкодування. ОСОБА_2 повідомив, що чітко пам`ятає що батько, ОСОБА_1 заповнював у відділенні ПрАТ «УПСК» заяву на виплату страхового відшкодування, оскільки батько, перебуваючи у приміщенні відділення ПрАТ «УПСК» телефонував до відділення своєї банківської установи для отримання розрахункового рахунку, який необхідно було зазначити у заяві на виплату страхового відшкодування.

Представник відповідача судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи.

За таких обставин суд вважає, що справу слід слухати за відсутності представникп відповідача на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення.

Заслухавши пояснення позивача, представника та свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 26 грудня 2014 року о 15 год. 30 хв. у м. Львові на перехресті вулиць Кульпарківська-Перфецького, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Fiat», номерний знак НОМЕР_1 , порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «BMW X5», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб марки «BMW X5», номерний знак НОМЕР_2 , належить позивачу на праві власності.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 02 березня 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 23 березня 2021 року виправлено описку в описовій частині постанови від 02 березня 2021 року, саме замість неправильної дати ДТП 26 грудня 2016 року, вказано правильну 26 грудня 2014 року.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У постанові Верховного Суду від 16 квітня 2019 року по справі № 927/623/18 зазначено, що закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Закриття адміністративного провадження внаслідок закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновку експерта №9/34 від 09 лютого 2015 року вартість заподіяної мені матеріальної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «BMW X5», номерний знак НОМЕР_2 , становить 449 216, 93 грн.

У відповідності до полісу №АІ/6843511 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів станом на момент дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26 грудня 2014 року цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була забезпечена полісом у ПрАТ «УПСК». Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну згідно полісу №АІ/6843511 складає 50 000 грн.; франшиза 500 грн.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач ОСОБА_1 зазначає, що він звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування, яку заповнив у відділенні страховика, аналогічно у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і підтвердив, що після дорожньо-транспортної пригоди у відділенні ПрАТ «УПСК», що перебувало на вул. К. Левицького на бланку страховика заповнив заяву на виплату страхового відшкодування.

Водночас, попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень свідок ОСОБА_2 підтвердив у судовому засіданні про подання позивачем заяви про виплату страхового відшкодування у відділенні ПрАТ «УПСК».

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Відтак, позиція позивача підтверджується і допитаним в судовому засіданні свідком ОСОБА_2 , які не спростовуються іншими матеріалами справи та підтверджують позові вимоги позивача у поданому позові до суду.

З огляду на наведене, з врахуванням принципів повноти та всебічності розгляду справи та зібраних у справі доказів, суд приходить до переконання про доведеність факту подання позивачем до ПрАТ «УПСК» заяви на виплату страхового відшкодування.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У відповідності до п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Пунктом 9.4. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, в тому числі з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку із визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У відповідності до п. 36. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається у цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Оскільки вартість матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля марки «BMW X5», номерний знак НОМЕР_2 , згідно висновку експерта №9/34 від 09 лютого 2015 року складає 449 216,93 гривень.

Відтак, з врахуванням полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6843511 розмір страхового відшкодування без врахуванням розміру шраншизи, яке належить стягнути з ПрАТ «УПСК» на користь позивача буде становити у розмірі 49 500 гривень.

Згідно зі ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності задоволення позову.

Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп.

У відповідності до посвідчення № НОМЕР_4 (а.с.6), ОСОБА_1 є інвалідом II групи з 06.04.2006 року пожиттєво, що звільняло його від сплати судового збору при подані позовної заяви.

У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З врахуванням наведеного, суму судового збору у розмірі 908 гривень слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 49 500(сорок дев`ять тисяч п`ятсот) гривень страхового відшкодування.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в дохід держави судовий збір в сумі 908(дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», , місцезнаходження: м. Київ вул. Кирилівська, 40.

Дата складення повного судового рішення - 06.11.2023 року.

Суддя Мартинишин М.О.