Справа № 129/985/23
Провадження № 22-ц/801/2153/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Довгалюк Л. В.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 рокуСправа № 129/985/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

за участю секретаря судового засідання Литвина С. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу № 129/985/23 за апеляційною скаргою адвоката Катрича Павла Степановича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 08 вересня 2023 року, постановлену у складі судді Довгалюк Л. В. у залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про виділення у натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності.

У позовній заяві ОСОБА_1 просив суд виділити йому у натурі із спільного часткового майна загального цілісного майнового комплексу нежитлової нерухомості, розташованого по АДРЕСА_1 , будівлю цеху «Модуль» літ. «Х», площею 918,8 кв. м, що складається з: майстерні № НОМЕР_1 , площею 31,4 кв. м, кабінету № 39, площею 15,1 кв. м, майстерні № 40, площею 17,6 кв м, вентиляторної № 41, площею 5,9 кв. м, столярного цеху № 42, площею 846, 1 кв. м.

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 23 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 08 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Роз`яснено позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач у встановлений судом строк не виконав вимоги ухвали суду від 23 серпня 2023 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У жовтні 2023 року адвокат Катрич П. С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2023 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали, відкрито апеляційне провадження у справі та надано відповідачам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року справу призначено до апеляційного розгляду на 09 листопада 2023 року о 09:15 год з повідомленням сторін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

оскаржувана ухвала є такою, що створює перешкоди у доступі до правосуддя, а вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не ґрунтуються на положеннях цивільного процесуального законодавства;

судом першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не указано, як спосіб усунення недоліків, подання позовної заяви у новій редакції, тому зазначення позивачем свого реєстраційного номеру облікової картки платника податків та електронної пошти у заяві про усунення недоліків не є порушенням норм процесуального права;

заявлена позовна вимога є однаковою для усіх співвідповідачів, тому зазначати її окремо відповідно до їх кількості немає необхідності, а незгода суду першої інстанції з правовим обґрунтуванням позову щодо спірних правовідносин не є підставою для залишення позову без розгляду;

у позовній заяві та заяві про усунення недоліків позивач зазначив усі докази, якими обґрунтовує свої вимоги, а також указав докази, які не можуть бути подані, причини з яких вони не можуть бути подані у зазначений строк та клопотання про їх витребування;

на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі або прийняття справи до провадження суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог.

Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого судом строку не надходив.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Установлено, що ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 24 березня 2023 року суд відкрив загальне позовне провадження у цій справі та призначив підготовче засідання на 02 травня 2023 року о 10:30 год.

Указана ухвала є чинною та у визначеному законом порядку не скасована.

22 червня 2023 року у зв`язку із задоволенням відводів та самовідводів суддів Гайсинського районного суду Вінницької області, розпорядженням голови суду № 6 від 21 червня 2023 року матеріали справи направлено до Ладижинського районного суду Вінницької області.

29 червня 2023 року справу повернуто до Гайсинського районного суду Вінницької області, у зв`язку з задоволенням заяви про самовідвід судді Ладижинського міського суду та неможливість автоматизованого розподілу справи між суддями.

Розпорядженням в. о. голови Гайсинського районного суду № 8 від 10 серпня 2023 року справу передано на розгляд до Теплицького районного суду Вінницької області у зв`язку із задоволенням відводів (самовідводів) решти суддів Гайсинського районного суду та неможливість автоматизованого розподілу справи між суддями.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ Теплицького районного суду від 18 серпня 2023 року, справу передано на розгляд судді Довгалюк Л. В.

При вирішенні питання про прийняття справи до свого провадження, ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 23 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з огляду на те, що позивачем у позовній заяві не зазначено:

свій реєстраційний номер облікової картки платника податків та адреси електронної пошти;

змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Крім того, на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, позивачем не надано:

висновку про загальну ринкову вартість цілісного майнового комплексу нежитлової нерухомості по АДРЕСА_1 ;

висновку фахівця щодо технічної можливості виділу частки об`єкта нерухомого майна.

Ці обставини перешкоджають суду вирішити питання про прийняття справи до свого провадження.

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 08 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходив з того, що ОСОБА_1 не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись з огляду на таке.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, форма та зміст якої визначаються статтею 175 ЦПК України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною третьою статті 185 ЦПК України встановлено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до частини тринадцятої статті 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Пунктами 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Чинне законодавство передбачає лише зазначення у позові переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. При цьому обсяг доказів визначається сторонами у справі.

Із матеріалів справи слідує, що позовна заява подана у письмовій формі фізичною особою позивачем, містить його підпис, найменування сторін, їх місце проживання, ціну позову із посиланням на звіт про оцінку вартості спірної частки об`єкту нерухомого майна, зміст позовних вимог, їх обґрунтування та перелік документів, які позивач бажав подати разом з позовною заявою на підтвердження позовних вимог.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає конкретну форму викладу позовних вимог, а наділяє позивача правом визначати учасників справи та довільно викласти зміст своїх позовних вимог, які можуть бути уточнені під час попереднього розгляду справи, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Отже, стаття 175 ЦПК не конкретизує вимоги щодо змісту позовної заяви, який викладається позивачем у довільній формі. Головним є те, щоб позовна заява містила виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, достатність яких в подальшому має бути оцінена судом у ході судового розгляду справи по суті.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12 червня 2009 року, зазначено, що у позивача суд повинен з`ясувати предмет позову, що конкретно вимагає позивач, підставу позову: чим він обґрунтовує свої вимоги, і зміст вимоги, який спосіб захисту свого права він обрав. Якщо представлені докази недостатньо підтверджують вимоги позивача чи заперечення відповідача або не містять в собі всіх необхідних даних, і у сторін є обґрунтовані складнощі у наданні додаткових доказів, суд за їх клопотанням зобов`язаний сприяти їм в одержанні або витребуванні таких доказів.

Крім того, відповідно до частини першої статті 189 ЦПК України, завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції остаточно встановлює склад учасників справи у підготовчому засіданні, а питання оцінки обґрунтованості позову (допустимості доказів) вирішується судом на наступних етапах судового розгляду, тому суд не вправі з цих підстав залишати позовну заяву без руху.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Аналіз наданих сторонами доказів, оцінка достатності доказової бази здійснюється судом при вирішенні спору по суті, а не на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі та прийняття справи до свого провадження, або залишення позову без руху.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2023 року у справі № 990/114/23 (провадження 11-103заі23) зроблено висновок, що:

«Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не може надати оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів. Ці всі питання можуть вирішуватись на інших стадіях судового процесу. Такі обставини не можуть виступати підставою для залишення позовної заяви без руху та підставами повернення позовної заяви позивачу».

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції фактично надав оцінку доказам, наданим позивачем в обґрунтування позовних вимог, що є неприпустимим.

Ураховуючи викладене, необхідні для вирішення справи докази можуть бути долучені до початку розгляду справи по суті, зокрема у підготовчому засіданні, а недоведеність тієї чи іншої вимоги, чи відсутність доказів на підтвердження такої вимоги може бути підставою для відмови у задоволенні позову чи окремих позовних вимог при вирішенні справи по суті.

Відтак ненадання позивачем звіту про загальну ринкову вартість цілісного майнового комплексу та висновку експерта щодо технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта спірного нерухомого майна не може бути підставою для залишення позову без розгляду.

Отже, питання, на які указав суд першої інстанції, надаючи строк для усунення недоліків та залишаючи у подальшому без розгляду позовну заяву, могли бути з`ясовані судом після прийняття справи до свого провадження.

Посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на те, що в матеріалах справи відсутні договір купівлі-продажу від 23 березня 2016 року, договір оренди від 02 жовтня 2019 року, зазначені у переліку додатків до позовної заяви, та те, що позивачем не залучено до участі у справі в якості відповідачів усіх співвласників майна, на права та інтереси яких може вплинути рішення суду, не можуть бути підставою для залишення позову без розгляду, оскільки ухвала суду від 23 серпня 2023 року про залишення позовної заяви без руху таких вимог не містила та з цих підстав суд не залишав позов ОСОБА_1 без руху.

При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини при розгляді справ виходить із того, що, реалізуючи положення Конвенції необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Європейський суд з прав людини указав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (Shishkov v. Russia, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Суд першої інстанції ці обставини не урахував, застосував неправильне тлумачення процесуальних норм, що в свою чергу позбавило заявника права на доступ до суду і завадило розгляду його позовних вимог та відповідно є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що залишення позовної заяви без розгляду з підстав, наведених судом першої інстанції, є формальним та сумнівним з точки зору дотримання права позивача на доступ до правосуддя, гарантованого йому національним та європейським законодавством.

Відтак наведені в апеляційній скарзі доводи є суттєвими та дають підстави вважати, що суд першої інстанції діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, та передчасно залишив позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду з підстав неусунення позивачем недоліків позовної заяви, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Отже, висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду є передчасним, тому ухвалу слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ухвала про залишення позовної заяви без розгляду постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Катрича Павла Степановича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 08 вересня 2023 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ

судді: Світлана КОПАНИЧУК

Віталій ОНІЩУК