Справа № 206/1041/23
Провадження № 2/206/468/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023 Самарський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Похил А.В.,

представника позивача Добринь Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про захист прав споживачів, визнання договору позики недійсним, зобов`язання вчинити дії,

І. Стислий виклад позиції представника позивача та представників відповідачів.

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, яку обґрунтував тим, що у січні 2023 року позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що невідомі особи від його імені уклали договір позики № 32275 від 15.10.2018 з відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Про наявність будь-яких укладених договорів з відповідачем від імені позивача останньому нічого не відомо, у зв`язку з чим позивач звернувся з запитом до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» про надання інформації, як до особи, яка веде збір та обробку інформації, наданої кредитними організаціями (користувачами) по укладеним договорам між користувачами (кредитними організаціями) та суб`єктом кредитних історій відповідно до Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій». Відповідно до отриманого витягу по суб`єкту кредитної історії ОСОБА_1 , в ТОВ «Українське бюро кредитних історій» міститься інформація про відкритий договір позики, який позивач не укладав, а саме договір позики № 32275 від 15.10.2018 на суму 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн., укладений з відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», поточна прострочена заборгованість по якому, станом на 21.12.2022 року складає 2940 (дві тисячі дев`ятсот сорок) грн. Про існування зазначеного договору позики позивачу нічого не відомо, позивач його не укладав, повноважень на укладання зазначеного договору третім особам не надавав. У березні 2023 року представником позивача на адресу відповідача (які містяться на офіційному web-сайті міністерства юстиції був надісланий адвокатський запит з вимогою надати інформацію по наявним відкритим кредитним договорам, з одночасним наданням примірників таких договорів та всіма додатками та розрахунками заборгованості. У зв`язку з тим, що позивачем не укладався кредитний договір, він вимушений звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним. Метою діяльності ТОВ «Українське бюро кредитних історій» є здійснення господарської діяльності у сфері збору, оброблення, зберігання, захисту та використання інформації, що становить кредитну історію. ТОВ «Українське бюро кредитних історій» вилучає з кредитної історії інформацію, у разі відсутності кредитного правочину, договору або визнання їх недійсними. Оскільки позивач не укладав договір позики з відповідачем та не надавав письмову згоду на збір, зберігання, використання та поширення через ТОВ «Українське бюро кредитних історій» інформації, ТОВ повинне вилучити із своєї бази всю інформацію про договір позики № 32275 від 15.10.2018 на суму 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. укладений з відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Враховуючи все вищевикладене, представник позивача просив: визнати недійсним договір позики № 32275 від 15.10.2018 на суму 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та зобов`язати ТОВ «Українське Бюро Кредитних історій» вилучити із своєї бази всі відомості про договір позики № 32275 від 15.10.2018 на суму 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (а.с. 1-6).

Не погоджуючись з позовом, представником відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було подано відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» не укладає договори позики та не надають кошти у користування. За специфікою своєї діяльності ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» надає фінансові послуги у сфері факторингу та супроводжує процес врегулювання боргових зобов`язань. Товариство врегульовує боргові зобов`язання своїх клієнтів, переважно в добровільному порядку шляхом дисконтування та/або реструктуризації боргу. На підставі договору факторингу № Ф19-0421 від 19 квітня 2021 року, укладеному між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» та ТОВ «Містер Мані», всі права і обов`язки за кредитним договором № 32275 від 15.10.2018 відступлено відповідачу. Відтак, відповідач заперечує сам факт укладення договору позики з позивачем. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2020 року по справі № 206/5536/19 задоволено позов ОСОБА_1 та визнано недійсним договір позики № 32275 від 15.10.2018, укладений з ТОВ «Містер Мані» та ОСОБА_1 . Тобто, відповідачем, як правонаступником ТОВ «Містер Мані» було виконане рішення суду та видалено інформацію щодо кредитних зобов`язань щодо ОСОБА_1 . Також було повідомлено представнику про існування рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2020 року по справі № 206/5536/19 та повідомлено, що на дату оформлення відповіді договірні відносини між ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та ОСОБА_1 відсутні (а.с. 39-40).

Також, не погоджуючись з позовом, представником відповідача ТОВ «Українське бюро кредитних історій» було подано відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що позивач не зазначає при яких обставинах йому стало відомо про укладення кредитного договору, також не зазначається чи звертався позивач до правоохоронних органів для встановлення укладення кредитного договору шахрайським шляхом третіми особами. Оскільки на цей час не було встановлено та визнано факту відсутності кредитного договору, договір не був визнаний недійсним у судовому порядку, не був встановлений факт відсутності письмової згоди позивача на використання та розповсюдження інформації щодо нього, у відповідача не має підстав для спростування та вилучення такої інформації та, відповідно, позовні вимоги у такому разі не можуть бути задоволені. На підставі викладеного представник відповідача ТОВ «Українське бюро кредитних історій» просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 116-117).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

09.03.2023 представником позивача подано дану позовну заяву з додатками (а.с. 1-25).

13.03.2023 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 11.04.2023 (а.с. 28).

11.04.2023 судове засідання відкладено на 09.05.2023 (а.с. 34).

26.04.2023 на адресу суду від представника відповідача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 39-54).

27.04.2023 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів з додатками (а.с. 57-60).

09.05.2023 судове засідання відкладено на 08.06.2023 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 61).

08.06.2023 судове засідання відкладено на 03.08.2023 (а.с. 71).

03.08.2023 судове засідання відкладено на 05.09.2023 (а.с. 77).

Згідно розпорядження керівника апарату Самарського районного суду м. Дніпропетровська № 92-р від 17.08.2023 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» та відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку із припиненням трудових відносин судді ОСОБА_2 (у зв`язку зі смертю), здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи (а.с. 80).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2023 дану цивільну справу розподілено судді Маштаку К.С. (а.с. 81).

18.08.2023 цивільну справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 05.09.2023 (а.с. 82).

05.09.2023 судове засідання відкладено на 02.10.2023 (а.с. 84).

05.09.2023 через систему «Електронний суд» на адресу суду від представника відповідача ТОВ «Українське бюро кредитних історій» надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи інформацію з кредитної історії та відкладення розгляду справи (а.с. 86-111).

15.09.2023 через систему «Електронний суд» на адресу суду від представника відповідача ТОВ «Українське бюро кредитних історій» надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 116-121).

02.10.2023 судове засідання відкладено на 04.10.2023 у зв`язку з неявкою представника відповідача ТОВ «Українське бюро кредитних історій» (а.с. 122).

04.10.2023 судове засідання відкладено на 31.10.2023 у зв`язку з неявкою представника відповідача ТОВ «Українське бюро кредитних історій» (а.с. 127).

31.10.2023 проведено розгляд справи по суті, заслухано вступне слово представника позивача, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2020 по цивільний справі № 206/5536/19 серед іншого було визнано недійсним договір позики № 32275 від 15.10.2018, укладений між ТОВ «Містер Мані» та ОСОБА_1 (а.с. 44-48).

Договір позики № 32275 від 15.10.2018 з відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» не укладався.

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного сторонами щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч.1). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.2). Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення (ч.3).

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Зазначена норма кореспондує частинам 2, 3 ст. 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є не вчиненими.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При розгляді даної справи судом не встановлено порушення, невизнання чи оспорення відповідачами прав позивача. Сам факт звернення позивача до суду не свідчить про порушення його прав, таке підлягає доказуванню у встановленому законом порядку. Доводи позивача зводяться до власного суб`єктивного тлумачення як обставин справи, так і чинного законодавства.

Встановивши дійсні обставини справи та проаналізувавши докази, суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем заявлених позовних вимог, що є процесуальним обов`язком позивача.

У зв`язку з тим, що вказаний позивачем договір позики № 32275 від 15.10.2018 з відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» взагалі ніколи не укладався, позовні вимоги про визнання недійсним договору позики № 32275 від 15.10.2018 на суму 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» задоволенню не підлягають, як і вимоги зобов`язати ТОВ «Українське Бюро Кредитних історій» вилучити із своєї бази всі відомості про договір позики № 32275 від 15.10.2018 на суму 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс».

Також, суд наголошує, що вже існує рішення суду від 19.10.2020, з приводу оспорювання позивачем ОСОБА_1 договору позики № 32275 від 15.10.2018 укладеного з ТОВ «Містер Мані». При цьому, вказаний договір вже судом було визнано недійсним.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, рішення ЄСПЛ в справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, рішення ЄСПЛ у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010).

Враховуючи встановлені судом обставини справи, вищевикладені норми матеріального та процесуального права, вислухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 29, 76-89, 95, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (юридична адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 3741, ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» (юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) про захист прав споживачів, визнання договору позики недійсним, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 03.11.2023.

Головуючий суддя: К.С. Маштак