Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6295/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового -засідання Онисько С.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Гонтар Людмила Іванівна про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із даним позовом.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Копаня померла мати позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31.10.2014 р. серії НОМЕР_1 .

Згідно витягу №59618213 від 27.02.2020 р., у приватного нотаріуса Гонтар Людмили Іванівни 20.04.2015 р. була заведена спадкова справа, номер у Спадковому реєстрі 57357706, номер у нотаріуса - 11/2015.

27.02.2020 р. приватним нотаріусом Гонтар Л.І., позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого вказано, що на підставі ст.1261 Цивільного кодексу України 2003 р. вона є спадкоємцем майна ОСОБА_4 .

Спадкове майно на час оформлення спадкових прав у нотаріуса складалося з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В свідоцтві на спадщину зазначено, що житловий будинок належав померлій ОСОБА_4 на підставі Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.01.2005 р. (справа № 2-223/005), зареєстрованого у Виноградівському бюро технічної інвентаризації 31.03.2005 р. за №274, в книзі №1, реєстраційний номер в РПВН 10349203.

Вже після оформлення спадкових прав на житловий будинок в 2023 році, сестра покійної матері відповідач по справі ОСОБА_2 передала позивачці Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0127355 від 16.06.2000 р. Зазначений сертифікат видано члену КСП «Копанське» - ОСОБА_5 в тім, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Копанське» розміром 0,89 в умовних кадастрових гектарах.

ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була бабою позивачки, матір`ю спадкодавця.

В рішенні Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.01.2005 р. (справа № 2-223/05) встановлено, що спадкоємцем першої черги ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є її дочка ОСОБА_4 -мати позивачки.

Відтак вона успадкувала все спадкове майно належне померлій матері ОСОБА_6 в т.ч. право на земельну частку (пай), однак оформила свої спадкові права виключно на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Після смерті матері позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка виступала єдиним спадкоємцем на належне їй спадкове майно. Зазначене підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.02.2020 р. за яким позивачка ОСОБА_1 , її донька ОСОБА_1 успадкувала житловий будинок який знаходиться в АДРЕСА_1 , належний померлій на підставі рішення Виноградівського районного суду від 20.01.2005 р. (справа №2-223/05).

Відтак, неоформленими спадковими правами після смерті ОСОБА_4 є право на земельну частку (пай) серії ЗК №0127355 від 16.06.2000 р.

Крім зазначеного спадкового майна, матері позивачки- ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Великокопанської сільської ради від 29.03.1996 р., довідки старости Великокопанського старостинського округу від 30.08.2023 р. №20.3.-07/312 належала земельна ділянка для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 площею земельної ділянки 0,0941 га.

При зверненні до приватного нотаріуса Гонтар Л.І., нотаріусом позивачці було надано письмовий лист-відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом) від 31.08.2023 р. №59/01-16 , згідно якої позивачці відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності земельної ділянки спадкодавцеві і позивачці було рекомендовано звернутися до суду.

Інші спадкоємці, до нотаріуса за прийняттям спадщини не зверталися.

На даний час позивчка не може оформити право на спадщину на вказані земельні ділянки шляхом звернення до нотаріуса, із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове, тому змушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явилася, однак до суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання заявлених позовних вимог.

Приватний нотаріус Гонтар Л.І., про час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явилася.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Копаня померла мати позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31.10.2014 р. серії НОМЕР_1 .

Згідно витягу №59618213 від 27.02.2020 р., у приватного нотаріуса Гонтар Людмили Іванівни 20.04.2015 р. була заведена спадкова справа, номер у Спадковому реєстрі 57357706, номер у нотаріуса - 11/2015.

27.02.2020 р. приватним нотаріусом Гонтар Л.І., позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого вказано, що на підставі ст.1261 Цивільного кодексу України 2003 р. вона є спадкоємцем майна ОСОБА_4 .

Спадкове майно на час оформлення спадкових прав у нотаріуса складалося з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В свідоцтві на спадщину зазначено, що житловий будинок належав померлій ОСОБА_4 на підставі Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.01.2005 р. (справа № 2-223/005), зареєстрованого у Виноградівському бюро технічної інвентаризації 31.03.2005 р. за №274, в книзі №1, реєстраційний номер в РПВН 10349203.

Вже після оформлення спадкових прав на житловий будинок в 2023 році, сестра покійної матері відповідач по справі ОСОБА_2 передала позивачці Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0127355 від 16.06.2000 р. Зазначений сертифікат видано члену КСП «Копанське» - ОСОБА_5 в тім, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Копанське» розміром 0,89 в умовних кадастрових гектарах.

ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була бабою позивачки, матір`ю спадкодавця.

В рішенні Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.01.2005 р. (справа № 2-223/005) встановлено, що спадкоємцем першої черги ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є її дочка ОСОБА_4 -мати позивачки.

Відтак вона успадкувала все спадкове майно належне померлій матері ОСОБА_6 в т.ч. право на земельну частку (пай), однак оформила свої спадкові права виключно на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Після смерті матері позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка виступала єдиним спадкоємцем на належне їй спадкове майно. Зазначене підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.02.2020 р. за яким позивачка ОСОБА_1 , її донька ОСОБА_1 успадкувала житловий будинок який знаходиться в АДРЕСА_1 , належний померлій на підставі рішення Виноградівського районного суду від 20.01.2005 р. (справа №2-223/05).

Відтак, неоформленими спадковими правами після смерті ОСОБА_4 є право на земельну частку (пай) серії ЗК №0127355 від 16.06.2000 р.

Крім зазначеного спадкового майна, матері позивачки- ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Великокопанської сільської ради від 29.03.1996 р., довідки старости Великокопанського старостинського округу від 30.08.2023 р. №20.3.-07/312 належала земельна ділянка для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 площею земельної ділянки 0,0941 га.

При зверненні до приватного нотаріуса Гонтар Л.І., нотаріусом позивачці було надано письмовий лист-відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом) від 31.08.2023 р. №59/01-16 , згідно якої позивачці відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності земельної ділянки спадкодавцеві і позивачці було рекомендовано звернутися до суду.

Інші спадкоємці, до нотаріуса за прийняттям спадщини не зверталися.

В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства; сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно положень ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачу було надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Крім наявності сертифіката на землю, спадкодавець ОСОБА_4 за життя не вчинила всіх дій, спрямованих на реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку в АДРЕСА_2 , яка їй була виділена ще 29.03.1996 року Рішенням ХІІ сесії 22 скликання Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області.

В п. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

- виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки в натурі;

- погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

- одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

- реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України.

Пунктом 1 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно з пунктом «г» ч. 1ст. 81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 125-126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином, набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування на час смерті ОСОБА_4 мало б місце у разі одержання у встановленому порядку державного акта на землю та реєстрації такого права у встановленому законом порядку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та, відповідно, не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

В п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Таким чином у позивача як спадоємця виникло право на завершення приватизації земельної ділянки, процедуру якої спадкодавцем було розпочато Рішенням ХІІ сесії 22 скликання Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17 від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки.

Спадкодавець ОСОБА_4 в розрізі діючого на той час земельного законодавства розпочала процедуру приватизації земельної ділянки під будівництво житлового будинку, однак з невідомих позивачу причин не завершила цю процедуру.

Відтак у правовідносинах, які склалися єдиним способом захисту спадкових прав позивача на зазначену земельну ділянку є визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації земельної ділянки в АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_4 .

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленного позову.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на:

- на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Копанське» (с.В.Копаня) розміром 0,89 в умовних кадастрових гектарах та вартістю 9048 гривень (посвідчене сертифікатом серії ЗК №0127355 від 16.09.2000 р., зареєстрованим 16.09.2000 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №16880) в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд площею 0,0941 га на території Великокопанської сільської ради Берегівського району та яка була виділена спадкодавцю ОСОБА_4 відповідно до рішення 7 сесії 22 скликання Великокопанської сільської ради від 29 березня 1996 року в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийА. А. Надопта