Справа № 487/6558/23
Провадження № 2/487/2287/23
РІШЕННЯ

Іменем України

06.10.2023 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Карташевої Т.А., за участю секретаря Самедової Р.Ш., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Заводського районного суду міста Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 20.06.1997 року Заводським ВДРАЦС ММУЮ, актовий запис №206; стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 20.06.1997 року Заводським відділом ДРАЦС Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , про що зроблено актовий запис №206. Ві шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припиненні в серпні 2019 року. Посилаючись на вказані обставини, а також заперечення проти збереження шлюбу та примирення, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Позивач до судового засідання не з`явилася, одночасно у позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

У відповідності до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що 20.06.1997 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , про що складено актовий запис №206.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Між сторонами шлюбні відносити фактично припинено, спільного господарства вони не ведуть з серпня 2019 року.

Подальше примирення і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам сторін.

Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За такого, враховуючи що шлюб між сторонами існує лише формально, а фактичні шлюбні відносини між ними припинені, беручи до уваги небажання позивача відновлювати шлюбні відносини, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

А за такого, суд вважає, що вимоги позивача в частині залишення шлюбного прізвища підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в сумі 1073,60 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 89, 133, 141, 259, 265, 268, 279, 280-282, 353-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , зареєстрований 20 червня 1997 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №206, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.10.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РКОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Т.А. Карташева