Справа № 457/1205/23
провадження №2/457/228/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Ярова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Крамара Юрія Миколайовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Макінін Дмитро Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Трускавецького міського суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Крамара Юрія Миколайовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Макінін Дмитро Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що у серпні 2023 року в мобільний додаток «Приват24» ОСОБА_1 надійшло повідомлення про те, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. приватний виконавець Манікін Д.С. відкрив виконавче провадження ВП №67633200 про стягнення з неї на користь ТЗОВ «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» 10 770 грн. за кредитним договором №2583374 від 28.06.2020 року, укладеним ОСОБА_2 з ТЗОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», з яких: -10 770 грн. - сума до стягнення; -1 077 грн. - виконавчий збір; -400 грн. - сума виконавчих витрат. При цьому, перед відповідачем - ТЗОВ «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та перед ТЗОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у ОСОБА_2 не має жодних грошових зобов?язань, нею не одержувалось будь-яких повідомлень про вимогу кредитора чи інших претензійних листів. Зазначає, що на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати заборгованість і така має бути безспірною. А тому, встановивши відсутність доказів направлення стягувачем листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа, встановлена законом процедура стягнення боргу за договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім того, необхідно врахувати, що заборгованість не є безспірною та ОСОБА_1 взагалі заперечує її наявність через відсутність договірних зобов?язань. Тому просить виконавчий напис учинений 11.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований за №33944, про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» 10 770 грн. боргувизнати таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн та сплаченого судового збору.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 18 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, третім особам надано строк для подачі пояснень щодо позову та відзиву.

19 вересня 2023 року від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надійшло клопотання про зменшення судових витрат, в якому просить ухвалити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог та прийняти заяву про зменшення судових витрат оскільки такі не відповідають критеріям розумності та не можливо встановити чи взагалі проводились дії для супроводу та підготовки справи так як підтверджуючих документів не навів.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Оскільки, всі учасники в судове засідання не з`явилися відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, судом встановлено, що 11 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 33944про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2583374 від 28 червня 2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 .

Стягнення заборгованості проводиться за період з 07 лютого 2021 року по 10 травня 2021 року.

Сума заборгованості становить 10 770,00 гривень, з яких 3000,00 (три тисячі грн. 00 коп.) заборгованість за тілом кредиту; 6840,00 (шість тисяч вісімсот сорок грн. 00 коп.) заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача.

Про вказаний вище виконавчий напис позивачка дізналась з отриманого повідомлення в мобільному додатку «Приват 24».

Разом із тим, постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Манікіним Дмитром Сергійовичем відкрито виконавче провадження, на підставі виконавчого напису № 33944, виданого 11 травня 2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ- КАПІТАЛ" за кредитним договором № 2583374 від 28 червня 2020 року укладеного боржником з Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА", у розмірі 10770.00 грн. Крім цього, винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат" (надалі - Закон "Про нотаріат") нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України, а саме, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі-Порядок).

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат").

Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.1 пункту 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Окрім цього, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор повинен надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №2 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. У разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджувати факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватись таким, що не підлягає виконанню.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що у нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Крім цього, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і, на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Таким чином невідомо, чи при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача виписку з рахунка позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості, або первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому невідомо чи були у нотаріуса беззаперечні підстави вважати, що розмір заборгованості перед стягувачем, зазначений у написі, нараховані відсотки, є безспірними.

Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису № 42486 не було з`ясовано чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 не отримувала жодної письмової вимоги (повідомлення) про необхідність погашення заборгованості. У матеріалах справи відсутнє підтвердження, що ОСОБА_1 мала можливість погасити заборгованість за кредитним договором та можливість оспорити вимоги. З наведеного випливає, що сума заборгованості є спірною.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису, вчиненого 11 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2583374 від 28 червня 2020 року, таким, що не підлягає виконанню повністю - законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню. Відтак для захисту прав позивача ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне визнати вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Із змісту ст. 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст.137ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справита виконанихадвокатом робіт(наданихпослуг); 2)часом,витраченим адвокатомна виконаннявідповідних робіт(наданняпослуг); 3)обсягом наданихадвокатом послугта виконанихробіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представник позивача просив стягнути з відповідача у користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн., а також сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви.

Представництво інтересів позивача у справі здійснювалося адвокатом Крамаром Ю.М. на підставі договору про надання правничої допомоги від 15 серпня 2023 року, ордеру про надання правничої допомоги серії ВС№ 1220662 від 15 серпня 2023 року.

Відповідно до Додатку до договору від 15 серпня 2023 року вартість правничої допомоги становить 10 000 грн. Підтвердження оплати позивачем наданої правничої допомоги відсутня.

Вирішуючи даний спір, суд приходить до переконання, що розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним. У даній справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, у судові засідання представник позивача не з`являвся, від позивача лише надходили клопотання про розгляд справи у її відсутності. Крім цього, жодного підтвердження (квитанції чи ін.) про здійснення позивачкою оплати за послуги у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн долучено не було.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги заяву відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку що така вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу є завищеною, тому в цілому задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень статей 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1610, 40 гривні (1073,60 грн. + 536,80 грн.).

Згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК Україниу разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов представника ОСОБА_1 адвоката Крамара Юрія Миколайовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Макінін Дмитро Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 11 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований за №33944, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» 10 770 грн. боргу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 1 610,40 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», юридична адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп.28, .

Треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, 01001, м.Київ, вул.. Мала Житомирська, буд. 6/5;

Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Макінін Дмитро Сергійович, 73003, Херсонська область, м. Херсон, вул.. П.Орлика, 32.

Суддя: В. І. Марчук