печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2023 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Соколов О.М. перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку з Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція», -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року до суду надійшла вказана заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку з Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція».

09.06.2023 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку з Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція», залишено без руху та надано останньому строк на усунення недоліків.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною 1 ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Копію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2023 року було направлено заявнику на адресу, зазначену у заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Як убачається зі зворотного поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, копію ухвали суду заявником не було отримано, у зв`язку з чим до суду повернувся поштовий конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Будь-яких заяв про зміну місця перебування заявниками до суду не надсилалось.

Крім того, копію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2023 року було направлено заявнику на електронну адресу зазначену в заяві, а саме: .

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, що міститься в матеріалах справи, вказану ухвалу заявником було отримано 03.10.2023 року.

Відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного суду від 30.11.2022 у справі № 759/14068/19 (провадження 61-8505 св 22), вказано, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

Отже, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

До того ж, вказана ухвала суду від 09.06.2023 року розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень https://reyestr.court.gov.ua, з якою учасник справи може ознайомитись.

Натомість, станом на 30.10.2023 року вимоги ухвали суду у встановлений судом строк заявником виконано не було та клопотання про продовження такого строку до суду не подано.

З рішень Європейського суду вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки, заявник станом на 30.10.2023 року вимоги ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2023 року не виконав і час на усунення недоліків вказаних в цій ухвалі сплив, приходжу до висновку, що матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку з Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція», слід повернути заявнику.

Разом з цим, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із цією заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку з Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» - вважати не поданою та повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.М. Соколов