Справа № 199/8979/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменко А.М., ознайомившись із матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» за виконавчим провадженням №66267112 з примусового виконання виконавчого напису №4946, вчиненого 25 березня 2021 року, приватний виконавець Нордіо Вадим Вікторович, боржник ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали вищевказаної заяви про заміну сторони виконавчого провадження, ознайомившись із якими, приходжу до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст.442 ч.1 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 жовтня 2022 року по справі №183/4196/21, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно норми ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Нормою ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює питання визначення місця виконання рішення, передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

В свою чергу, Верховним Судом у постанові від 29 жовтня 2020 року по справі №263/14171/19 сформульовано наступний правовий висновок. Виходячи зі змісту ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

ТОВ «Дебт Форс» звернулось до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із даною заявою про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, посилаючись на те, що виконавче провадження здійснюється приватним виконавцем, робоче місце якого знаходиться на території Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра. Тобто заявник звернувся до суду за місцем прийняття до виконання рішення (виконавчого напису), що не є тотожним місцю його виконання. При цьому, матеріали заяви не містять жодних доказів вчинення приватним виконавцем будь-яких дій з примусового виконання виконавчого напису саме на території Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра, відсутні і докази знаходження нерухомого, іншого майна боржника, а також розташування місця роботи боржника в межах територіальної юрисдикції Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

В той же час, відповідно до змісту матеріалів заяви, зокрема її тексту, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, зареєстроване місце проживання боржника знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Іллічівського районного суду м.Маріуполя.

Разом з тим, розпорядженням голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» від 06 березня 2022 року №1/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Іллічівського районного суду м.Маріуполя, внаслідок чого справи, підсудні означеному суду, віднесено до юрисдикції Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно ст.31 ч.1 п.1 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю із вказаної підстави здійснюється на підставі ухвали суду.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та враховуючи, що з огляду на зміст матеріалів заяви про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса єдиним підтвердженим місцем виконання означеного виконавчого документу є остання відома адреса місця проживання боржника за виконавчим провадженням, яка розташована в межах територіальної юрисдикції саме Іллічівського районного суду м.Маріуполя, приходжу до висновку, що дана заява не підсудна Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська, а тому підлягає направленню для розгляду за підсудністю на підставі ст.10 ч.9, ст.31 ч.1 п.1, ст.446 ЦПК України та з огляду на розпорядженням голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року №1/0/9-22 до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Нормою ст.32 ЦПК України встановлено, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.10, 31, 32, 258-261, 263, 352-355, 442, 446 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» за виконавчим провадженням №66267112 з примусового виконання виконавчого напису №4946, вчиненого 25 березня 2021 року, приватний виконавець Нордіо Вадим Вікторович, боржник ОСОБА_1 , передати на розгляд за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А.М. Авраменко