Справа № 515/465/23
Провадження № 2/515/720/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

іменем України

31 жовтня 2023 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Зубова О.С., при секретарі судового засідання Коренчук О.Е., за участю представника позивача - адвоката Дукіна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Татарбунари у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Татарбунарська міська рада Білгород-Дністровського району Одеської області як орган опіки та піклування про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову вказав, що з 2019 року проживав з відповідачем у незареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проживали разом з його матір`ю та бабусею у квартирі останньої за адресою: АДРЕСА_1 . З грудня 2022 року, за припинення сімейних стосунків, відповідач покинула його та дитину та повернулася проживати за місцем своєї реєстрації. Вони втратили почуття любові і поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На теперішній час син проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зв`язок з дитиною не підтримує, матеріальної допомоги на її утримання не надає, вихованням та розвитком сина не займається. Він повною мірою займається вихованням дитини, розвитком, піклується про її здоров`я. Враховуючи вище вкиладене, просив стягнути з відповідача на його користь на утримання сина аліменти у розмірі частини заробітку (доходу) матері, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач у своїй письмовій заяві просила справу слухати в її відсутність, позовні вимоги визнала повністю (вх. 1973/23-вх 06.04.2023).

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони у справі з 2019 року перебували у незареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3 , що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого 10 грудня 2021 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) а.с. 12.

З грудня 2022 року, після припинення спільного проживання сторін, дитина залишилася проживати разом з батьком, бабусею та прабабусею у квартирі останньої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16-17, 20).

Позивач працює за наймом, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, хвороби, які б перешкоджали йому у спілкуванні з іншими особами відсутні (а.с.19,24-26).

Відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 18), але протягом трьох років не проживає за вказаною адресою, про що свідчить довідка старости Михайлівського старостинського округу Саратської селищної ради від 16 травня 2023 року № 37. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_2 від 17 травня 2023 року, остання за адресою реєстрації не проживає, зі слів бабусі ОСОБА_4 , її онука ОСОБА_2 разом із чоловіком та дитиною у її будинку ніколи не проживали, остання напротязі 6 років за даною адресою не з`являлася.

У своїй заяві від 21 червня 2023 року на ім`я начальника Служби у справах дітей, ОСОБА_2 пояснила, що розійшлася з батьком дитини за різності характерів. У грудні 2023 року за скрутного матеріального становища поїхали до м. Одеси на заробітки, а сина залишила на виховання та утримання батька та бабусі. Не проти, щоб батько дитини самостійно виховував та утримував їх сина.

Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181,191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем і перебуває на його утриманні.

Відповідач є особою працездатного віку, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі, позов визнала.

Враховуючи те, що угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто, вимоги позивача про стягнення аліментів у заявленому розмірі є обґрунтованими, з метою захисту прав дитини на матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому ухвалює про їх задоволення.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідач визнала позовні вимоги про стягнення аліментів до початку розгляду справи по суті.

За такого, з відповідача на користь держави має бути стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 142, 200, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Кулевча Білгород-Дністровського району Одеської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Ізмаїл Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) матері, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 березня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави витрати на сплату судового збору у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 к.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.С.Зубов