Провадження № 2/947/2816/23
Київський районний суд м. Одеси у складі
Головуючого судді Коваленко О.Б.,
За участю секретаря Маценко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя,
Позивачка звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, просить визнати за ОСОБА_1 1/2 частки квартири, яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № НАЕ від «29» жовтня 2014 року, що посвідчений приватним нотаріусом Іващенко О.І., визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , у розмірі 3/4 частки квартири.
Позивачка зазначила, що з 19 вересня 2014 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 . В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин ті припинення ведення спільного господарства у вересні 2014 року позивачкою та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № НАЕ від «29» жовтня 2014 року придбали квартиру АДРЕСА_2 , у спільну часткову власність по 1/2 частці кожному , вартість відповідні квартири на дату покупки становила 536796 гривень. Дитина ОСОБА_4 17 листопад; 2015 року народження постійно проживає з матір`ю. Зокрема, основи утримання сина та його виховання покупка товарів (продуктів харчування ліків, одягу тощо) здійснюється за кошти позивача.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Коваленко О.Б.
На дату розгляду справи позивачка надала до суду заяву, в якій позов підтримала, та просить розгляд справи провести за її відсутності.
На дату розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які повідомлені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, за згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 19 вересня 2014 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 .
Згідно договору купівлі-продажу від 29 жовтня 2014 р ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли у власність в рівних частках квартиру АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).
Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка ,за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Позивачкою не доведено, що проживання дитини з позивачем, з огляду на положення ст. 70 СК України, само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя, а наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірної квартири, позивачем не доведено.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, а саме визнання за ОСОБА_1 права власності на частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 09.11.2023 р. включно.

Суддя Коваленко О. Б.