Справа № 946/5604/22
Провадження № 2/946/1416/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2022 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які згодом уточнив заявою від 19.04.2023 року та просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_4 з 2001 року до дня відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай) по КСП «Бесарабія» на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,60 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (Сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Бесарабія» серії РН № 730859, зареєстрований 16.03.2001 року за № 726).

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , за життя заповіт він залишив заповіт на користь позивача, однак не вся спадщина була охоплена заповітом, тому позивач являється спадкоємцем за законом четвертої черги, відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, спадщину прийняв шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, відповідачі, як спадкоємці першої черги спадщину не прийняли та відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, однак письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Єфіменко М.Д. № 480/02-14 від 30.07.2021 року, йому було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , оскільки був пропущений встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, якими просять справу розглянути за їх відсутністю, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. В судовому засіданні від 18.10.2023 року відповідачи визнали позовні вимоги та визнали факт спільного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_4 з 2001 року до дня відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 , підтвердила той факт, що позивач мешкав разом із спадкодавцем однією сім`єю за однією адресою, у зв`язку із тим, що ОСОБА_4 мав проблеми зі здоров`ям, постійно потребував стороннього догляду, тривалий час, а саме з 2001 року вони мешкали з ним у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільне господарство, робили ремонт в будинку, були пов`язані взаємними правами та обов`язками.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 , підтвердив той факт, що позивач мешкав разом із спадкодавцем однією сім`єю за однією адресою, відносини між ними склалися, як у батька і сина. У зв`язку із тим, що ОСОБА_4 мав проблеми зі здоров`ям, постійно потребував стороннього догляду, тривалий час, а саме з 2001 року вони мешкали з ним у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільне господарство, робили ремонт в будинку, були пов`язані взаємними правами та обов`язками. Після смерті ОСОБА_4 позивач поховав його.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належить право на земельну частку (пай) по КСП «Бесарабія» на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,60 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 730859, зареєстрованого 16.03.2001 року за № 726), що підтверджено відповіддю на запит № 01/01-41/3440/115 від 10.01.2023 року, наданою Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 01.02.2011 року Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 27.02.2003 року приватним нотаріусом Єфіменко М.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 916, ОСОБА_4 заповів належну йому земельну ділянку площею 5,94 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Лощинівської сільської ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 495824, виданого Ізмаїльською районної державною адміністрацією 27.02.2003 року за № 10-10-268 ОСОБА_1 .

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 65698859 від 22.07.2021 року, заповіт ОСОБА_4 від 27.02.2003 року, зареєстрований за № 916 не змінювався та не скасовувався.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.04.2022 року у цивільній справі № 946/6691/21 було встановлено факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 та визнано право власності на земельну ділянку площею 5,94 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 495824, виданий Ізмаїльською районної державною адміністрацією 27.02.2003 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 10-10-268).

Однак не вся спадщина охоплена заповітом, зокрема право на земельну частку (пай) по КСП «Бесарабія» на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,60 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 730859, зареєстрованого 16.03.2001 року за № 726), тому спадкування цього спадкового майна здійснюється за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємці за законом першої черги, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України:

- син ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 20.11.1980 року сільською радою с. Бринза Вулканештського району Молдавської РСР;

- син - ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , повторно виданим 06.07.2023 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

- дружина - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено актовим записом про смерть № 10, складеним 05.09.2011 року виконкомом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Однак спадкоємці за законом першої черги спадщину не прийняли, оскільки постійно зі спадкодавцем не проживали та у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не зверталися, крім цього, вони відмовились від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , що підтверджено відповідними заявами.

Таким чином, спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги відповідно до ст. 1261 - 1263 ЦК України після смерті ОСОБА_4 , які б прийняли спадщину немає.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Спадкоємцем за законом четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являється:

- ОСОБА_1 .

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину, оскільки мешкав разом із спадкодавцем однією сім`єю за однією адресою, у зв`язку із тим, що ОСОБА_4 мав проблеми зі здоров`ям, постійно потребував стороннього догляду, тривалий час, а саме з 2001 року вони мешкали з ним у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільне господарство, робили ремонт в будинку, були пов`язані взаємними правами та обов`язками, відносини, які склалися між ними були сімейними, отже він має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, що підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Єфіменко М.Д. № 480/02-14 від 30.07.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, у зв`язку із тим, що заява про прийняття спадщини від ОСОБА_1 надійшла після спливу шестимісячного строку, що не відповідає строкам, встановленим ст.ст. 1270,1273 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1264, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНКОПП - НОМЕР_5 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНКОПП НОМЕР_6 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_4 з 2001 року до дня відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 )в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) по КСП «Бесарабія» на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,60 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (Сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Бесарабія» серії РН № 730859, зареєстрований 16.03.2001 року за № 726).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 09.11.2023 року.

Суддя: О.Я.Присакар