Березівський районний суд Одеської області
09.11.2023
Справа № 494/1758/23
Провадження № 2/494/532/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2023 року Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.

секретаря судового засідання Твердун Т.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Березівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса, Одеського державного нотаріального архіву про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса, Одеського державного нотаріального архіву про скасування арешту майна на будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 16.12.2006року за № 4235670, який було внесено Березівською районною державною нотаріальною конторою, про арешт будинку за адресою АДРЕСА_1 та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 18.02.2008 року за № 6611587, який було внесено Березівською районною державною нотаріальною конторою, про арешт будинку за адресою АДРЕСА_1 .

На обґрунтування доводів заяви зазначає, що 28 грудня 1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . У лютому 2021 року, шляхом отримання витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач дізнався, що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Березівською районною державною нотаріальною конторою 16.12.2006 року та 18.02.2008 року було внесено архівний запис №141/1995 від 15.09.1995 року про накладення арешту на будинок, відповідно до рішення Березівського районного суду Одеської області від 05.07.1995 року №2-24.1, яке було винесено відносно ОСОБА_2 .

У липні 2023 року, позивач звернувся до Березівського районного суду Одеської області із запитом та отримав інформацію про те, що у 1995 році за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 було заведено цивільну справу № 2-241 1995 «Про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним», ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 17.12.1997 року провадження у даній цивільній справі було закрито, а матеріали справи було знищено.

З ухвали суду від 05.07.1995 року, вбачається, що арешт на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , який на той час належав ОСОБА_2 , було накладено в якості забезпечення позову, з метою запобігання відчуження даного будинку.

Оскільки провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним було закрито, то потреба у забезпеченні позову шляхом накладання арешту на будинок відпала.

Позивач стверджує, що на момент укладання договору купівлі-продажу будинку, йому не було відомо, що 05.07.1995 року Березівським районним судом Одеської області, в якості забезпечення позову, було накладено арешт, оскільки, як видно із Інформації з Державного реєстру речових прав, від 16.02.2021року, запис про арешт даного будинку було внесено до реєстру 16.12.2006 року та 18.02.2008 року.

Починаючи з 1996 року по теперішній час він є власником даного будинку, в якому проживає разом зі своєю сім`єю, веде господарство, робить ремонти та займається його благоустроєм, але той факт, що на будинок було накладено арешт, не дає йому в повній мірі розпоряджатися ним.

Враховуючи наведене, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 04.10.2023 року відкрито провадження у справі.

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач Суворовська державна нотаріальна контора у м. Одеса в судове засідання свого представника не направила, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Разом з цим подала свій відзив на позовну заяву, в якому зазначила наступне. Так, предметом позову є зняття обтяження у формі арешту, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, і виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна відповідного запису. Вказані дії, у випадку задоволення позову, має виконати певний державний реєстратор у сфері державної реєстрації прав нерухомого майна. Таким чином, враховуючи місцезнаходження майна, про яке йдеться мова у позовній заяві, у випадку задоволення позовних вимог позивача, відповідні реєстраційні дії має проводити Березівська міська рада Одеської області - орган державної реєстрації прав, в якому зберігається реєстраційна справа об`єкта нерухомого майна у паперовій формі. Враховуючи, що Суворовська державна нотаріальна контора є неналежним відповідачем по справі просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач Одеський державний нотаріальних архів в судове засідання свого представника не направив, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно паспорта НОМЕР_1 .

Батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 .

Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається з свідоцтва про смерть НОМЕР_3 .

28 грудня 1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Березівською районною державною нотаріальною конторою 16.12.2006 року та 18.02.2008 року було внесено архівний запис №141/1995 від 15.09.1995 року про накладення арешту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до рішення Березівського районного суду Одеської області від 05.07.1995 року №2-24.1, яке було винесено відносно ОСОБА_2 .

В липні 2023 року позивач звернувся до Березівського районного суду Одеської області із запитом та отримав інформацію про те, що у 1995 році за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 було заведено цивільну справу № 2-241 1995 Про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним, ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 17.12.1997 року провадження у даній цивільній справі було закрито, а матеріали справи було знищено.

На адвокатський запит до Одеського державного нотаріального архіву, останнім було надано відповідь від 06.09.2023 року за №2240/01-20. З відповіді вбачається, що адвокату Гаврилович І.П., що діє в інтересах позивача направлено для відома копію ухвали Березівського районного суду Одеської області від 05.07.1995 року. Одночасно повідомлено, що на підставі вищевказаної ухвали 13.09.1995 року за реєстровим №141 Березівської державною нотаріальною конторою Одеської області накладено арешт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про зняття арешту відсутні.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пунктами 1, 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

Позивач має намір розпоряджатися своєю власністю, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити в повному обсязі. Таким чином, арешт накладений на майно порушує права позивача.

Арешт майна має тимчасовий характер і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується розгляд справи.

Оскільки, відповідно до відповіді наданої Березівським районним судом Одеської області, ухвалою суду від 17.12.1997 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним було закрито, то необхідність у забезпеченні позову по даній справі відпала, тому вимоги щодо необхідності скасування арешту з будинку, який знаходиться за адресою за адресою АДРЕСА_1 , є обгрунтованими та доведеними у повному обсязі.

Утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, суд дійшов до висновку про необхідність захисту права позивача шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Встановивши дані обставини, суд дійшов до висновку, про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та зняття арешту з будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81,141, 259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса, Одеського державного нотаріального архіву про скасування арешту - задовольнити.

Скасувати арешт, який було накладено 05.07.1996 року, ухвалою Березівського районного суду Одеської області на будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКІІП НОМЕР_4 .

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 16.12.2006року за №4235670, який було внесено Березівською районною державною нотаріальною конторою, про арешт будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 18.02.2008 року за №6611587, який було внесено Березівською районною державною нотаріальною конторою, про арешт будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач1: Суворовська державна нотаріальна контора, , м.Одеса вул. Перша Сортувальна 36 Г.

Відповідач 2: Одеський Державний нотаріальний архів, , м. Одеса вул. Ак. Корольова, 92.

Суддя Панчишин А.Ю.