Справа № 490/7768/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі судових засідань Постолатій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення частки у справі власності та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, у якому просила:

припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04090:0006, в цілому загальною площею 0,0628 га, цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

визначити, що розмір частки земельної ділянки, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04090:0006, в цілому загальною площею 0,0628 га, цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, становлять по за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

визнати право власності за ОСОБА_1 на частки земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04090:0006, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2023 року, витребувано у Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 та закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшла до суду 31 серпня 2023 року.

У судове засідання сторони не зявилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. За такого, суд дійшов висновку про можливість розгляду справ за відсутності сторін, які не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Рідна сестра позивачки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За заявою позивачки ОСОБА_1 , Першою миколаївської нотаріально конторою Миколаївської області заведено спадкову справу № 02-14 (№ 370/2011).

З матеріалів спадкової справи слідує, що єдиним спадкоємцем, який звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 є позивач у справі ОСОБА_1 .

Державним нотаріусом Першої миколаївської нотаріально конторою Миколаївської області Чернікова О.Є. 15 листопада 2011 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 . Спадщина після смерті ОСОБА_2 складалася з 2/25 часток домоволодіння АДРЕСА_2 та грошових внесків.

Однак, постановою державного нотаріуса Ткаченко Ю.Г. Першої миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області від 18 серпня 2021 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з частки земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . Відмова обґрунтована тим, що не можливо встановити, яка саме частка земельної ділянки належить спадкодавцю ( ОСОБА_2 ).

З огляду на це, позивач звернулася до суду із цим позовом.

З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 604260, виданого на ім`я ОСОБА_1 , власниками земельної ділянки площею 0,0628 га за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ід 06 вересня 2021 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:090:006. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Підстави набуття права власності на земельну ділянку громадянами визначено у статті 81 Земельного кодексу України.

Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність) (частина перша статті 86 Земельного кодексу України).

Частина четверта статті 89 Земельного кодексу України вказує на те, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом (частина п`ята статті 89 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно).

Згідно із частиною першою статті 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (частина перша, друга статті 369 Цивільного кодексу України).

Наявними у справі матеріалами підтверджується, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 площею 0, 0628 га є об`єктом справа спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Зважаючи на неспростовану презумпцію рівності часток співвласників, суд дійшов висновку, що частки співвласників у праві власності на цю земельну ділянку є рівними та становлять по за кожним співвласником.

У зв`язку із визначенням часток у праві власності, право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на означену земельну ділянку слід припинити.

Частиною першою статті 1225 Цивільного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені (частина друга статті 1225 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено приписами статті 1217 Цивільного кодексу України.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 1258 Цивільного кодексу України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 Цивільного кодексу України).

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 Цивільного кодексу України).

Позивач у справі, як рідна сестра ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Будь-яких доказів про наявність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Оскільки позивач отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки, яка за життя належала її сестрі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задоволення та визнання за позивачем права власності на частини у праві власності на означену земельну ділянку у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України судовий збір сплачений під час подачі позову до суду.

Керуючись статтями 141, 259-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визначити, що розмір часток співвласників земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0628 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:090:0006, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рівними та становлять по за кожним співвласником.

Припинити право спільної сумісної власноті ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0628 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку у праві власності на земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0628 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:090:0006, у порядку спадкування за законом після смерті її сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.М. Шолох