КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи: 362/3439/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних прав:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року, постановлену під головуванням судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М.,

у цивільній справі №362/3439/23 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частина заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу за результатами розгляду якої, просила ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що подаючи заяву про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів, вона керувалася правилами визначення територіальної підсудності суду за її зареєстрованим місцем проживання у м. Васильків, Київської області. Вказуючи, що встановлення місця реєстрації боржника, у даному випадку, не має правового значення для визначення підсудності у даній справі.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені, зокрема, в п. 1 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, щодо відмови у видачі судового наказу розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу суд першої інстанції посилаючись на положення ч. 9 ст. 165 ЦПК України, виходив з того, що згідно відомостей з електронного реєстру територіальної громади Житомирської міської ради та Єдиного державного демографічного реєстру, боржник ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , чи за будь-якою іншою адресою, не значиться.

Однак, погодитися із вказаними висновками суду першої інстанції у повній мірі не можливо, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено, що при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, заявник вказала зареєстроване місце свого проживання: АДРЕСА_2 та адресу боржника ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання Васильківської міської ради Київської області від 04 червня 2020 року, ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради від 14 липня 2023 року, інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 в управлінні відсутня.

Зі змісту відповіді № 192448 з Єдиного державного демографічного реєстру від 21 серпня 2023 року вбачається, що інформація щодо місця реєстрації ОСОБА_2 , відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Частиною ч. 9 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З вказаної норми вбачається, що місце реєстрації боржника перевіряється судом для визначення підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 ст. 28 ЦПК України встановлено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Дана стаття встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений в одному з двох і більше судів (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До заяви про видачу судового наказу заявник долучила довідку Відділу з питань реєстрації місця проживання Васильківської міської ради Київської області від 04 червня 2020 року, згідно якої, зареєстрованим місцем проживання заявника є: АДРЕСА_2 .

Зазначені обставини дають підстави для висновку про те, що заявник скористалась своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 27 ЦПК України, та подала заяву про видачу судового наказу за своїм місцем реєстрації, а відтак, дана справа підсудна Васильківському міськрайонному суду Київської області.

На вищевказані обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, у зв`язку з чим, дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для відмови у видачі наказу, посилаючись на ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду як така що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384,387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: