Провадження № 2/127/3400/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 листопада 2023 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 30.01.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА » та ОСОБА_1 1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА » було укладено електронний договір №3590546 про надання споживчого кредиту в сумі 15000 грн. строком на 30 днів з процентною ставкою 1,90% в день.

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 15 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.

01.03.2021 року відповідно до п.1.4 та п.4.2, 4.3 Кредитного договору відбулося авто пролонгація та продовження строку кредиту ще на 90 днів зі стандартною процентною ставкою 1.90% в день.

20.05.2021 року відповідач здійснив часткову оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 50 грн.

22.06.2021 року відповідач також здійснив часткову оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 260 грн. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював.

13.09.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові операції», було укладено договір факторингу №13/09/2021, згідно якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступила фактору права грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором №3590546.

17.08.2023 року ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №17-08/23-ф, за яким ТОВ «Українські фінансові операції» відступило права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», в тому числі за кредитним договором №3590546.

Станом на 25.08.2023 року заборгованість відповідача по кредитному договору №3590546. від 30.01.2021 року не сплачена і складає: 15 000,00 грн. - тіло кредиту, 33 890,00 грн. - нараховані проценти, а всього 48 890,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також інфляційні витрати за весь час прострочення 16 964,83 грн., три відсотки річних 3 278,98 грн., понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147.20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Представник позивача ТОВ «Фінтраст Україна» - адвокат Столітній М.М. до суду не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

На підставі ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що 30.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», яке є фінансовою установою, та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №3590546 про надання споживчого кредиту.

Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті:https://creditplus.ua.

Згідно п.п. 1.3, 1.4, 1.5 Договору № 3590546 про надання споживчого кредиту сума кредиту (загальний розмір) складає 15 000,00 гривень, строк кредиту 30 днів, тип процентної ставки фіксована.

Відповідно до п. 1.5.1. Договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 Договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору.

Згідно з п.1.5.2 Договору знижена процентна ставка 0,95 % в день та застосовується, якщо споживач у межах строку визначеного в п. 1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк.

Відповідно до п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту.

Згідно з п. 3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 за Кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 15000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 (транзакція № 907077604), що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» вих. № 2347 від 18.01.2023 року .

Відповідно до картки обліку Договору №3590546 від 30.01.2021року, відповідач ОСОБА_1 з 30.01.2021 року неналежним чином здійснював оплату за кредитним договором, таким чином не виконав обов`язків, покладених на нього кредитним договором, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість .

20.05.2021 року відповідач здійснив часткову оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 50 грн.

22.06.2021 року відповідач також здійснив часткову оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 260 грн. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював.

13.09.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові операції», було укладено договір факторингу №13/09/2021, згідно якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступила фактору права грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором №3590546.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на електрону адресу, зазначену останнім при укладенні кредитного договору.

17.08.2023 року ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №17-08/23-ф, за яким ТОВ «Українські фінансові операції» відступило права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», в тому числі за кредитним договором №3590546.

Згідно копії Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному виді за договором Факторингу №17-08/23-ф від 17.08.2023 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №17-08/23-ф від 17.08.2023 року ТОВ «ФК Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором № 3590546., в загальному розмірі 69 133,81 гривень, з яких: 15 000,00 грн. - тіло кредиту, 33 890,00 грн. - нараховані проценти, а всього 48 890,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також інфляційні витрати за весь час прострочення 16 964,83 грн., три відсотки річних 3 278,98 грн.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Українські фінансові операції» повідомило відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на електрону адресу, зазначену останнім при укладенні кредитного договору.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.

Із досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за Договором № 3590546 про надання споживчого кредиту від 30.01.2021 року, в той час відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке є правонаступником кредитодавця, в загальному розмірі 48 890,00 гривень, а також інфляційні витрати та 3% річних, що є підставою для стягнення з боржника на користь кредитора вищезазначеної заборгованості.

Інфляційні витрати за весь час прострочення грошового зобов`язання складають 16 964,83 грн.

Три відсотка річних за прострочення грошового зобов`язання складають 3 278,98 грн.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 69 133,81 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно положень ч.ч. 2 ст. 141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем відповідно до ч. 3 ст. 4 «Про судовий збір», сплачено судовий збір в розмірі 2 147,20 грн.

Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн..

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

10.07.2023 року між адвокатом Столітнім М.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» в особі директора Леонової В.В. було укладено договір про надання правової допомоги № 10/07-2023.

Обсяг виконаних робіт визначений в звіті про надання правової допомоги згідно Договору № 10/07-2023 від 10.07.2023 року, згідно з яким, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» надано правову допомогу на загальну суму 10000,00 гривень. Дану винагороду було сплачено позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією № 578 від 24.08.2023 року.

Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 2147,20 грн. та витрат за надання правничої допомоги в розмірі 10000 гривень.

Керуючись ст. 512, 526, 530, 610, 612, 625, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», заборгованість за кредитним договором у розмірі 69 133 (шістдесят дев`ять тисяч сто тридцять три) гривні 81 копійка, з яких : 15 000,00 гривень - тіло кредиту, 33 890,00 гривень - нараховані проценти, інфляційні витрати за весь час прострочення 16 964 гривень 83 копіки, три відсотки річних 3 278 гривень 98 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», судові витрати у виді судового збору в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, оф. 118/2,.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: