Справа № 682/2064/23
Провадження № 2/682/575/2023
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2023 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Матвєєва Н.В.
з участю секретарки судових засідань Дубовки Г.Ю.,
відповідачки - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Славута Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
10.08.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі по тексту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборогованості за кредитним договором.
Однак, відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо погашення кредиту, процентів, а тому станом на 14.07.2023 року за нею утворилась заборгованість в розмірі 86 961 грн. з яких: прострочена заборгованість за кредитом 12 300 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 74 661 грн. В зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути кредитну заборгованість в сумі 86 961 грн., а також понесені судові витрати по справі.
Представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що вона дійсно зверталася до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та оформлювала кредит, отримала грошові кошти в сумі 12 300 грн., проте своєчасно їх не повернула, оскільки втрратила роботу, розірвала шлюб з чоловіком, перебувала у скрутному фінансовому становищі, у неї на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей. Не згодна із розміром заборгованості за процентами, оскільки вони є несправедливими та в багато разів перевищують заборгованості за тілом кредиту. Просить стягнути з неї лише 12 300 грн., в частині стягнення відсотків просила відмовити.
Заслухавши пояснення відповідачки, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».
Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Так, на виконання зазначених вимог, ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор А342, для підписання кредитного договору 0844-2997 від 10.11.2021 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 12 300,00 грн.; строк кредитування 300 днів; заявлений строк 3 днів; знижена % ставка 2,00 % в день; стандартна% ставка 3,00 % в день.
ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Даний факт стверджується довідками про перерахування кредитних коштів.
Як вбачається із розрахунку заборгованості, кредитодавцем за період з 10.11.2021 року по 18.11.2021 року нараховано відсотки за зниженою процентною ставкою 2 % в день, а з 19.11.2021 року по 23.02.2022 року за стандартною процентною ставкою 3 % в день, за період з 24.02.2022 року по 24.04.2022 року позивач відсотки не нараховував, за 25.04.2022 року по 25.07.2022 року нараховано відсотки за зниженою процентною ставкою 2 % в день, а з 26.07.2022 року по 05.09.2022 року за стандартною процентною ставкою 3 % в день, що не суперечить умовам п. 3.6. та п. 3.8. кредитного договору. У даному випадку варто зазначити, що кредитодавцем нараховано відсотки у меншому розмірі, ніж сторони обумовили у договорі, що безумовно не порушує права позичальника.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансоваустанова (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно статей 626 ,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно достатті 639 ЦК Українидоговір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 ЦК України).
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Устатті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно доч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» изначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У статті 526 ЦК України, передбачено,що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1ст. 612 ЦК України)
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 ЦК України)
Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Як вбачається з досліджених доказів, умови кредитного договору відповідачкою належним чином не виконані в передбачені договором строки.
При цьому, стосовно розміру нарахованих відсотків за кредитом варто зазначити, що умови про стягнення процентів за поняттями так званих зниженої та стандартної процентної ставки були передбачені положеннями підписаного у встановленому законом порядку кредитного договору. При цьому, на даний час законодавством не встановлено граничного розміру відсотків у день за користування кредитними коштами.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 0844-2997 від 10.11.2021 року у загальному розмірі 86 961,00 грн., що включає у себе тіло кредиту у сумі 12 300,00 грн. та відсотки за користування кредитом у розмірі 74 661,00 грн.
Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки щодо безпідставності нарахування процентів за Договором про відкриття кредитної лінії № 0844-2997 від 10.11.2021 року у загальному розмірі 86 961,00 грн., оскільки позивачем здійснено розрахунок відсотків відповідно до умов Договору, підписаного сторонами, який не визнавався недійсним, протягом строку кредитування визначеного п. 2.8 Договору -300 днів, тому підстав для перерахунку розміру процентів за користування кредитними коштами у суду немає.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2147,20 грн., який сплачений із застосуванням пониженого коефіцієнту 0,8.
Керуючись ст.12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 211, 223, 263, 265, 285, 289 ЦПК України, ст.ст. 11, 207, 526, 598, 610-612, 615, 626-629, 638-639, 1052, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційнорї скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням https://sl.km.court.gov.ua/sud2214/.

Повне рішення суду складене 09.11.2023 року.

Головуючий суддя Н.В.Матвєєва