Справа №760/9537/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Мех В.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей, синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 15 000, 00 гр. на кожну дитину щомісяця.

Посилається в позові на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 02 жовтня 2010 року до 18 листопада 2022 року.

Від шлюбу мають двох малолітніх синів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, продовжують навчання у закладах освіти та спортивних секціях, отримують медичні послуги у приватних медичних закладах, щорічно відпочивають в межах України та за кордоном.

Відповідач проживає окремо, участь в утриманні дітей приймає нерегулярно та у сумах на свій розсуд.

Зазначає, що відповідач багато років працює лікарем, був зареєстрований як ФОП, отримані доходи декларував не у повному обсязі, внаслідок чого має на праві власності рухоме і нерухоме майно, вартість якого перевищує його доходи.

Відповідач не має інших утриманців, окрім їх спільних дітей, а тому з врахуванням наведеного просить визначити аліменти у твердій грошовій сумі в приведеному в позові розмірі.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позов був зареєстрований 28 квітня 2023 року і відповідно до ст.33 ЦПК України визначено склад суду.

Ухвалою суду від 08 травня 2023 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Відповідачу вказані документи направлялися двічі: за зазначеною в позові адресою місця реєстрації та в подальшому на іншу адресу зміненого місця реєстрації відповідача.

Двічі документи були повернуті до суду: за закінченням терміну зберігання та за відсутністю відповідача за зареєстрованим з липня 2023 року місцем проживання.

Відповідачу був наданий строк для подання відзиву.

На момент розгляду справи відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони з 02 жовтня 2010 року перебували в шлюбі, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області вчинено актовий запис про шлюб № 480.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року шлюб сторін був розірваний.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , виданими 13 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського РУЮ у м. Києві.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей.

Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Так, виконання батьками обов`язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі.

Крім того, батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що домовленості щодо утримання дітей сторони перед зверненням позивачки до суду не досягли.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.ч.7,10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2, 3 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

З інформації Державної податкової служби України Головного управління ДПС у м. Києві від 30 серпня 2023 року вбачається, що відповідачем протягом періоду часу з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2022 року були задекларовані доходи, як фізичної особи-підприємця та заробітної плати на загальну суму 1 506 532,18 грн., з яких за 2022 рік 310 178,72 гр. або 25 848,23 гр. на місяць за вказаний рік.

Відповідно до ч.ч.7, 10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатні для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 10 років становить 2833,00 гр.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З матеріалів справи вбачається, що:

1) діти сторін навчаються у гімназії Міленіум» № 318 м. Києва, де вартість тижневого шкільного харчування на двох дітей становить 514,00 гр. на тиждень або 2056,00 гр. на місяць;

2) діти зареєстровані та проживають разом з позивачем у квартирі АДРЕСА_1 , утримання якої становить: комунальні послуги на 01 лютого 2023 року 2 542,54 гр. та послуги ТОВ «Кадетський Гай» за лютий 2023 року в розмірі 1130,94 гр.;

3) діти займаються у футбольній секції з 2019 року, вартість занять становить 2 500,00 гр. на двох дітей на місяць;

Крім того, діти отримують медичні послуги у приватних медичних установах:

1) ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» - син ОСОБА_4 на суму 13167,7 гр., а ОСОБА_3 на суму 3609,90 гр;

2) ТОВ «Медичний центр «Очі клінік» - син ОСОБА_4 на суму 600,00 гр. і ОСОБА_3 на суму 600,00 грн.;

3) ТОВ «Клініка Візіобуд-плюс» - син ОСОБА_4 на суму 425,00 гр. і ОСОБА_3 на суму 425,00 грн.;

4) медичні аналізи «Сінево» - син ОСОБА_4 на суму 275,0 грн. і ОСОБА_3 на суму 275,0 грн.;

5) ТОВ «Клініка сімейної та функціональної медицини «FXMED» - син ОСОБА_4 на суму 6489,00 гр. і ОСОБА_3 на суму 2290,00 грн.;

6) ТОВ «ІСІДА-IVF» - син ОСОБА_4 отримав медичні послуги на суму 16 464,50 гр. і ОСОБА_3 на суму 17307,50 гр.

З долучених позивачкою документів також вбачається, що діти неодноразово виїжджала на відпочинок як у супроводі обох батьків, та і в супроводі матері.

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 06 квітня 2023 року діти сторін протягом січня 2019 - квітня 2023 років тричі виїжджали за межі України: двічі в супроводі обох батьків, а в 2023 року - в супроводі матері.

Останній раз така поїздка мала місце в січні 2023 року в супроводі матері.

Згідно з договором про поділ спільного сумісного майна подружжя від 03 червня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Рильською Л.С., відповідач набув у приватну власність наступне рухоме і нерухоме майно:

1) квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 32,00 кв.м., з них житлової 16,4 кв.м., набута за ціною 606 613,00 грн.;

2) гаражний бокс з№ НОМЕР_3 в Обслуговуючому кооперативі «Севастопольський», розташований по АДРЕСА_3 , загальною площею 33,30 кв.м., набутий за ціною 37 000,00 грн;

3) земельну ділянку з кадастровим номером :38:140:7192 площею 0,0911 з цільовим призначенням: для індивідуального садівництва, розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с/рада Хотянівська, набута за ціною 72 900,00 грн.;

4) автомобіль марки - MAZDA, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , колір - чорний, реєстраційний номер НОМЕР_5 , набутий за ціною 330 000,00 грн.;

5) майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 » загальною площею 38,96 кв.м., набуті за ціною 678 558,53 грн., а разом на загальну суму 1 725 071,53 гр.

Виходячи з викладеного вище, зважаючи на підтверджені позивачкою витрати на утримання дітей та їх матеріальне становище, задекларовані відповідачем доходи, які є меншими ніж вартість набутого ним у власність рухомого та нерухомого майна та відсутність відомостей про джерело походження таких коштів, відсутність відомостей про наявність у відповідача інших утриманців, суд вважає можливим не обмежуватися розміром заробітку (доходу) відповідача та визначити необхідними та достатніми аліменти на утримання дітей в розмірі по 10 000,00 грн. на кожного.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що спосіб життя, який ведуть діти, був запроваджений саме сторонами, як батьками, виходячи зі свого матеріального становища та фінансових можливостей.

Тобто, саме сторони, як батьки, створили дітям такі умови для навчання,проживання та відпочинку, а тому мають підтримувати його.

Крім того, суд також враховує, що відповідач, не подавши відзив, свого обов`язку утримувати дітей не заперечував, як і не спростовував можливості надання такого утримання в розмірі, приведеному в позові.

З урахуванням цього, рівності прав та обов`язків кожного з батьків щодо дітей, суд вважає достатнім розмір аліментів до сплати по 10 000. 00 гр. на кожну дитину.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру з фізичної особи справляється судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначає, що з 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб становить 2 684, 00 гр.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 073. 60 гр. на користь держави.

Що стосується витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Звертаючись до суду, позивачка надала Договір про надання правової допомоги та докази понесених витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач заперечень щодо заявленого розміру витрат на правничу допомогу та заяви про зменшення таких витрат відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України не подавав.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Суд враховує, що справа розглядалася судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд також зважає на те, що справа хоча не є складною для фахового адвоката, в даній категорії справ давно склалася усталена судова практика, але спірні правовідносини вимагали виконання адвокатських запитів для зібрання доказів у справі та їх фахового опрацювання, складання відповідних процесуальних документів відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства.

З урахуванням цього та зважаючи на часткове задоволення позову суд приходить до висновку про часткове відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 гр.

Керуючись ст. ст. 141, 180, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 27 грудня 2014 року, в розмірі 10 000,00 гр. (десять тисяч гривен нуль копійок) щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28 квітня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 гр. (десять тисяч гривен нуль копійок)

Стягнути з ОСОБА_2 1073, 60 гр. судового збору на користь держави.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_5 РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазнаечний строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва