Справа № 212/6361/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2023 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Ведяшкіної Ю.В.
секретар судового засідання - Івашко А.А.
у цивільній справі № 212/6361/23 за позовом Відокремленого структурного підрозділу «Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди,
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є балансоутримувачем гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . 25.02.2019 року з відповідачем було укладено договір №25/02-294 найму житла в гуртожитку, яким було передано в користування житло площею 50,7 м2, кімната № НОМЕР_1 на 5 поверсі в гуртожитку АДРЕСА_2 . Договір діяв по 25.07.2019 рік, але відповідач продовжує проживати по закінченню строку договору, але не здійснює оплату за договором, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.
18.09.2023 року на підставі ухвали суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явилась, у адресованих суду заяві просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала з зазначених підстав та просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, відзив на позов або заяв про відкладення розгляду справи, до суду не подавала.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 25.02.2019 року між Гірничим коледжем Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» та ОСОБА_1 було укладено договір №25/02-294 найму житла в гуртожитку №2. Предметом договору є оренда приміщення для проживання площею 50,7 м2, кімната №35 на 5 поверсі в гуртожитку АДРЕСА_2 . (а.с.17).
ОСОБА_1 з 13.05.2008 року та по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з Центру адміністративних послуг «Віза» виконавчого комітету Криворізької міської ради (а.с.155).
У відповідності до п.3.5. Договору №25/02-294 від 25.02.2019 ОСОБА_1 зобов`язалась вносити своєчасно до 15 числа наступного місяця, за минулий місяць плату за житло за тарифом вартості квартирної плати, та комунальні послуги (водопостачання, електрична, теплова енергія та інші послуги), згідно щомісячного рахунку наймодавця, на підставі його розрахунків або показників лічильників, за тарифами діючими у м. Кривому Розі. Вчасно до 15 числа наступного місяця, розраховуватись з Балансоутримувачем за вивіз твердих відходів ( сміття) за тарифами діючими у м. Кривому Розі, відповідно до норми накопичення твердих побутових відходів на одну особу.
Також, згідно п.3.6 Договору ОСОБА_1 зобов`язалась повністю сплатити борг за минулий час в термін дії укладеного Договору найму житла.
Відповідно ч.1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Частиною 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
Статтею 820 ЦК України передбачено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла.
Згідно зі ст. ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Пунктом 10 статті 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 4 вересня 2008 року №500-VI встановлення плати за проживання у гуртожитку та за участь в утриманні місць загального користування та прибудинкової території віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування незалежно від виду жилої площі у гуртожитку (яка перебуває у відособленому користуванні або ліжко-місце).
Експлуатацію гуртожитку здійснює житлово-експлуатаційна організація, а за її відсутності підприємство, установа, організація, у віданні якого перебуває гуртожиток, відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76.
Згідно пункту 4 розділу 3 Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 № 84, чинного на момент виникнення правовідносин (втрата чинності 02.01.2019), особи, які проживають у гуртожитку, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги.
Особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує кошти за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку.
Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку.
Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги (пункт 7 Положення).
Аналогічні положення викладені в Примірному положенні про користування гуртожитками, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018р.№ 498, відповідно до пункту 15 якого особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).
Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано.
Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч. 2 статті 625 ЦК України.
Таким чином, згідно з розрахунку доданого позивачем до позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягають стягненню сума індексу інфляції у розмірі 6497,26 гривень та три проценти річних у розмірі 942,16 гривень.
За таких підстав, оскільки відповідач у судовому засіданні не оспорювала заявлені проти неї позовні вимоги, не заявляла клопотання про застосування строків позовної давності, крім того протягом дії договору не сплачувала щомісячні платежі вчасно та у повному обсязі, тобто зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у повному обсязі.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2147,20 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, суд
Позов Відокремленого структурного підрозділу «Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Відокремленого структурного підрозділу «Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету» судовий збір в розмірі 2147,20 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомо, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено та підписано 27 жовтня 2023 року.
Суддя: Ю. В. Ведяшкіна