Справа № 357/9206/23
Провадження № 2/357/2608/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Нізовій А. Р.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква в залі суду № 6 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуна, посилаючись на наступні обставини.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною бабусею ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Син позивача, відповідач по справі, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підтримував дружні стосунки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2015 року. У відповідачів народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від самого народження дитина проживала разом з батьками за адресою по АДРЕСА_1 , однак бабуся опікувалась його вихованням, оскільки батьки були абсолютно безвідповідальними та нехтували своїми батьківськими обов`язками, вихованням дитини не займалися. Позивач, як могла, намагалася допомогти їм в вихованні онука, однак відповідачі вперто ігноруючи свої батьківські обов`язки, не проявляли по відношенню до дитини любові, прихильності, переживання, будь якої відповідальності за життя, благополуччя та здоров`я свого сина. А тому ОСОБА_7 з початку 2019 року став проживати разом зі бабусею та її чоловіком за адресою: АДРЕСА_2 , де і проживає з ним по даний час, оскільки бабуся переживає за психічне та фізичне здоров`я дитини. При цьому батьки дитини не заперечували, щоб ОСОБА_7 проживав разом з бабусею. Після того, як ОСОБА_7 став проживати з бабусею - ОСОБА_4 , його батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зовсім не цікавляться його життям та здоров`ям, не телефонують та не шукають зустрічі з дитиною, не проявляють ніякої турботи та інтересу до дитини, фінансової допомоги гна утримання дитини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не надають. Оскільки батьки самоусунулися від виховання дитини, вихованням та утриманням ОСОБА_7 займається тільки його бабуся - ОСОБА_4 . Вона повністю забезпечує дитину всім необхідним, а саме, всі необхідні речі, продукти харчування, ліки, лікування, одяг вона оплачує в повному обсязі. Фактично всі батьківські обов`язки виконує бабуся, для гармонійного розвитку дитини вона прикладає всі зусилля та можливості. Загалом, дитина забезпечена гідними умовами життя та гармонійною сферою оточення. Онук ОСОБА_4 відвідує дитячий садочок, вона його приводить і забирає з садочку, спілкується з вихователями, цікавиться його успіхами. При цьому його батьки не цікавляться життям дитини та його розвитком, його батько ОСОБА_8 та мати ОСОБА_9 жодного разу не зверталися до садочку. Крім того, ОСОБА_8 з ОСОБА_9 не піклувалися та досі не піклуються про здоров`я ОСОБА_7 . Вже коли ОСОБА_7 почав проживати з бабусею, вона постійно відвідувала з ним лікаря, та за згоди бабусі дитині були проведені щеплення, які необхідно було зробити. При цьому мати ОСОБА_9 не цікавилась, які саме щеплення необхідно зробити дитині, як дитина перенесла дану маніпуляцію, та як він себе почуває. На прийом до лікаря вона з ОСОБА_7 не ходила. На даний час ОСОБА_7 не пам`ятає своїх батьків, оскільки вже понад 4 роки вони його не бачили, спілкувалися з ним, при цьому навіть з Днем народження батьки дитину не привітали. Крім того, позивач зазначила, що ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності та ОСОБА_3 також притягувалася до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї. Відповідачі ніде не працюють, не мають заробітків, підтримують зв`язки з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач просить позбавити їх батьківських прав по відношенню до дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також позивач просила призначити її опікуном малолітнього ОСОБА_5 та стягнути з відповідачів на її користь аліменти на утримання дитини, оскільки вона здійснює всі повноваження щодо утримання та виховання малолітнього ОСОБА_5 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2023 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 09 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді від 13 жовтня 2023 року підготовче провадження по справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.11.2023 року о 09:00.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно. 03.11.2023 року судом отримано заяву від позивача та представника позивача про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належно. 03.11.2023 року судом отримано заяви, в яких відповідачі просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Третя особа в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, до суду направили заяву за підписом представника позивача за довіреністю ОСОБА_14., в якій просили розгляд справи проводити у відсутності представника, не заперечують щодо задоволення позову та просили долучити до матеріалів справи висновок про доцільність встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. (а.с. 16)

Відповідач ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Також встановлено, що дана квартира належить на праві спільної часткової власності громадянам ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .(а.с. 15,17, 18-21)

Згідно витягу з реєстру Білоцерківської територіальної громади від 11.05.2023 року за №2023/003640423, позивач ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.13)

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 та її співмешканець ОСОБА_12 , малолітній ОСОБА_5 проживають за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується актом оцінки потреб сім`ї. (а.с.22-25)

Відповідно до довідки № 144 від 20.09.2023 року, малолітній ОСОБА_13 є учнем 1 класу Білоцерківської початкової школи «Казка» Білоцерківської міської ради Київської області. (а.с. 69)

Батьки малолітнього ОСОБА_13 , відповідачі по справі, контакту зі школою не підтримують, успішністю дитини не цікавляться, з вчителями не спілкуються та не відвідують батьківських зборів. Дитину до школи приводить та забирає бабуся ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою № 118 від 22.09.2023 року, виданою директором Білоцерківської початкової школи «Казка» Білоцерківської міської ради Київської області Оленою Золотаренко.(а.с. 70)

Судом встановлено, що позивач займається утриманням, вихованням та лікуванням малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , забезпечує його усім необхідним для розвитку. (а.с.22-27)

Згідно рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 26 вересня 2023 року за № 761 про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно їхнього малолітнього сина ОСОБА_5 , орган опіки та піклування дійшов висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання та утримання малолітнього сина та позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно їхнього малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. (а.с.88)

Також судом встановлено, що позивач має дохід, не має хвороб, які б перешкоджали їй виховувати дитину. (а.с.25-41,71-73)

Відповідно до висновку від 25.10.2023 року за №2365/04-04 про доцільність встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_5 та відповідність її інтересам дитини, Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з боку його баби ОСОБА_4 у разі позбавлення батьків дитини батьківських прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права й обов`язки у відношенні своїх дітей.

Згідно ст. 154 СК України захист прав і інтересів неповнолітніх дітей належить їхнім батькам.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків може мати різні форми. Під час воєнного стану Касаційний цивільний суд ВС у своїй постанові від 26.04.2022 року по справі № 520/8264/19 зазначив: якщо особа свідомо змінює країну проживання та не бере участі у вихованні дитини, це може свідчити про ухилення нею від батьківських обов`язків.

Особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч.1 ст.164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson v. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Рішення Європейського Суду з прав людини згідно з ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" мають в Україні значення джерела права.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Судом встановлено, що відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідомо самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків в повній мірі щодо свого сина ОСОБА_5 , не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, не займається лікуванням дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу.

Також, судом встановлено, що вихованням, лікуванням, піклуванням, утриманням дитини - ОСОБА_5 , займається його бабуся - ОСОБА_4 , яка забезпечує дитину усім необхідним для його розвитку, виявляє інтерес до внутрішнього світу дитини, піклується про його фізичний та духовний розвиток.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що позовна заява в частині позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх сина підлягає до задоволення.

При вирішені питання щодо встановлення опіки над дитиною та призначення позивача опікуном суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними, схожі положення містяться і в ст. 243 Сімейного Кодексу, в якій зазначено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ст. 244 Сімейного Кодексу опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Відповідно до ст. 249 Сімейного Кодексу опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування.

Враховуючи, що позивач перебуває з малолітньою дитиною у родинних відносинах, здатна до виховання дитини, враховуючи висновок Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради про доцільність встановлення опіки, суд, вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 опікуном ОСОБА_5 .

Щодо вимог про стягнення аліментів на дитину суд виходить з наступного.

За положеннями ч.2 ст. 165 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися на дитину, визначається судом.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.08.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи вище зазначене та визнання відповідачами позову, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуна підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 7, 150, 151, 157, 164, 165, 166, 182, 244, 249 СК України, ст. 58,60,63 ЦК України, Законом України «Про охорону дитинства», ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 року, Декларація прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, ст.4, 12, 76 - 81, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуна - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно їх малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікуном малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.08.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.08.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Судове рішення в частині сплати аліментів за один місяць, відповідно до статті 430 ЦПК України підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_6 .

Третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради; ; адреса: вул..Першотравнева, 8, м.Біла Церква, Київська область 09117.

Суддя Б. І. Кошель