Справа № 286/3721/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділення частки майна в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідачів: 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 , в якій просить виділити із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну їй 1/10 частку домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень житлового будинку загальною площею 22,5 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., в тому числі: коридор площею 3,5 кв.м., кладова площею 3,6 кв.м., кімната площею 15,2 кв.м.; визнати за нею право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з приміщень житлового будинку загальною площею 22,5 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., в тому числі: коридор площею 3,5 кв.м., кладова площею 3,6 кв.м., кімната площею 15,2 кв.м.; припинити право спільної часткової власності на 1/10 частку домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 24.10.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, відповідачам встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, призначено підготовче судове засідання на 09.11.2023 року.

У встановлений судом строк відповідачі відзиву на позовну заяву не подали.

Сторони, будучи належно повідомленими, в судове засідання не прибули. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач 1 подала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач 2 подав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову провадиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відтак, перевіривши законність визнання вимог відповідачами, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається із копій Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 02.09.2022 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.11.2022 року, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/10 частка будинку по АДРЕСА_1 , загальна площа якого (будинку) складає 215,28 кв.м.

Як вбачається з копій Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 22.11.2011 року, Витягу про державну реєстрацію прав від 06.12.2011 року, відповідачу 1 ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , загальна якої складає 39,14 кв.м.

Як вбачається з копій Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.03.2002 року, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.03.2005 року, та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 934071 від 01.03.2010 року, відповідачу 2 ОСОБА_3 на праві приватної власності належить нежитлове приміщення кафе „ ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складає 3/25 частини будівлі по АДРЕСА_1 , та земельна ділянка за вказаною адресою для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, площею 0,0029 га, кадастровий номер :01:012:0286.

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 03.09.2023 року, власниками окремих об`єктів нерухомого майна за тією ж адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_5 , якому належить квартира АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , якому належить квартира АДРЕСА_4 , та ОСОБА_7 , якій належить квартира 1. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також зареєстрували право власності на земельні ділянки, на яких належні їм об`єкти нерухомості розміщені.

Відповідно до рішення Овруцької міської ради № 827 від 28.03.2023 року змінено 1/10 частину будинку АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві власності, на індивідуальний житловий будинок, змінено адресу індивідуального житлового будинку з номера АДРЕСА_5 .

Проте при зверненні до відділу Центру надання адміністративних послуг щодо реєстрації зміни адреси на підставі рішення виконавчого комітету Овруцької міської ради № 827 від 28.03.2023 року позивачу було відмовлено, оскільки це буде можливо провести після виділення її 1/10 частки в натурі.

Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна за №63, виданого 27.06.2023 року експертом з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8 , при вивченні поверхового плану житлового будинку та при візуальному огляді встановлено, що за технічними показниками об`єкт 1/10 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 22,3 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., ганок 2,7 кв.м. є відокремленим, має окремий вхід, комунікації та може бути виділений в натурі в окремий житловий будинок.

Як вбачається із технічного паспорта на будинок садибного типу по АДРЕСА_1 , виготовленого 16.06.2023 року експертом ФОП ОСОБА_8 , на замовлення позивача, площа житлового будинку (тобто належної позивачу 1/10 частини) під забудовою складає 31,20 кв.м., під основною будівлею - 28,50 кв.м., ганок 2,70 кв.м., загальна площа приміщень 22,30 кв.м., з них коридор 3,50 кв.м., кладова 3,60 кв.м., кімната 15,20 кв.м.

Таким чином, із загальної площі житлового будинку позивачу належать і вона фактично користується приміщеннями загальною площею 22,30 кв.м., з яких: коридор 3,50 кв.м., кладова 3,60 кв.м., кімната 15,20 кв.м. Відтак, просить їх виділити їй в натурі, проти чого відповідачі не заперечують.

Фактично між сторонами склався порядок користування приміщення житлового будинку, організовано окремі входи і сторони користуються окремими квартирами та нежитловим приміщенням.

Згідно з ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

У відповідності ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

3гідно з ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. (ч.1). Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. (ч.2) У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч.3).

Виділ часток (поділ) жилого будинку, який перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо) (постанова Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 601/180/16).

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України (постанова Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 725/602/18).

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом № 55 від 18.06.2007 року Міністерства з питань житлово-комунального господарства України.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Виходячи з положень статей 183, 364 ЦК України та роз`яснень, викладених в пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», суд доходить висновку, що виділ частки в натурі із спільного будинку може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

В пункті 8 Постанови № 7 визначено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником.

У спірному випадку виділ в натурі частки із житлового будинку, що є у спільній частковій власності, є можливим, оскільки сторонами організовано приміщення із самостійними виходами і відповідно кожній зі сторін може бути виділено відокремлені частини майна, які за розмірами відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відтак, вимога про виділ із спільної часткової власності на житловий будинок приміщень будинку одному із співласників підлягає задоволенню.

Позивачем сплачено судовий у розмірі 1930,80 грн.

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 200, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити.

Виділити ОСОБА_1 із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну їй 1/10 частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і складається з приміщень житлового будинку загальною площею 22,3 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., в тому числі: коридор площею 3,5 кв.м., кладова площею 3,6 кв.м., кімната площею 15,2 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з приміщень житлового будинку загальною площею 22,3 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., в тому числі: коридор площею 3,5 кв.м., кладова площею 3,6 кв.м., кімната площею 15,2 кв.м.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/10 частку домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.11.2023 року.

Суддя: В. І. Вачко