УХВАЛА

09 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 638/1300/21

провадження № 61-14131ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - департамент служби у справах дітей Харківської міської ради про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 (далі - заявник) звернулась до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила: визнати дії відповідача зі списання коштів з банківського рахунку для соціальних виплат споживача банківських послуг ОСОБА_1 у сумі 6 582,11 грн протиправними; стягнути з відповідача суму безпідставно стягнутих коштів у сумі 6 582,11 грн; стягнути з відповідача суму 3% річних та суми інфляції за прострочення безпідставно стягнутих коштів у розмірі 19 997,15 грн; стягнути з відповідача суму відшкодування завданих незаконним списанням коштів з банківського рахунку для соціальних виплат збитків у загальному розмірі 113 090, 00 грн та завданих отриманням грошових коштів на погашення неіснуючої заборгованості за кредитним договором від 07 лютого 2008 року № HAD0GK01270081 збитків у розмірі 179 954,00 грн, а всього 293 044,00 грн; стягнути з відповідача суму відшкодування завданої їй моральної шкоди у розмірі 555 000,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 січня 2022 року, яке залишене без змін постановою Полтавського апеляційного суду

від 03 липня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа -департамент служби у справах дітей Харківської міської ради про захист прав споживачів - залишено без задоволення.

30 вересня 2023 року ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження надіслала через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2023 року у вказаній справі.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 13 жовтня 2023 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова

від 13 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 03 липня 2023 рокузалишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме - для надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення із зазначенням поважності причин пропуску строку разом з належними доказами (документами), які підтверджуватимуть поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

На виконання вимог вказаної ухвали, заявник надіслала заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з доданими до неї доказами поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що ОСОБА_1 тимчасово перебуває у таборі для біженців поза межами України та проживає у місті Баден-Вюртемберг у Федеративній Республіці Німеччина з 04 серпня

2022 року, на підтвердження чого надано копію перекладу додаткового листа до Посвідки на проживання для карти побуту для посвідки на проживання

№ НОМЕР_1 .

З дня ухвалення постанови Полтавським апеляційним судом 03 липня

2023 року і до часу звернення з касаційною скаргою на територію України не в`їжджала, копія повного тексту постанови їй засобами поштового зв`язку не надходила. На підтвердження вказаного надала копію листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, з якого встановлено, що ОСОБА_1 останній раз перебувала на території України в серпні 2022 року і 31 серпня 2022 року виїхала за межі України.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, а також надані заявником докази на підтвердження причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень у вказаній справі свідчать про поважність причин пропуску вказаного строку та наявність підстав для його поновлення.

При цьому Верховний Суд врахував закріплені в частині третій статті 2 ЦПК України основні засади (принципи) цивільного судочинства, а саме верховенство права та забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

З огляду на що, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дзержинського районного суду міста Харкова

від 13 січня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду

від 03 липня 2023 року підлягає задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення

від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктом 1 частини другої

статті 389 ЦПК України.

Підставами касаційного оскарження рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 січня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2023 року заявник вказує застосування в оскаржуваній постанові норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15, у постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, від 17 липня 2019 року у справі № 175/4576/14-ц, від 11 вересня 2019 року у справі

№ 285/3013/16, від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц,

від 25 травня 2021 року у справі № 554/5300/16-ц.

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 січня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2023 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова

від 13 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 03 липня 2023 року.

Витребувати з Дзержинського районного суду міста Харкова матеріали цивільної справи № 638/1300/21 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа -департамент служби у справах дітей Харківської міської ради про захист прав споживачів.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська