Номер провадження 2/754/1545/23
Справа №754/331/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2023 року Десянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Панченко О.М.

секретаря - Сарнавського М.О.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Сенс Банк" яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості-

ВСТАНОВИВ:

13.01.2016 Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.10.2007 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 800002338 у строк до 23.10.2022 року. Відповідно до умов вищевказаного Договору, Позивач зобов`язується надати Відповідачу кредит в сумі 20 000,00 дол. США. Відповідно до умов Договору, Відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, передбачених договором, повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши Відповідачу кредит у сумі 20 000,00 дол. США, що підтверджується випискою з особового рахунку Відповідача. У порушення умов Договору, Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 14.12.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 15 473,33 дол. США, за відсотками 1 030,57 дол. США., що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості за розрахунком заборгованості. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 16 503,90 дол. США, а саме: - за кредитом - 15 473,33 дол. США; - по відсотках - 1 030,57 дол. США.

Протоколом автоматизованого розподілу справи від 01.11.2023 справу передано для розгляду судді Журавській О.В.

Ухвалою судді від 13.01.2016 р. відкрито провадження та призначено судове засідання.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 29.03.2016 позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства "Альфа-Банк" - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Публічного Акціонерного Товариства "Альфа-Банк" (, МФО 300346, п/р № НОМЕР_2 ) заборгованість за Кредитним договором №800002338 від 23.10.2007 року, 16 503 (шістнадцять тисяч п`ятсот три) доларів США 90 центів ( яка складається з: заборгованість за кредитом - 15 473,33 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 030,57 доларів США).

14.04.2016 від відповідача до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення.

Ухвалою судді від 18.05.2016заяву ОСОБА_1 задоволено, заочне рішення Деснянського районного суду м.Києва від 29.03.2016 скасовано та призначено справу до розгляду.

16.09.2016 від представника відповідача - адвоката Білана В.І. надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду або призупинення провадження у справі.

Ухвалою судді від 17.10.2016 провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - зупинено до вирішення питання по справі №754/9355/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним.

25.10.2017 від представника відповідача - адвоката Білана А.І. надійшла заява про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м.києва від 26.10.2017 року відновлено провадження у даній справі та призначено справу до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату суду №849 від 08.02.2018 р. у зв`язку із перебуванням судді Журавської О.В. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи №754/331/16-ц зща позовом ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 08.02.2018 справу передано головуючому судді Панченко О.М.

Ухвалою судді Панченко О.М. від 12.02.2018 позовну заяву ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - прийнято до свого провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.

08.05.2018 від представника відповідача - адвоката Білана В.І. надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду або призупинення провадження у справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 08.08.2018 клопотання представника відповідача - задоволено. Зупинено провадження у цивільній справі за позовними вимогами Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до набрання законної сили судовим рішенням у справі №363/4309/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, що перебуває в провадженні Вишгородського районного суду Київської області.

16.03.2023 від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою суду від 17.03.2023 поновлено провадження у справі, постановлено продовжувати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання суд ухвалив: замінити неналежного позивача з ПАТ "Альфа-Банк" на належного АТ "Сенс-Банк", а також закрити підготовче судове засідання та призначити розгляд справи по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в своїй заяві просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Враховуючи викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її розгляд на підставі наявних у ній доказів без участі сторін по справі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором.

Матеріалами справи підтверджено, що 23.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 800002338, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 20 000 доларів США зі сплатою 12,25% річних строком до 23 жовтня 2022 року на власні потреби без будь - яких обмежень.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Пунктом 2.10. кредитного договору передбачено, що детальний розпис сукупної вартості кредиту, з урахуванням реальної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту, виду, предмету та вартості супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника визначені додатком № 1 до цього договору.

Згідно пункту 5 кредитного договору графік здійснення платежів з повернення кредиту та детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням, реальної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту, видів, предмету та вартості супутніх послуг викладений в додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до пункту 6 кредитного договору підпис позичальника на цьому договорі є письмовим підтвердженням отримання ним свого примірнику цього договору в дату його укладення та ознайомлення ним у письмовій формі з інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також інформації, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство.

Закритим акціонерним товарисвом "Альфа-Банк", 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України "Про акціонернв товариства" назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства "Альфа-Банк" в Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк".

Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже, ЗАТ "Альфа-Банк" мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті.

Згідно частини третьої статті 509 ЦК України, зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, зокрема, це є відсоткова ставка та ціна договору.

Згідно частини першої статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Банк повністю виконав свої зобов`язання перед відповідачем за договором, надавши ОСОБА_1 кредит в сумі 20 000,00 дол. США, що підтверджується копією виписки по особовим рахункам з 23.10.2007 року по 14.12.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як убачається із матеріалів справи, з метою забезпечення кредитного договору № 800002338, між сторонами 23 жовтня 2007 року був укладений іпотечний договір земельної ділянки №800002338-И, згідно якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку належну йому на праві власності земельну ділянку кадастровий номер :106097:0101, площею 0,2000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_.

Згідно з рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 09.10.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ "Альфа-Банк" про захист прав споживачів, визнання договорів недійсними - задоволено. Визнано недійсним з моменту підписання Кредитний договір від 23.10.2007 року №800002338, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк"; Договір іпотеки від 23.10.2007 року №800002338-И, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Альфа-Банк" посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. зареєстрований в реєстрі під №7862. Стягнуто з ПАТ "Альфа-Банк" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті експертизи 5296 грн. та судовий збір у розмірі 640 грн. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 12.12.2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Альфа-Банк» задоволено. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2017 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання недійсними договорів відмовити. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 535 грн. 92 коп. Постановою Верховного суду від 05.12.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року залишено без змін.

Висновком експерта Київського НДІСЕ № 20545/18-72 від 21.05.2019 року за результатами проведення незалежної судово - економічної експертизи встановлено, що наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості на кінець дня 23.10.2016 року не відповідає умовам кредитного договору № 800002338 від 23 жовтня 2007 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за даним кредитним договором. Розмір заборгованості за кредитним договором № 800002338 від 23 жовтня 2007 року становив 17 094, 80 доларів США (в т.ч. 15 340, 57 доларів США за основним боргом та 1 754, 23 доларів США за процентами), а також 121 553, 62 грн. пеня за прострочення основного боргу та процентів.

Відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07.07.2020 року позов ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на пердмет іпотеки - задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед АТ "Альфа-Банк" за кредитним договором №800002338 від 23.10.2007 року, яка станом на 23.10.2016 року становить 17 094,80 дол. США ( в т.ч. 15 340, 57 дол. США за основним боргом та 1754,23 дол. США за процентами), а також 121 553,62 гривень пеня за прострочення основного боргу та процентів, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №800002338-И від 23 жовтня 2007 року, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :10:097:0101, площею 0,2000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 , право власності на предмет іпотеки підтверджене Державним актом на право власності на земельну ділянку (серія ЯД №700143), який виданий Вишгородським районним відділом земельних ресурсів 05.09.2007 року, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Альфа-Банк" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 7 234 грн. 22 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 07.09.2022 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07.07.2020 року залишено без змін.

Способи захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судові (стаття 16 ЦК України та позасудові (статті 17-19 ЦК України).

Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

З огляду на вказане Закон України «Про іпотеку» визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39 Закону України «Про іпотеку») є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону України «Про іпотеку»); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону).

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя статті 36 Закону України «Про іпотеку»): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 вказаного Закону.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц, провадження № 14-112цс19.

У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 12 Закону України «Про іпотеку»).

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку»). Положення вказаної частини не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частина друга статті 35 Закону України «Про іпотеку»).

Вимога, встановлена частиною першою статті 35 ЗаконуУкраїни «Про іпотеку», не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (частина третя статті 35 Закону України «Про іпотеку» ).

Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 36 Закону України «Про іпотеку»).

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку». Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 36 цього Закону) не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 вказаного Закону). Це означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону України «Про іпотеку», способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 вказаного Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно з частиною другою статті 35 Закону України «Про іпотеку» визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогами: 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 вказаного Закону) - незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні); 2) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 цього Закону) - якщо у відповідному договорі (в іпотечному застереженні) сторони цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, встановлений статтею 38 Закону України «Про іпотеку», не передбачили. Судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з абзацом п`ятим частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» суд у резолютивній частині відповідного рішення обов`язково визначає спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 вказаного Закону.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на зазначені висновки щодо застосування статей 35, 36, 37, 38 і 39 Закону України «Про іпотеку», враховуючи обов`язковість договору для сторін (стаття 629 ЦК України), сторони, визначаючи його умови, реалізували принцип свободи договору (пункт 3 частини першої статті 3, стаття 627 ЦК України).

Відповідні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 235/3619/15-ц (провадження № 14-11цс18) та від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19).

Відповідно до ч.5 ст.82 ЦК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

При розгляді вказаної цивільної справи судом враховуються зазначені вимоги законодавства.

Дослідивши та проаналізувавши умови укладеного між банком та відповідачем договору, враховуючи той факт, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07.07.2020 року з відповідача в рахунок погашення заборгованості перед АТ "Альфа-Банк" за кредитним договором №800002338 від 23.10.2007 року, яка станом на 23.10.2016 року становить 17 094,80 дол. США ( в т.ч. 15 340, 57 дол. США за основним боргом та 1754,23 дол. США за процентами), а також 121 553,62 гривень пеня за прострочення основного боргу та процентів, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №800002338-И від 23 жовтня 2007 року, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :10:097:0101, площею 0,2000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 , право власності на предмет іпотеки підтверджене Державним актом на право власності на земельну ділянку (серія ЯД №700143), який виданий Вишгородським районним відділом земельних ресурсів 05.09.2007 року, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичай ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Альфа-Банк" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 7 234 грн. 22 коп., а постановою Київського апеляційного суду від 07.09.2022 року вищевказане рішення залишено без змін, то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 23.10.2007 року.

Керуюючись ст ст.ст. 4-5, 12, 263 ЦПК України, 11, 17-19, 82, 509, 530, 599, 626-629, 638 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», суд,-

УХВАЛИВ:

У позові Акціонерного товариства "Сенс Банк" яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Суддя Оксана Панченко