ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7919/23 Справа № 202/9476/23 Суддя у 1-й інстанції - Ісаєвої Д.А. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Піменова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2023 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни, стягувач: ОСОБА_3 (суддя першої інстанції Ісаєва Д.А.)

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни, в якій просив:

-визнати протиправними дії приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А. щодо накладення арешту в межах ВП №71838087 на рахунки, зокрема на рахунок, який є спеціальним для отримання пенсії;

-визнати протиправними дії приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А. щодо направлення в межах ВП № 71838087 платіжної інструкції № 71838087 від 17.05.2023 року про стягнення з спеціального розрахункового рахунку призначеного для отримання пенсії суми в розмірі 220389,61 грн.;

-визнати протиправними бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А. щодо не закінчення ВП № 71838087 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

-визнати протиправними бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А. щодо неповернення виконавчого документу № 202/5399/22 від 08.05.2023 року стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження";

-скасувати постанови про арешт майна боржника ВП № 71838087 від 17.05.2023 року; та про арешт коштів боржника № 71838087 від 17.05.2023 року.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни, стягувач: ОСОБА_3 відмовлено.

Із вказаною ухвалою суду не погодився ОСОБА_1 та через свого представника ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Мотивує скаргу тим, що приватним виконавцем було накладено арешт на рахунок, на який ОСОБА_1 отримує лише пенсійні виплати. Дана постанова не містить вказівки про нерозповсюдження її дії на спеціальні рахунки, арешт яких забороняється.

Наголошує на тому, що ініціювання грошового переказу на виконання рішення суду Щербаном І.Є було завершеним з моменту прийняття відділенням АТ «Укрпошта» заяви на приймання переказу 17.05.2023 року о 12 год. 24 хв.

ОСОБА_2 просив ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2023 року скасувати, а скаргу ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та просила відмовити у її задоволенні.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що до офісу приватного виконавця Приходько Альони Анатоліївни звернулась громадянка ОСОБА_3 з заявою б/н від 16.05.2023 р про примусове виконання рішення, до заяви було додано оригінал виконавчого листа № 202/5399/22 виданого 08.05.2023р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська та реквізити рахунку стягувача, вказану заяву прийнято до розгляду та зареєстровано за вх. № 725 від 17.05.2023р.

17.05.2023р. приватним виконавцем Приходько А.А. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 220389,61 грн.

Будь-яких повідомлень від АТ «Райффайзен банк», стосовно того, що рахунки боржника мають спеціальний режим використання або містять кошти звернення стягнення на які заборонено законом, до офісу приватного виконавця не надходило, а тому приватний виконавець не могла знати, що рахунок, на який накладено арешт був зі спеціальним призначенням, а саме для отримання пенсії.

29.05.2023р. до офісу приватного виконавця стягувачем подано заяву якою стягувач підтверджує факт отримання суми боргу, що підлягала стягненню за виконавчим листом виданим 08.05.2023р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська у справі № 202/5399/22. На підставі отриманих від стягувача, письмових підтверджень факту належного виконання рішення суду, виконавцем 29.05.2023р. завершено виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні будь-які підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Частиною 2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника у банках та інших фінансових установах. Арешт накладається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження. (ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

17.05.2023р. приватним виконавцем Приходько А.А. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 220389,61 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 17.05.2023 року о 12 годині 24 хвилини з метою добровільного виконання рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10.02.2023 року у справі № 202/5933/22 було ОСОБА_1 здійснено грошовий переказ через відделення АТ «Укрпошта» на ім`я ОСОБА_4 на загальну суму 200236,01 грн., що підтверджується наданими квитанціями.

З копії матеріалів виконавчого провадження № 71838087 вбачається, що приватним виконавчем здійснювались заходи щодо накладення арешту на рахунки та на майно боржника 17.05.2023 року починаючи з 15 годині 30 хвилин.

Також з матеріалів справи вбачається, що 17.05.2023 року боржником на адресу стягувача було направлено повідомлення про даний грошовий переказ.

18 травня 2023 року боржник звернувся до приватного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження до якої було надано докази виконання рішнення.

З наведеного вбачається, що на момент вчинення приватним виконавцем дій щодо примусового виконання рішення, боржником дане рішення було виконано у добровільному порядку, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а тому апеляційний суд вважає, що у приватного виконавця не було підстав для накладення арешту на майно та рахунки боржника та стягнення зі спеціального рахунку боржника суми заборгованості

Відповідно до ч. 4-5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця,який рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року справа № 160/11616/23 було задоволено та встановлено, що заходи примусового виконання рішення, які призвели до повного або часткового виконання рішення суду не здійснені, оскільки позивач самостійно до відкриття виконавчого провадження намагався виконати рішення суду. Факт того, що сума боргу була отримана стягувачем ОСОБА_3 26.05.2023 року (після відкриття виконавчого провадження) об`єктивно не залежали від позивача ОСОБА_1 , оскільки зі свого боку ним було вчинено всі необхідні дії для виконання рішення суду.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, яку ухвалою суду першої інстанції від 16.06.2023 року було задоволено в повному обсязі та встановлено, що з моменту набрання чинності судовим рішенням боржником було здійснено ряд дій з метою виконання судового рішення (направлення запитів щодо отримання рахунку стягувача), не отримавши на свої запити відповідей, заявник виконав судове рішення 17 травня 2023 року (у день відкриття виконавчого провадження) шляхом направлення коштів поштовим переказом на ім`я стягувача.

Дані судові рішення набрали законної сили.

Отже, з наведеного вбачається, що дії боржника були направленні на добровільне виконання рішення, проте з наявних в матеріалах справи доказів, вбачається, що стягувач відмовлялась від добровільного виконання та визнання того факту, що кошти їй було переведено 17.05.2023 року, а є свою чергу приватний виконавець ігнорувала повідомлення боржника щодо добровільного виконання рішення та здійснювала виконавчі дії, хоча рішення вже було виконано.

А тому, апеляційний суд вважає, що скарга ОСОБА_1 на діє приватного виконавця підлягає частковому задоволенюю із задоволення заяви в частині визнання дійї приватного виконавця протиправними, в іншій частині заява задоволенню не підлягає, оскільки на час розгляду справи як у суді першої так і апеляційної інстанції постанови про арешт майна боржника та арегт коштів боржника були скасовані самим приватним виконавцем.

Враховуючи викладене, ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2023 року підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 .

Також підлягає стягненню з приватного виконавця на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 141, 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2023 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни, стягувач: ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни щодо накладення арешту в межах ВП №71838087 на рахунки, зокрема на рахунок, який є спеціальним для отримання пенсії;

Визнати протиправними дії приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни. щодо направлення в межах ВП № 71838087 платіжної інструкції № 71838087 від 17.05.2023 року про стягнення з спеціального розрахункового рахунку призначеного для отримання пенсії суми в розмірі 220389,61 грн.;

Визнати протиправними бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни. щодо не закінчення ВП № 71838087 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

Визнати протиправними бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни. щодо неповернення виконавчого документу № 202/5399/22 від 08.05.2023 року стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження";

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 09 листопада 2023 року.

Головуючий-суддя О. В. Халаджи