РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/765/22

2/609/6/2023

06 листопада 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

за участю: секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: Релігійної організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом примусового виселення із житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції сторін .

1. 21 вересня 2022 року адвокат ОСОБА_2 , яка діє від імені позивача Релігійної організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом примусового виселення із житлового будинку.

2. Позов обґрунтовано тим, що 20.01.2019 року на загальних зборах віруючих релігійної громади «Парафії Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської єпархії УПЦ» було прийнято рішення про вихід з під юрисдикції УПЦ та об`єднатися у єдиній Православній Церкві України. На загальних зборах релігійної громади «Парафії Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської єпархії Православної Церкви України» 07.04.2019 року було затверджено Статут реорганізованої релігійної громади, а 10.05.2019 р. за розпорядженням голови Тернопільської обласної державної адміністрації було зареєстровано статут у новій редакції. 17.05.2019 року відомості про реорганізацію були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та видана виписка з реєстру. 09.06.2021 року Релігійна організація «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» набула, як правонаступник, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Як зазначає позивач в позовній заяві, на дату подання позову до суду у даному житловому приміщенні проживає без реєстрації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) без будь яких правових підстав на те, та відмовляється добровільно звільнити житлове приміщення. ОСОБА_1 була вселена у спірний житловий будинок з 1992 року, та зареєстрована з 21.08.1992 року по 04.09.2022 року, як дружина священика релігійної громади УПЦ МП, яка діяла у селі Бриків до її реорганізації у 2019 році. Жодних документів, які б свідчили про законність вселення відповідачки до житлового будинку не існує, на вимогу позивача про необхідність виселитися із займаного приміщення у зв`язку із набуттям права власності на нього саме позивачем, ОСОБА_1 відмовляється. Наявний лише договір, укладений між представниками православної громади села Бриків та Виконавчим комітетом Шумської районної ради про передачу в користування громаді приміщення для проживання біля культової споруди у АДРЕСА_1 . Даний договір без дати і номера. Можна припустити, що за усною домовленістю представників православної громади села Бриків і родиною ОСОБА_3 , останні були поселені у житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у 1992 році. Після реєстрації права власності за позивачем, жодних договорів про право проживання у житловому будинку між власником і відповідачкою не укладалося. Тобто проживання відповідачки у спірному житловому будинку, на даний час, являється безпідставним. Після реєстрації права власності на вказаний житловий будинок, позивачем був укладений договір позички нерухомого майна від 05.07.2021, згідно якого житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 був переданий в користування священику Релігійної організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» ОСОБА_4 , який разом із своєю сім`єю були зареєстровані у даному житловому будинку. ОСОБА_4 неодноразово особисто звертався до ОСОБА_1 з метою домовитися про порядок користування житловим приміщенням та господарськими будівлями, проте жодних домовленостей досягнуто не було. З приводу цих інцидентів викликалася поліція і жодним чином ОСОБА_1 не допускає законного користувача житлового будинку, користуватися і розпоряджатися належним позивачу майном.

Крім того, в позовній заяві вказано, що свекор відповідачки ОСОБА_5 за час свого життя зробив заповіт і розпорядився всім своїм майном, в тому числі житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 та заповів його відповідачці, своїй невістці, ОСОБА_1 . Однак, відповідачка, знаючи, що проживає у чужому будинку і потребує іншого житла, вчинила недобросовісно, написавши заяву до суду про відмову від спадщини на користь свого сина ОСОБА_6 . Такий вчинок позивач розцінює, як навмисне позбавлення себе права на житло з метою утримання за собою права проживати у житловому будинку позивача. Згідно інформації, наданої старостою с. Цеценівка Шумської ТГ ОСОБА_7 у житловому будинку у АДРЕСА_2 , не проживає і не зареєстрований ніхто. Тобто відповідачка після її виселення із займаного, на даний час, житлового будинку має де проживати, а саме: у житловому будинку, належному її сину ОСОБА_6 у АДРЕСА_2 . Відповідачка мала право за час своєї трудової діяльності побудувати собі житло, придбати його у власність або взяти в оренду. ОСОБА_1 мала усвідомлювати, що спірний будинок використовується релігійною організацією для проживання священнослужителів парафії та членів їх сімей, та розуміти, що після звільнення її чоловіка від посади священика, її родина має звільнити житлове приміщення. Проте родина відповідачки жодним чином не подбали про те, де будуть проживати після закінчення повноважень священнослужителя у с. Бриків Кременецького району. Натомість ОСОБА_1 , маючи можливість отримати у спадок житловий будинок від свого свекра, вчинила недобросовісно та відмовилась від нього на користь свого сина.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи та правове обґрунтування, позивач просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні житловим будинком з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності Релігійній організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України», шляхом примусового виселення із вказаного житлового будинку ОСОБА_1 .

3. 14 грудня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від адвоката Кожевнікової О.В., яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1 .

4. Позовні вимоги відповідач не визнає повністю, з твердженнями позивача не погоджується, з огляду на те, що ОСОБА_1 проживає і зареєстрована у спірному будинку понад 30 років, іншого житла не має, виселення її з цього будинку суперечить принципу пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи. Зазначає, що в контексті спірних правовідносин заявлених Релігійною громадою матеріально-правові вимоги не є законним заходом захисту речових прав нового власника. Вказує, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 збудований на земельній ділянці, яка була передана рішенням Бриківської сільської Ради народних депутатів Шумського району Тернопільської області від 09.03.1995 безоплатно у приватну власність для обслуговування житлового будинку і господарських будівель чоловіку відповідачки ОСОБА_8 . Отже, спірний житловий будинок був переданий разом із земельною ділянкою у приватну власність ОСОБА_8 , а не релігійній організації, ОСОБА_1 була вселена у спірний житловий будинок у 1992 році, та зареєстрована з 21.08.1992, являється добросовісним користувачем майна, належним чином несе усі витрати по утриманню спірного житла. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік відповідачки, який постійно проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 і після його смерті відкрилась спадщина. 07.09.2022 ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка і приватним нотаріусом ОСОБА_9 відкрита спадкова справа до майна померлого, а саме: на земельну ділянку, житловий будинок та інше майно.

Також зазначає, що підставою для реєстрації спірного житлового будинку за позивачем стало неіснуюче розпорядження Шумської РДА, оскільки у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на майно виявлено, що підставою для державної реєстрації житлового будинку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за позивачем стала довідка видана КП «Шумське БТІ» від 31.03.2021, так, як нібито розпорядження Шумської РДА, серія та №43 видане 23.02.1998 про реєстрацію будівлі за попереднім власником втрачене.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, враховуючи те, що ОСОБА_1 правомірно набула право власності на спірний житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

5. 09 січня 2023 року на адресу суду від представника позивача Релігійної організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» надійшла відповідь на відзив ОСОБА_1 .

6. Жодних міркувань та аргументів наведених у відзиві на позовну заяву позивач не визнає. Зазначає, що твердження представника відповідача про те, що будинок переданий у власність покійному чоловіку відповідачки і буде успадкований відповідачкою, нічим не обґрунтовані, оскільки із рішення Бриківської сільської ради народних депутатів Шумського району Тернопільської області від 09.03.1995 року про безоплатну передачу у приватну власність для обслуговування житлового будинку і господарських будівель землі у розмірі 0,25 га. ОСОБА_8 (покійному чоловіку відповідачки) жодним чином не вбачається, що дана земельна ділянка заходиться саме під будинком за адресою АДРЕСА_1 . У даному рішенні, про передачу житлового будинку у власність ОСОБА_8 взагалі не йдеться.

Зазначає, що не погоджується із твердженням представника відповідача, що підставою для реєстрації спірного житлового будинку за позивачем стало неіснуюче розпорядження Шумської РДА. З метою виконання ухвали суду від 17.10.2022 про залишення позовної заяви без руху, представником позивача були надані суду первинні правовстановлюючі документи, на підставі яких була проведена державна реєстрація права власності за позивачем, а саме: - копію архівного оригіналу Розпорядження голови Шумської районної державної адміністрації № 43 від 24.02.1998 р. про встановлення факту приналежності та видачу права власності на житловий будинок церковній громаді с. Бриків; - копію розпорядження голови Бриківської сільської ради від 11.02.1998 року, яким визнано церковну громаду с. Бриків власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ; - довідку КП «Шумське бюро технічної інвентаризації» № 305 від 19.11.2019 року, з якої вбачається, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований за церковною громадою. У жодному правовстановлюючому документі не звучить ім`я ОСОБА_8 чи ОСОБА_1 , як власника житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час державна реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 являється дійсною, дії державного реєстратора ніким оскаржені до суду не були і державна реєстрація не скасована.

Щодо правонаступництва між релігійними громадами православного віросповідання, які були зареєстровані у с. Бриків Кременецького району, то первинна реєстрація релігійної громади відбулася 24.09.1991, рішенням Виконавчого комітету Тернопільської обласної ради № 221 був зареєстрований статут Св. Юріївської церкви с. Бриків. 25.03.2013 розпорядженням голови Тернопільської обласної державної адміністрації № 104-од зареєстрований статут у новій редакції із назвою Релігійна громада «Парафія Святого Георгія Побідоносця» с. Бриків Шумського району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви, де зазначено, що парафія являється правонаступником релігійної громади з наданням їй усіх попередніх прав і обов`язків. 10 травня 2019 року, після виходу парафії із підпорядкування УПЦ та об`єднання із Православною Церквою України, розпорядженням голови Тернопільської обласної державної адміністрації № 267-од було зареєстровано статут у новій редакції із назвою Релігійна організація «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України». ОСОБА_1 була знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 05 вересня 2022 року, проте разом із іншими п`ятьма членами родини, станом на 01.07.1990 року являлася членом колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_2 , а отже мала у власності 1/6 частки житлового будинку. На підставі відмови від своєї частки майна на користь свого сина ОСОБА_6 , останнього рішенням суду визнано власником всього спадкового будинку. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , після померлого сина відповідачки відкрилась спадщина, на яку за законом спадкоємцем першої черги на рівні із дружиною та дітьми має право і відповідачка.

7. 17 січня 2023 року на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив від адвоката Кожевнікової О.В., яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1 .

8. У запереченні представник відповідача вважає спростування позивачем необґрунтованими, а позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що у 1998 році була проведена первинна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який, після реорганізації (перереєстрації статуту у новій редакції) відповідно перейшов у власність релігійної громади «Парафія Святого Георгія Побідоносця» с. Бриків Шумського району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви. У статуті релігійної організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» від 10.05.2019 №267-од, який надав позивач не зазначено, що релігійна організація «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» є правонаступником релігійної громади «Парафія Святого Георгія Побідоносця» с. Бриків Шумського району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви згідно статуту від 25.03.2013 №104-од. Релігійна організація «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» не являється правонаступником релігійної громади «Парафія Святого Георгія Побідоносця» с. Бриків Шумського району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви, отже не має жодних прав на право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

9. 18 січня 2023 року на адресу суду від представника позивача Релігійної організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» надійшли додаткові пояснення на заперечення на відповідь на відзив.

10. В додаткових поясненнях зазначено, що 20.04.2021 покійний чоловік відповідачки ОСОБА_8 звертався до Шумської міської ради через ЦНАП із заявою щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для фізичних осіб, проте Шумська міська рада 27.04.2021 відмовила в наданні такого дозволу у зв`язку із відсутністю підтвердження прав на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Правонаступництво релігійної громади позивача після Релігійної громади «Парафія Святого Георгія Побідоносця» с. Бриків Шумського району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви встановлено та перевірено судом у цивільній справі № 609/655/19. Крім того, у розпорядженні голови обласної державної адміністрації № 267 од від 10.05.2019 р. про статут релігійної організації ПЦУ села Бриків Шумського району у новій редакції, голова адміністрації зобов`язує зареєструвати статут позивача у новій редакції, зареєстрований рішенням виконавчого комітету Тернопільської обласної ради народних депутатів від 24.09.1991 року № 221.

У виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб підприємців та громадських формувань, яка додана до позовної заяви також вказана дата первинної реєстрації юридичної особи позивача 24.09.1991 року, згодом наступний запис в ЄДР 13.05.2013 р. і на дату формування виписки 17.05.2019 назва юридичної особи позивача звучить, як Релігійна організація «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України». З дати видачі виписки з ЄДР на юридичну особу позивача, такої юридичної особи, як Релігійна громада «Парафія Святого Георгія Побідоносця» с. Бриків Шумського району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви не існує.

Щодо невідповідності дати винесення розпорядження № 43 від 24.02.1998 р. у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 25.02.1998 р., де підставою для видачі свідоцтва вказане розпорядження № 43 від 23.02.1998 р. представник позивача зазначає, що коли вона звернулася, 19.08.2019 р. із запитом про видачу копії розпорядження № 43 від 23.02.1998 р. отримала відповідь про те, що розпорядження № 43 видане 24.02.1998 р., в якому встановлено факт приналежності та видано право власності на житлові будинки громадянам, а також церковній громаді с. Бриків, а 23.02.1998 року видавалося розпорядження № 42.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

11. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

12. Ухвалою суду від 21 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15 листопада 2022 року.

13. Підготовчі засідання, які призначені на 15.11.2022, 29.11.2022, 14.12.2022, 17.01.2023 відкладались за письмовими клопотаннями представника відповідача.

14. Ухвалою суду від 14 лютого 2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 08 березня 2023 року.

15. Ухвалою суду від 08 березня 2023 року провадження у справі зупинено за клопотанням представника відповідача, до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №609/139/23 за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» та Шумської міської ради об`єднаної територіальної громади Кременецького району Тернопільської області про скасування та виключення державної реєстрації права власності.

16. Ухвалою суду від 14 серпня 2023 року провадження у даній справі відновлено за клопотанням представника позивача у зв`язку із набранням чинності ухвали Шумського районного суду Тернопільської області у справі №609/139/23 від 20.07.2023, якою залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , справу призначено до судового розгляду на 14 вересня 2023 року.

17. Ухвалою суду від 14 вересня 2023 року судовий розгляд справи відкладено на 05 жовтня 2023 року за клопотанням представника відповідача.

18. Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року судовий розгляд справи відкладено на 25 жовтня 2023 року за клопотанням представника відповідача.

19. Сторони в судове засідання не з`явилися.

Від адвоката ОСОБА_2 , яка діє від імені позивача Релігійної організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» надійшла письмова заява про проведення судового засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Кожевнікова О.В. в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про розгляд справи у відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не скеровували.

20. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

21. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

22. 14 серпня 1991 року парафіяльними зборами Св.Юріївської церкви села Брикова Шумського району Тернопільсько-Кременецької єпархії ухвалено, а керуючим Тернопільською єпархією Української Православної Церкви затверджено Статут парафії Св.Юріївської церкви села Брикова Шумського району Тернопільсько-Кременецької єпархії.

23. Рішенням №221 від 24 вересня 1991 року виконавчий комітет Тернопільської обласної ради народних депутатів «Про реєстрацію статутів релігійних громад населених пунктів області» зареєстрував статут релігійної громади Української православної церкви с. Брикова Шумського району (№171).

24. Розпорядженням голови Тернопільської обласної державної адміністрації № 104-од від 25 березня 2013 року зареєстровано статут релігійної громади «Парафія Святого Георгія Побідоносця» села Бриків Шумського району Тернопільської єпархії Української православної церкви у новій редакції, у зв`язку із зміною назви та внесенням змін до нього. В п.1 Загальних положень статуту передбачено, що Парафія являється правонаступником релігійної громади з наданням їй усіх попередніх прав та обов`язків, зареєстрованої виконавчим комітетом Тернопільської обласної ради 24.09.1991 № 221.

25. Відповідно до Протоколу №1 загальних (парафіяльних) зборів віруючих релігійної громади «Парафії Святого Георгія Побідоносця» села Бриків Шумського району Тернопільської єпархії УПЦ від 20 січня 2019 року вбачається, що загальними зборами прийнято рішення про вихід з-під юрисдикції УПЦ та об`єднатися у єдиній Православній Церкві України.

26. Відповідно до Протоколу №3 загальних (парафіяльних) зборів віруючих релігійної громади Парафії Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської єпархії Православної Церкви України від 07 квітня 2019 року слідує, що загальними зборами прийнято рішення: про зміну назви релігійної громади, зокрема на релігійну громаду Парафії Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської єпархії Православної Церкви України; про прийняття Статуту релігійної громади Парафії Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської єпархії Православної Церкви України в новій редакції; обрання керівних органів релігійної громади Парафії Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської єпархії Православної Церкви України; про обрання осіб уповноважених представляти релігійну громаду для реєстрації статуту в органах державної влади.

27. Розпорядженням голови Тернопільської обласної державної адміністрації № 267-од від 10 травня 2019 року зареєстровано статут релігійної організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця» села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» в новій редакції, у зв`язку із зміною канонічної та організаційної приналежності. На титульній сторінці нового статуту зазначено: ЗАРЕЄСТРОВАНО: Рішення виконавчого комітету Тернопільської обласної Ради від 24 вересня 1991 р. № 221.

28. Судом встановлено, що 03 червня 2019 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до Релігійної організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця с. Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» з вимогою про визнання не чинними рішень загальних зборів релігійної громади, нової редакції статуту релігійної громади, усунення перешкод в користуванні храмовою спорудою, церковним майном та проведенні богослужінь.

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області №609/655/19 від 11 грудня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 відмовлено в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю.

Вищевказане рішення суду було оскаржено ОСОБА_8 до Тернопільського апеляційного суду. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишено без задоволення, а рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2020 року без змін.

У червні 2021 року до касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_8 на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 19 квітня 2021 року. Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_8 повернуто скаржнику, касаційну скаргу визнано неподаною.

29. У розпорядженні голови обласної державної адміністрації № 267-од від 10 травня 2019 року «Про статут релігійної організації ПЦУ села Бриків Шумського району у новій редакції», голова адміністрації зобов`язує зареєструвати статут релігійної організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця» села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України», у новій редакції, зареєстрований рішенням виконавчого комітету Тернопільської обласної ради народних депутатів від 24.09.1991 року № 221.

30. У листі №01-415/04-01 від 01.07.2019 Управління з питань внутрішньої політики, релігій та національностей Тернопільської ОДА повідомляє, що статутів інших релігійних громад, окрім Статуту релігійної громади Св.Юрівська церква с. Бриків парафії Шумського району Тернопільсько-Кременецької єпархії Української Православної Церкви та Статуту релігійної громади «Парафія Святого Георгія Побідоносця» села Бриків Шумського району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви», починаючи з 1991 року, в селі Бриків Шумського району зареєстровано не було.

31. У листі №198/01-06 від 29.08.2019 Архівного відділу Шумської РДА Тернопільської області міститься інформація про те, що в книгах розпоряджень голови Шумської районної державної адміністрації з основної діяльності за 1998 рік немає розпорядження від 23 лютого 1998 року №43. Разом з тим, у вище зазначених книгах 23 лютого 1998 року видано розпорядження №42, а за №43 видано 24 лютого 1998 року. В даному розпорядженні встановлено факт приналежності та видано право власності на житлові будинки 22-ом громадянам і в тому числі церковній громаді села Бриків. Також інформують, що будівельний паспорт, проектна документація на житловий будинок по АДРЕСА_1 та акт введення в експлуатацію даного житлового будинку на зберігання в архівний відділ не передавались.

32. У виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.05.2019 вказана дата первинної реєстрації юридичної особи позивача 24.09.1991, наступний запис в ЄДР 13.05.2013 і на дату формування виписки 17.05.2019 назвою юридичної особи позивача є: Релігійна організація «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України», ідентифікаційний код юридичної особи: 22605519, керівником юридичної особи є Медицький Павло Степанович, місцезнаходження юридичної особи: Тернопільська область, Шумський район, с. Бриків.

33. На доведення факту правонаступництва між юридичними особами, а саме: релігійною громадою «Парафія Святого Георгія Побідоносця» села Бриків Шумського району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви» та релігійною організацією «Парафія Святого Георгія Побідоносця» села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України», представником позивача надано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.03.2019, де код ЄДРПОУ юридичної особи релігійної громади «Парафія Святого Георгія Побідоносця» села Бриків Шумського району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви» значиться: 22605519, аналогічний коду ЄДРПОУ юридичної особи релігійної організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця» села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України».

34. Згідно із типовим договором про передачу культової будівлі в безплатне користування релігійній громаді, укладеного між православною релігійною громадою с. Бриків та виконавчим комітетом Шумської районної Ради народних депутатів в особі повноважного представника ОСОБА_10 вбачається, що релігійній громаді передано в безоплатне користування дерев`яну культову будівлю з дерев`яною огорожею по АДРЕСА_1 , культове майно для відправлення богослужінь згідно опису та приміщення для проживання площею 88 кв.м.

35. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №261363178 від 14.06.2021 підтверджується, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 80.8 кв.м., житловою площею 60.4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі: довідки КП «Шумське бюро технічної інвентаризації» № 305 від 19.11.2019; Архівного витягу № 03-01/760 від 31.03.2021, виданого Архівним відділом Кременецької РДА; розпорядження Шумської РДА №43 від 23.02.1998, виданого Шумською РДА (оригінал розпорядження втрачено заявником), зареєстровано за Релігійною організацією «Парафія святого Георгія Побідоносця» села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України», .

Аналогічна інформація міститься у Витягу з Державного реєстру речових прав №323530490 від 21.02.2023 року.

36. Згідно із Розпорядженням №7 від 11 лютого 1998 року Бриківської сільської ради Шумського району Тернопільської області, церковну громаду Свято-Юріївської української православної церкви Київської митрополії с. Бриків Шумського району визнано власником житлового будинку (збудованого громадою) по АДРЕСА_1 .

37. Згідно із Розпорядженням №43 від 24 лютого 1998 року голови Шумської районної державної адміністрації «Про оформлення права власності на житлові будинки (домоволодіння)» на підставі матеріалів, представлених Шумським БТІ, встановлено факт приналежності та видано право власності на житлові будинки громадянам, а також (за порядковим номером 2) Церковній громаді Св`ято-Юріївської Української православної церкви Київської митрополії с. Бриків.

38. Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 25 лютого 1998 року, виданим на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів №43 від 23.02.1998 підтверджується, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить Церковній громаді Св`ято-Юріївської Української православної церкви Київської митрополії на праві особистої власності.

39. Із довідки №305 від 19.11.2019, виданої КП «Шумське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано будинковолодіння за Церковною громадою Свято-Юріївською Українською Православною церквою Київської митрополії на підставі розпорядження Шумської районної державної адміністрації №43 від 23.02.1998.

40. Також судом встановлено, що КП «Шумське БТІ» станом на 18 листопада 2019 року за замовленням позивача Релігійної організації «Парафія святого Георгія Побідоносця» села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .

41. 05 липня 2021 року між релігійною організацією ««Парафія святого Георгія Побідоносця» села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» та ОСОБА_4 було укладено Договір позички нерухомого майна, згідно з яким релігійна організація передала в строкове безоплатне користування житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_11 , з метою особистого проживання його та членів його сім`ї, а саме: дружини ОСОБА_12 , сина ОСОБА_13 , сина ОСОБА_14

42. 14.07.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №144 від 05.09.2022

43. 06 вересня 2021 року голова та члени парафіяльної ради Релігійної організації «Парафія святого Георгія Побідоносця» села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» звертались до ОСОБА_1 (копії: ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; Шумській міській раді, Службі у справах дітей) із письмовою заявою-клопотанням, в котрій йшла мова про те, щоб до 16.09.2021 було залишено, звільнено житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , без подальшого створення конфліктних ситуацій щодо даного приміщення.

Дану заяву-клопотання адресат ОСОБА_1 отримала особисто 10.09.2021, про що свідчить підпис останньої у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

44. 12 вересня 2021 року сім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 відповіла на вищезгадану заяву-клопотання голови та членів парафіяльної ради, надіславши одному з членів парафіяльної ради ОСОБА_18 листа з вимогою не порушувати закон стосовно їх права на житло.

45. Старостою Шумської міської ради ОСОБА_19 , в присутності жителів с. Бриків: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , депутата Шумської міської ради Доптун Н.М. 20 вересня 2022 року було проведено обстеження по факту проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт обстеження житлово-побутових умов проживання за №27. Комісією встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) станом на 20.09.2022 року проживає одна без реєстрації у даному житловому будинку.

46. 29 вересня 2021 року голова та члени парафіяльної ради Релігійної організації «Парафія святого Георгія Побідоносця» села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» повторно звертались до ОСОБА_1 (копії: ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ) з письмовим клопотанням про негайне та невідкладене звільнення приміщення та зняття з реєстрації.

Дане клопотання адресат ОСОБА_1 отримала особисто 04.10.2021, про що свідчить підпис останньої у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

47. ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Цеценівка Шумського району Тернопільської області помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 13.04.2021, виданим Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

48. Судом встановлено, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно з яким призначив все своє майно відповідачці по справі ОСОБА_1 , склавши заповіт, посвідчений 16 вересня 2012 року секретарем виконавчого комітету Цеценівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, реєстровий запис №24.

49. Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 12 червня 1989 року, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_2 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 на праві особистої власності виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів № 116 від 23.05.1989р., зареєстровано в Кременецькому БТІ за реєстровим номером 230.

50. Згідно із Довідкою №295 від 16.08.2021, виданою Шумською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що станом на 01.07.1990 року згідно погосподарської книги №4 особового рахунку № НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , членами погосподарського двору були: голова двору ОСОБА_5 , 1934р.н. (помер ІНФОРМАЦІЯ_8 ), дружина ОСОБА_22 , 1939р.н., син ОСОБА_8 , 1958р.н., невістка ОСОБА_1 , 1960р.н., внук ОСОБА_15 , 1982р.н., внук ОСОБА_6 , 1985р.н.

51. Своєю письмовою заявою від 14.09.2021, адресованою Шумському районному суду, відповідачка ОСОБА_1 просила позов про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельними ділянками в АДРЕСА_2 вирішити в користь її сина ОСОБА_6 , претензій не мала ніяких.

52. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 слідує, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Цеценівка Шумського району Тернопільської області і його батьками є: ОСОБА_8 та ОСОБА_1 .

53. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області №609/1233/21 від 18 листопада 2021 року за ОСОБА_6 , в порядку спадкування за законом, після смерті діда ОСОБА_5 , окрім іншого, визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_2 .

54. Із Рапортів старшого інспектора чергової частини ВП №1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області від 13.03.2022 та 15.03.2022 вбачається, що виїздом СОГ встановлено, що між представниками релігійних громад с. Бриків УПЦ та ПЦУ виник конфлікт з приводу проживання у будинку неподалік церкви, який триває довгий час.

55. Актом опитування свідків №18, складеним комісією в складі старости Цеценівського старостинського округу та жителів с. Цеценівка 27 червня 2022 року встановлено, що на день смерті ОСОБА_5 періодично проживав без реєстрації ОСОБА_6 , 1985р.н. Станом на 27.06.2022 у будинку, де проживали ОСОБА_22 та ОСОБА_5 не проживає ніхто.

56. 05 вересня 2022 року з метою досудового врегулювання спору Релігійна організація «Парафія святого Георгія Побідоносця» села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» зверталась до ОСОБА_1 із письмовою претензією, у котрій, зокрема, повідомляла про те, що 05.09.2022 згідно Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого Постановою КМУ №265 від 07.02.2022, власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , Релігійною організацією «Парафія святого Георгія Побідоносця» села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України», було знято ОСОБА_1 з реєстрації із вище вказаного житлового будинку та пропонувала звільнити житлове приміщення з господарськими будівлями до 19.09.2022, передавши ключі від житлового будинку і господарських приміщень одній із вказаних у Претензії особі.

57. Згідно з Інформацією, наданою Шумському районному суду Тернопільської області у відповідності до ч. 7 ст. 187 ЦПК України 12.10.2022 ВОМІПРМП УДМС України в Тернопільській області підтверджується, що відповідачка ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 знята з реєстрації 05.09.2022.

58. Відповідно до Рішення третьої сесії двадцять другого скликання Бриківської сільської ради народних депутатів Шумського району Тернопільської області від 09 березня 1995 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам сіл Бриків, Коновиця, Онишківці» та Списку громадян села Бриків, яким безоплатно передано земельні ділянки, наданим Архівним відділом із додатку до рішення сесії від 09.03.1995 року слідує, що ОСОБА_8 надано земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,24га для ведення особистого підсобного господарства.

59. Судом встановлено, що 20 квітня 2021 року ОСОБА_8 звернувся до Шумської міської ради із письмовою заявою відповідно до статті 9 Закону України «Про адміністративні послуги» про розгляд питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для фізичних осіб: площею 0,25га для обслуговування житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 .

60. Рішенням №1268 від 27.04.2021 сьомої сесії восьмого скликання Шумської міської ради Тернопільської області «Про відмову в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_8 » останньому відмовлено у наданні дозволу на виготовлення такої документації, у зв`язку із відсутністю підтвердження прав на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

61. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №69951181 від 07.09.2022, наданим приватним нотаріусом Михайловою Г.В. підтверджується, що на майно ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 заведена спадкова справа номер у нотаріуса 146, номер у спадковому реєстрі 69653145.

62. Згідно Державного реєстру актів цивільного стану громадян Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 16 грудня 2022 року складено актовий запис за №2891 про смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується листом Шумського відділу ДРАЦС у Кременецькому районі Тернопільської області № 1/26.3.1-07.4 від 06.01.2023.

ІV. Оцінка Суду.

63. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

64. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності.

65. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

66. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

67. Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

68. Як зазначає у позовній заяві представник позивача, позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується: розпорядженням голови Бриківської сільської ради Шумського району Тернопільської області №7 від 11 лютого 1998 року, розпорядженням голови Шумської районної державної адміністрації №43 від 24 лютого 1998 року; копією дубліката свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виконкомом Шумської районної ради народних депутатів Тернопільської області 25 лютого 1998 року; реєстровим написом на свідоцтві про реєстрацію в Кременецькому бюро технічної інвентаризації 25.02.1998р. в реєстрову книгу №1 за реєстровим № 248, дублікат видано Шумською РДА 15.11.2001р.; довідкою КП «Шумське БТІ» №305 від 19.11.2019; витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності №261363178 від 14.06.2021; витягом з Державного реєстру речових прав №323530490 від 21.02.2023.

69. Релігійна організація «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» є правонаступником прав і обов`язків Церковної громади Св`ято-Юріївської Української православної церкви Київської митрополії с. Бриків та релігійної громади «Парафії Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської єпархії УПЦ», що підтверджується статутами, зареєстрованими, відповідно, рішеннями виконавчого комітету Тернопільської обласної ради народних депутатів № 221 від 24.09.1991, розпорядженнями голови Тернопільської обласної державної адміністрації № 104-од від 25.03.2013 та № 267-од від 10.05.2019, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 17.05.2019, а також рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 11.12.2020 у справі №609/655/19.

70. Відповідачка проживає у спірному будинку з 1992 року, як дружина колишнього священнослужителя ОСОБА_8 , якому церковна громада села Бриків за усною домовленістю дозволила проживати в цьому будинку з сім`єю, на період виконання ним обов`язків священика. Інших доказів на спростування даного твердження позивача щодо підстав проживання у спірному будинку відповідачкою не надано.

71. В матеріалах цивільної справи, що розглядається міститься витяг та виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо органів управління позивача як юридичної особи, зокрема, ОСОБА_8 виконував обов`язки керівника даної релігійної організації з 08 травня 1992 року, а з 17 травня 2019 року - керівником вказано ОСОБА_4 . Відтак з 17 травня 2019 року в ОСОБА_8 припинились трудові відносини з церковною громадою села Бриків, а отже і підстави проживання із сім`єю у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

72. 05 липня 2021 року між позивачем та новим священиком та керівником релігійної організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» ОСОБА_4 укладено договір позички нерухомого майна, згідно з яким релігійна організація передала йому в строкове безоплатне користування на строк до 01 травня 2024 року, спірний будинок для проживання з сім`єю, який не може заселитись в нього, тому що відповідачка чинить йому перешкоди в цьому, відмовляється виселятись, мотивуючи тривалим проживанням та тим, що власником цього будинку був її покійний чоловік ОСОБА_8 .

73. Судом встановлено, що після отриманих неодноразових вимог від церковної громади про виселення, які почали направлятись відповідачці з 06 вересня 2021 року (дану вимогу відповідачка отримала 10.09.2021) відповідачка своєю письмовою заявою від 14.09.2021, відмовилась від належної їй 1/6 частки як члену колгоспного двору та 1/6 частки як спадкоємиці після голови колгоспного двору, який заповів ОСОБА_1 все своє майно, у домоволодінні АДРЕСА_2 , в користь свого сина ОСОБА_6 , що підтверджується рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 18.11.2021 у справі №609/1233/21, яким за ОСОБА_6 визнано право власності на вказане домоволодіння в цілому.

74. За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

75. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

76. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

77. У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа - добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року (заява № 29979/04), «Кривенький проти України» від 16 лютого 2017 року (заява № 43768/07)).

78. Крім того, однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сутність добросовісності передбачає вірність зобов`язанням, повагу до прав інших суб`єктів, обов`язок до співставлення власних та чужих інтересів, унеможливлення заподіяння шкоди третім особам.

79. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

80. Релігійні організації згідно з частинами 1, 3 ст.18 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» володіють, користуються і розпоряджаються майном, яке належить їм на праві власності. У власності релігійних організацій можуть бути будівлі, предмети культу, об`єкти виробничого, соціального і добродійного призначення, транспорт, кошти та інше майно, необхідне для забезпечення їх діяльності.

81. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

82. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

83. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Релігійна організація «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» є власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 і саме вказаній релігійній громаді належать права володіння, користування та розпорядження ним.

В 1992 році вказаний житловий будинок був наданий для проживання ОСОБА_8 та його родині, як настоятелю релігійної громади.

У зв`язку з цим ОСОБА_8 із сім`єю вселився в будинок, та зареєструвались у ньому.

При цьому, діючим законодавством не врегульовано питання щодо надання житла настоятелям тієї чи іншої релігійних громад на час виконання ними обов`язків настоятеля, а відтак будь-які договори найму чи користування, рішення, ордера чи інші документи, про надання ОСОБА_8 та його дружині ОСОБА_1 вказаного житлового будинку для проживання та вселення в будинок відсутні.

84. Разом з тим, жодна сторона не заперечувала тієї обставини, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , надавався ОСОБА_8 у зв`язку із виконанням ним обов`язків настоятеля релігійної громади.

85. Доводи представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Кожевнікової О.В., про те, що власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , був чоловік відповідачки ОСОБА_8 та, відповідно, підпадав під дію ст.150 ЖК України, як громадянин, який має у приватній власності будинок, користується ним для особистого проживання і проживання членів своєї сім`ї, має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд тощо, не знайшли свого підтвердження жодним належним та допустимим доказом. Більше того, у відповіді на відзив представник відповідача зауважила, що ІНФОРМАЦІЯ_10 відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_8 , 07.09.2022 приватним нотаріусом Михайловою Г.В. за заявою відповідачки відкрита спадкова справа на земельну ділянку та житловий будинок та свідоцтво на спадщину буде видано не раніше 07.07.2023 (тобто протягом 10 місяців з дня відкриття спадкової справи). Проте, на день розгляду даного спору ні відповідачкою, ні її представником не долучено до матеріалів справи свідоцтва про право власності на спадкове майно, зокрема, на житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 , яке було б оформлене на ім`я ОСОБА_1 .

86. Судом враховуються положення статті 391 ЦК України, згідно якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

87. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 447/455/17 суд звернув увагу, що ЖК УРСР був прийнятий 30 червня 1983 року і він не відображає усіх реалій сьогодення. В свою чергу Цивільний кодекс є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше у часі, тому темпоральна колізія вирішується саме на користь норм ЦК України.

Законодавець при прийнятті ЦК України не визначив особливостей застосування норм ЦК України до житлових правовідносин в цілому, разом з тим, відносини, які регулюються ЖК УРСР, у своїй більшості є цивільно-правовими та мають регулюватися саме нормами ЦК України.

88. Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено перелік речових прав, похідних від права власності: право користування (сервітут); інші речові права відповідно до закону.

89. Частиною першою статті 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

90. Згідно ч.1 ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо).

В ході судового розгляду даної справи встановлено, що ОСОБА_8 разом із сім`єю розпочав проживання у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у 1992 році, таким чином відповідачка мала право на користування чужим житлом на праві особистого строкового сервітуту, який виник на підставі усного договору з церковною громадою, обумовленого метою його функціонування та призначенням ОСОБА_8 настоятелем релігійної громади.

У 2019 році релігійна громада «Парафії Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської єпархії УПЦ» провела реорганізацію та зміну назви на «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської єпархії Православної Церкви України», настоятелем релігійної організації призначено ОСОБА_4 , виписка з ЄДРЮОФОПГФ з 17.05.2019 року, який з 05 липня 2021 року, відповідно до умов договору позички нерухомого майна, укладеного з позивачем, не може поселитись з сім`єю в належний позивачу на праві власності будинок, який розташований в селі Бриків, там, де проживають парафіяни даної релігійної громади, які потребують щоденної присутності священнослужителя на робочому місці.

91. За положеннями ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі, зокрема, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом.

92. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

93. Відповідно до положень статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.

Тлумачення наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження майном, що перебуває у приватній власності, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі звернутися до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення (негаторний позов).

Водночас, суд звертає увагу, що відповідачем не доведено відсутності у неї у власності іншого житла, натомість позивачем доведено недобросовісність відповідача до чужої власності після одержання вимог від позивача про виселення, яка проявилась у написанні нею письмової заяви про відмову від права власності на частину житлового будинку на користь сина ОСОБА_6 , зокрема, на частку в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , як члена колгоспного двору, а також на частку померлого голови цього ж колгоспного двору, який склав заповіт в користь відповідачки на все своє майно, внаслідок такої відмови рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 18.11.2021 визнано за ОСОБА_6 в порядку успадкування за законом, після смерті діда ОСОБА_5 , право власності на весь будинок.

94. Окрім наведеного, з метою обґрунтування такого способу захисту свого права як виселення відповідача з житлового будинку, позивачем доведена наявність у відповідачки права на одержання у власність в порядку спадкування за законом житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , спадщина на який відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_12 , у зв`язку з смертю сина відповідачки ОСОБА_6 , в якому станом на день розгляду спору ніхто не проживає.

У справі, що розглядається інтереси позивача, як власника житла, перевищують інтереси відповідача ОСОБА_1 , яка вселилась в чужий житловий будинок на умовах сервітуту, правові підстави якого припинилися, і в якої існує реальна можливість переселитись у інше житло.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи принцип пропорційності та з метою захисту прав релігійної громади, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом фактичних і правових підстав для задоволення позову Релігійної організація «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом примусового виселення відповідача із житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

95. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому в силу вимог ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 в користь Релігійної організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» необхідно стягнути 2481 грн 00 коп судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ч.ч. 1, 3 ст.18 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», ст.ст. 317, 319, 321, 391, 401, 402, 406 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1.Позов Релігійної організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом примусового виселення із житлового будинку задовольнити повністю.

2.Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні житловим будинком з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності Релігійній організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» (), шляхом примусового виселення із вказаного житлового будинку ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

3.Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір на користь Релігійній організації «Парафія Святого Георгія Побідоносця села Бриків Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії Православної Церкви України» (), у розмірі 2481 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст судового рішення складено та проголошено 06 листопада 2023 року.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК