Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2023 Справа №607/5252/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участі секретаря судового засідання Кочмар С.М.,

у присутності представника позивача адвоката Крічфалушій Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Крічфалушій Л.І., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обґрунтовує позов тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2014 (справа №607/24264/13-ц). Від даного шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу сторонами їх дочка постійно проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_4 , при цьому, утримує дочку її матір. Також позивач вказала, що з моменту розірвання шлюбу відповідач не підтримував зв`язку з дитиною, не приймав участі у її вихованні, не забезпечував необхідного медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкувався з нею, не надавав їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяв засвоєння нею загальнодоступних норм моралі, не виявляв інтересу до її внутрішнього світу та не створив умов для отримання дитиною освіти. Натомість, усі ці обов`язки виконує лише матір`ю дитини. Також, позивач вказала, що відповідач своїх батьківських обов`язків щодо їхньої спільної дитини не виконує, зокрема з 2014 року не виховує дитину та не здійснює жодних дій, спрямованих на виконання своїх батьківських обов`язків. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді від 24.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 13.04.2023 на 14 год. 05 хв.

13.04.2023 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Крічфалушій Л.І. подала до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою суду, яку занесеною до протоколу судового засідання від 13.04.2023, задоволено клопотання представника позивача про доручення до матеріалів справи доказів та направлення справи до органу опіки та піклування, направлено справу до органу опіки та піклування для надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

19.06.2023 представник третьої особи Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради подала заяву, у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, за наявними у справі матеріалами, а також долучити до матеріалів справи письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 10.07.2023, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.07.2023 на 14 год. 00 хв., у якому було допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та, яке у зв`язку з неявкою відповідача, відкладено на 21.08.2023 на 12 год. 15 хв.

У судовому засіданні 21.08.2023 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Крічфалушій Л.І. позов підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явилася, однак, як зазначалося, раніше нею була подана заява про розгляд справи без її участі.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з частиною четвертою статті 223, статті 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача у судовому засіданні не заперечила проти такого вирішення справи.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 17.02.2014 у справі №607/24264/13-ц. Вказаним рішенням ОСОБА_6 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

Від даного шлюбу в сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 11.12.2012.

Також, вищевказаним рішенням постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 550 гривень, щомісячно, починаючи з 26.12.2013 до досягнення дитиною повноліття.

У інформації Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №22 Тернопільської міської ради Тернопільської області №121 від 28.07.2022 зазначено, що ОСОБА_3 навчалася в 3-А класі даного освітнього закладу до 07.06.2022. ОСОБА_2 , який є батьком дитини, не відвідував батьківські збори, не цікавився навчальним процесом дитини, не приводив і не забирав її зі школи, не брав участі у житті дитини з початку її навчання в освітньому закладі. Також, батько дитини не цікавився безпосередньо у класного керівника щодо життєдіяльності ОСОБА_3 у школі, не повідомляв про причини відчутності дочки у школі, не був присутній на перших і останніх дзвінках у школі та інших шкільних та класних заходах.

Як убачається із відповіді Тернопільського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №30 Тернопільської міської ради №23 від 02.08.2023 на адвокатський запит від 25.07.2022, за час перебування ОСОБА_3 у даному навчальному закладі ОСОБА_2 , не приводив та не забирав свою дочку із закладу освіти, не повідомляв педагогів про причини відсутності дитини у садку, не відвідував батьківські збори, не був присутній на інших дошкільних заходах. Батько також не цікавився освітнім процесом та життєдіяльністю дочки у навчальному закладі.

Із відповіді ФОП ОСОБА_8 №0608 від 02.08.2022 на адвокатський запит від 12.07.2022 вбачається, що ОСОБА_3 було надано послуг на 2900 грн, однак облік даних про те, хто з батьків (опікунів, членів родини) супроводжував пацієнта, здійснював оплату за послуги, отримував інформацію щодо діагнозу і плану лікування, не ведеться.

У відповіді тренера «Active Kids» ОСОБА_9 від 08.08.2022 на адвокатський запит від 12.07.2022 тренер повідомила, що ОСОБА_3 на заняття з гімнастики батько жодного разу не приводив.

Згідно з відповіддю Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» №643 від 17.08.2022 на адвокатський запит від 12.07.2022, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку на дільниці №62 поліклініки КНП «ТМДКЛ» з 09.10.2013. Матір дитини ОСОБА_1 при наданні медичної допомоги своїй дочці зверталась в педіатричне відділення №6 КНП «ТМДКЛ» регулярно та всі рекомендації лікаря виконує. Натомість, батько дитини ОСОБА_2 в медичний заклад дитину не приводив, у закладі медичної допомоги не з`являвся та ніяким іншим способом не цікавився станом здоров`я своєї дочки.

Із відповіді Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради №6930-Ф/2023 від 27.03.2023 на адвокатський запит від 23.03.2023 вбачається, що до управління не находили звернення від ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 протягом останніх трьох років не надходили, а журнал реєстрації вхідних документів від фізичних осіб зберігаються три роки.

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, протягом тривалого часу відповідач жодної участі у вихованні дитини не бере, з 2014 року не підтримував зв`язку з дитиною, не приймав участі у її вихованні, не забезпечував необхідного медичного догляду, лікування дитини, не спілкувався з нею, не надавав їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяв засвоєння нею загальнодоступних норм моралі, не виявляв інтересу до її внутрішнього світу та не створив умов для отримання дитиною освіти.

Висновком органу опіки та піклування Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради від 14.06.2023 №679, затвердженим рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №679 від 14.06.2023, визнано доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як убачається із висновку, працівником управління було проведено бесіду з дитиною ОСОБА_3 у режимі відеозв`язку. Дитина повідомила, що вона проживає разом з матір`ю, батька свого не знає, не пам`ятає, оскільки вони взагалі не спілкуються. Натомість, батько дитини ОСОБА_2 на засідання комісії не з`явився, та не повідомив про причини своєї відсутності, хоча був належним чином повідомлений.

Зазначений висновок органу опіки і піклування є достатньо обґрунтованим, відповідає вимогам частини п`ятої статті 19 СК України.

Допитані в судовому засіданні 31.07.2023 свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтвердили, що ОСОБА_2 , участі у вихованні та утриманні дочки ОСОБА_3 не бере. Зокрема, свідок ОСОБА_4 вказала, що ОСОБА_2 в житті дитини не бере жодної участі, попри те, що дитині 10 років відповідач дзвонив до дочки останній раз коли їй було 4 роки. Водночас, позивач не перешкоджала відповідачу бачитись з дитиною, однак відповідач матеріально та морально позивачу не допомагав, аліменти не сплачував, а місцезнаходження відповідача їй не відомо. Батьки відповідача також дитиною не цікавляться, а дитина проживає разом із матір`ю. Свідок ОСОБА_5 вказав, що відповідач не водив дочку ні в садочок, ні до школи, не цікавився нею, не приходив до неї, а також не допомагає дитині матеріально.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Положенням частиною першою статті 3 з Конвенції про права дитини, частини сьомої та восьмої статті 7 СК України передбачено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Положеннями частин першої та другої 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, та в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім враховані права батьків.

Частинами першою та другою статті 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення матері, батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18 зазначив, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «С.С. проти Словенії» дійшов висновку, що оскільки розуміння потреб дитини було обмеженим, а також не існувало емоційного зв`язку між матір`ю та дитиною, позбавлення батьківських прав у такому випадку відповідало конвенційним гарантіям, оскільки інтерес дитини до забезпечення постійного догляду та емоційної стабільності перевищив інтерес матері у збереженні правових зв`язків з дитиною.

В справі «Суур проти Естонії» Європейський суд з прав людини також дійшов висновку про відповідність інтересам дитини позбавлення батька батьківських прав щодо неї в зв`язку з втратою контакту з дитиною, а примушування дитини до спілкування могло б бути контрпродуктивним.

На підставі досліджених судом доказів судом установлено, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання своєї малолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не цікавиться здоров`ям дитини, не займається її вихованням, не створює умов для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, не забезпечує дитину, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України є правовою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. З урахуванням зазначених обставин, залишення за відповідачем батьківських прав жодним чином не сприятиме інтересам дитини.

Відповідач у судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають до задоволення шляхом позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3 .

Згідно з частиною третьою статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Однак, як уже зазначалось раніше, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2014 (у справі № 607/24264/13-ц) з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 550 гривень, щомісячно, починаючи з 26.12.2013 до досягнення дитиною повноліття. Відтак, рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дітей вже ухвалене.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача в користь позивача слід стягнути 1073,60 грн понесеного судового збору.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 164, 180 181 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 263, 264, 265, 273, 281-284, 288, 289, ст. 354, ст. 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 гривні.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, місцезнаходження: бульвар Т.Шевченка, 1, м. Тернопіль, код у .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич