Справа № 357/9958/23
Провадження № 2/357/2783/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року Головне управління Пенсійного Фонду України у Київській області (далі ГУ ПФУ у Київській області) звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь грошові кошти в сумі 5961,63 грн.

І. Позиція сторін у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на обліку в ГУ ПФУ у Київській області перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 31.01.2003 по 22.12.2022 р. отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 24.02.2023 відповідач звернувся до Управління із заявою про перехід на інший вид пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків - ліквідатор наслідків на ЧАЕС. Позивач вказує, що за принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 розглядало ГУ ПФУ у Сумській області. Переглянувши заяву та додані документи, 23.12.2022 відповідачу проведено перехід з пенсії за віком на пенсію по інвалідності відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, позивачем обчислено пенсію з врахуванням коефіцієнта заробітної плати 2,90126 замість вірного 2,50445. У травні 2023 року, пенсійну справу ОСОБА_1 переглянуто позивачем та приведено у відповідність до чинного законодавства з 28.02.2023 в частині застосування коефіцієнту заробітної плати, а саме застосовано коефіцієнт заробітної плати 2,50445. А тому, виникла переплата пенсії за період з 28.02.2023 року по 31.05.2023 року в сумі 5961грн. 63 коп. Позивач повідомив відповідача листом про суму виявленої переплати та запропонував в добровільному порядку вирішити питання щодо повернення коштів. Однак, відповідач відмовився повернути вказані кошти. А тому позивач, посилаючись на ст. 1212 ЦК України, п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, просить стягнути з відповідача переплату пенсії за період з 28.02.2023 по 31.05.2023р. в розмірі 5961,63 грн.

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 18.08.2023 року залишив позовну заяву без руху, надав час для усунення недоліків (а.с. 29-30).

06.09.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків (а.с. 32-34).

Ухвалою судді від 06.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження, призначено судове засідання (а.с. 37).

В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_2 підтримала позов, суду пояснила, що відбулась технічна помилка при обчисленні пенсії, у зв`язку з оновленням програмного забезпечення.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, просив долучити до матеріалів справи копію експертного висновку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають до задоволення з наступних підстав.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Київській області.

Згідно виписки з акту огляду медико-санітарною експертною комісією до довідки серії АВ № 1089503, ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності з 23 грудня 2022 року, причина інвалідності: захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідність встановлена довічно (а.с. 7-8).

Встановлено, що 24.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про перехід на інший вид пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків - ліквідатор наслідків на ЧАЕС. (а.с. 21)

Встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 було проведено перехід з пенсії за віком на пенсію по інвалідності відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та розмір пенсії вирахувано із застосуванням коефіцієнту 2,90126. (а.с. 5)

Листом № 1000-0305-9/61176 від 25.04.2023 року Начальник відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ОСОБА_3 , просила перевірити правильність проведення перерахунку, опрацювати електронну пенсійну справу без використання принципів черги та повідомити про результати, а також зазначила, що середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії, призначеної у 2023 році, складає 2,50445 (а.с. 6).

Згідно листа № 1800-0305-9/21207 від 17.05.2023 року ГУ ПФУ в Сумській області повідомило ГУ ПФУ у Київській області про необхідність самостійно переглянути середньомісячний коефіцієнт заробітної плати та опрацювати пенсійну справу відповідно до вимог чинного законодавства з 23.12.2022 року, оскільки програмне забезпечення щодо застосування середньомісячного коефіцієнта заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії, призначеної у 2023 році, надійшов пізніше опрацювання пенсійної справи (а.с. 18).

Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, у травні 2023 року, пенсійну справу ОСОБА_1 було переглянуто та приведено у відповідність до чинного законодавства з 28.02.2023р. в частині застосування коефіцієнту заробітної плати, а саме застосовано коефіцієнт заробітної плати 2,50445 (а.с.4).

Позивач повідомив відповідача ОСОБА_1 про переплату по пенсії в розмірі 5961,63 грн., на що відповідач подав Начальнику ГУ ПФУ у Київській області заяву від 28.06.2023 року, в якій зазначив, що повідомлений про існування переплати по пенсії, погашати її не згоден, оскільки переплата виникла не з його вини (а.с. 20).

В судовому засіданні відповідач повідомив, що не згодний із перерахунком пенсії та визначенням нового коефіцієнту, що призводить до зменшення розміру пенсійного забезпечення в той час, коли його витрати на лікування постійно збільшуються.

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне і пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Так, згідно із ч. 1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналась або могла дізнатись про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає за допущене нею погіршення майна.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, переплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем лише за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним, а отже можливості для прийняття рішення про стягнення сум переплати у випадку неправильного обчислення розміру пенсії працівником пенсійного органу чи у зв`язку з автоматизованою помилкою, законодавством не передбачено. Крім того, відповідач ставить під сумнів лист працівника ПФУ яким встановлюється новий коефіцієнт для розрахунку пенсії.

При цьому, обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вищевказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Позивач ГУ ПФУ у Київській області не надав суду жодних доказів на підтвердження обставин зловживання чи недобросовісності з боку відповідача ОСОБА_1 . Так само, не надано суду результатів службової перевірки щодо помилки працівників при розрахунку пенсійного забезпечення чи доказів про збій програмного забезпечення, що спричинило надлишкові виплати. А тому є передчасним твердженням, що орган, який уповноважений призначати пенсії, достеменно встановив факт переплати пенсії.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15 у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17 зазначено, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії). Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Відповідно до положень ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ГУ ПФУ у Київській області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 5961, 63 грн. не підлягають до задоволення, оскільки такі кошти не підлягають поверненню відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, у задоволенні пред`явленого позову ГУ ПФУ у Київській області відмовлено, тому підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 12, 19, 81, 175, 258, 263, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено і підписано 06.11.2023 року

Суддя О. Я. Ярмола