П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року м. Київ

Справа № 756/3456/20

Апеляційне провадження №22-ц/824/8343/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Нежури В.А., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Яценко Н.О., 20 січня 2023 року у м. Києві, повний текст рішення складений 07 лютого 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В

В березні 2020 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви, просила стягнути з відповідача на її користь 504526,65 грн матеріальної шкоди; 50000 грн моральної шкоди, 4550 грн витрат на проведення експертного дослідження, 5590,78 грн витрат пов`язаних зі сплатою судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 15 липня 2019 року о 17 год 10 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем JAC HFC1045К, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по проспекту Степана Бандери, 26-а в м. Києві, при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, унаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Lаnd Rover» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року відповідача визнано винним у вказаному ДТП.

Станом на момент ДТП автомобіль «Lаnd Rover » д.н. НОМЕР_2 , належав позивачу на праві приватної власності. З метою визначення розміру завданої матеріальної шкоди позивач звернулась до судового експерта ОСОБА_6, яким матеріальний збиток позивача внаслідок пошкодження транспортного засобу визначений в розмірі 704526,65 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як особи, яка керувала забезпеченим транспортним засобом, була застрахована у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», яка виконуючи свої договірні зобов`язання виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 200000,00 грн.

Враховуючи, що вина відповідача в пошкодженні транспортного засобу встановлена рішенням суду, що розмір матеріального збитку завданого пошкодженням автомобіля позивача підтверджено належним чином, а страхове відшкодування не в повній мірі покрило розмір матеріального збитку, позивач вважає, що відповідач має обов`язок по відшкодуванню матеріального збитку, що перевищує суму страхового відшкодування.

Крім матеріальних збитків за пошкодження майна, позивач вказує на заподіяння їй моральної шкоди, яку вона оцінила в 50000 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 504526, 65 грн, моральну шкоду в розмірі 5000, 00 грн та витрати на проведення експертного дослідження в сумі 4550, 00 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 5140, 77 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що транспортний засіб «Lаnd Rover» д.н. НОМЕР_2 не відремонтовано. Відповідачем не заявлялося клопотання про призначення у справі саме судової автотоварознавчої експертизи, а тому суд вважав наданий позивачем звіт на підтвердження вартості матеріального збитку таким, що підтверджує розмір заподіяної шкоди позивачу.

Оскільки страхове відшкодування не в повній мірі покрило розмір матеріальної шкоди, суд вважав, що з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими позивачем страховими виплатами та завданою матеріальною шкодою у розмірі 504526,65 грн, а також вартість проведеної оцінки для визначення розміру матеріального збитку, у розмірі 4500,00 грн.

Вирішуючи питання про розмір компенсації моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, як винної у ДТП особи, суд першої інстанції врахував психоемоційний стан позивача та переживання, викликані пошкодженням належного їй транспортного засобу, необхідністю його відновлення, та змінами в звичному життєвому ритмі, та прийшов до переконання про необхідність стягнення з відповідача на корить позивача компенсації моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн, та вважав, що визначений розмір є достатнім, співмірним із завданою шкодою.

Не погодився із вказаним рішенням суду відповідач ОСОБА_1 , його представником подана апеляційна скарга, в якій він вказує на незаконність необґрунтованість рішення суду, у зв`язку з неповним дослідженням обставин справи, та їх неправильною оцінкою.

Представник відповідача вказує на те, що на його думку шкода була завдана внаслідок неправомірних дій водія «Ленд ровер» ДНЗ НОМЕР_2 ОСОБА_3 , а тому саме вказана особа повинна відшкодовувати завдану шкоду внаслідок пошкодження майна. З метою підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями водія ОСОБА_3 і завданням шкоди позивачу відповідач заявляв клопотання про призначення у справі автотехнічної експертизи обставин та механізму ДТП, однак у вказаній цивільній справі експертиза не проводилася і не призначалася, суд безпідставно відмовив у задоволенні такого клопотання.

Також вказує на те, що Висновок оцінки, наданий стороною позивача, є неналежним доказом, оскільки вказане експертне дослідження проводилося без участі відповідача ОСОБА_1 , який був позбавлений можливості ставити свої питання або висловлювати свої заперечення.

Звертає увагу на те, що матеріали справи містять звіт про оцінку вартості матеріального збитку №09С/0819 від 16 вересня 2019 року, наданий третьою особою ПрАТ «Українська страхова компанія» АСКА», у якому розмір матеріального збитку, завданого позивачу є значно меншим і становить 309155,69 грн. Цей висновок, на думку відповідача відповідає усім критеріям доказування, однак суд першої інстанції не надав йому оцінки.

На підставі викладеного, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Дубовик О.В. вказує на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в суді. В свою чергу доводи наведені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, та є безпідставними.

Також вказує на те, що Висновок експертного дослідження №1744 складений судовим експертом в порядку передбаченому Інструкцією та є належним доказом, в той час, як Звіт про оцінку вартості матеріального збитку №09С/0819 складений на замовлення ПрАТ «АСКА» був виготовлений особою, яка не має статус кваліфікованого судового експерта автотоварознавця.

Сторона відповідача не була позбавлена можливості заявити клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, якщо вважали, що вартість матеріального збитку визначена невірно.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Хілько О.М. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив про її задоволення.

Представник позивача - адвокат Дубовик О.М. заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав доводи викладені судом першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому їх неявка, згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу - автомобіль марки «Lаnd Rover» д.н.з НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (т.1 а.с.9).

15 липня 2019 року о 17 год 10 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем JAC HFC1045К, реєстраційний номер НОМЕР_4 , та рухаючись по проспекту Степана Бандери, 26-а в м. Києві, при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, унаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Lаnd Rover» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вказані обставини встановлені постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року, якою відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вказаному ДТП. Постановою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року постанова Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року залишена без змін. З постанови апеляційного суду вбачається, що судом досліджувались обставини ДТП, і зокрема, питання наявності вини водія автомобіля «Lаnd Rover», д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 .. Апеляційним судом досліджені відеозаписи події, які визнані такими, що спростовують висновки суду першої інстанції про недотримання водієм ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР України (т.1 а.с.34-36).

Відповідно до Висновку експертного дослідження №1744, складеного ФОП ОСОБА_6 26 серпня 2019 року, розмір завданого матеріального збитку внаслідок пошкодженого транспортного засобу «Lаnd Rover» д.н. НОМЕР_2 , 2014 року випуску складає 704526,65 грн. В своєму звіті експерт посилається на те, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 27552 грн, вартість необхідних для ремонту матеріалів - 34674,08 грн, вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту - 600035,12 грн (т.1 а.с.11-30).

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як особи, яка керувала забезпеченим транспортним засобом, була застрахована у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (т.1 а.с.158,183). Страхова компанія, згідно зі страховими актами від 16 січня 2020 року та від 20 січня 2020 року виплатила страхове відшкодування позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля в сумі 100000 грн за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1410466 від 17 квітня 2019 року та 100000 грн за полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, що також підтверджується банківськими квитанціями (т.1 а.с.161,12,176-181). Вказані обставини визнані сторонами у справі.

В ході розслідування страхового випадку на замовлення ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» 16 вересня 2019 року СПД ОСОБА_5 був складений Звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 09С/08/19. У Звіті вказано, що величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу «Lаnd Rover» д.н. НОМЕР_2 , складає 309155,69 грн, в тому числі вартість відновлювального ремонту складає 530913,66 грн, де вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 36106,51 грн, вартість необхідних для ремонту матеріалів 22981,68 грн, вартість складових, що підлягає заміні під час ремонту - 471825,47 грн (т.1 а.с.162-174).

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну , відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Положеннями ст. 1194 ЦК України передбачено, що у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В порядку ст.ст. 23,1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 ЦК України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.02.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

В порядку ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В силу ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З наведених вище обставин справи вбачається, що 15 липня 2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль належний позивачу отримав механічні пошкодження. Судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій встановлена вина відповідача у даній дорожньо-транспортній пригоді. При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом досліджувались обставини ДТП і зокрема, питання наявності вини водія автомобіля «Lаnd Rover», д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 .. Зокрема, апеляційним судом досліджені відеозаписи події, які визнані такими, що спростовують висновки суду першої інстанції про недотримання водієм ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР України.

Виходячи з положень ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду і межах цивільної справи ці обставини не підлягають перегляду і не потребують доказування. У зв`язку з цим клопотання сторони відповідача заявлені в суді першої та апеляційної інстанцій про призначення у справі автотехнічної експертизи обставин та механізму ДТП не підлягали до задоволення. Вказані клопотання були вирішені судом першої та апеляційної інстанцій на відповідних стадіях судового розгляду у відповідності до вимог процесуального закону. А отже доводи апеляційної скарги відповідача про те, що шкода була завдана внаслідок неправомірних дій водія «Lаnd Rover» ДНЗ НОМЕР_2 ОСОБА_3 , а тому саме вказана особа повинна відшкодовувати завдану шкоду внаслідок пошкодження майна, слід визнати безпідставними.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як особи, яка керувала забезпеченим транспортним засобом, була застрахована у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА». Страхова компанія виплатила страхове відшкодування позивачу на загальну суму 200000 грн, тобто в межах страхового ліміту, що відповідає положенням закону України «Про страхування» та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З наданого ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 09С/08/19 вбачається, що величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу позивача визначена в розмірі 309155,69 грн, з врахуванням фізичного зносу складників. При цьому вартість відновлювального ремонту складає 530913,66 грн, де вартість ремонтно-відновлювальних робіт = 36106,51 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів 22981,68 грн, вартість складових, що підлягає заміні під час ремонту - 471825,47 грн.

Відповідно до Висновку експертного дослідження №1744, складеного ФОП ОСОБА_6 26 серпня 2019 року, розмір завданого матеріального збитку внаслідок пошкодженого транспортного засобу «Lаnd Rover» д.н. ДНЗ НОМЕР_2 , 2014 року випуску складає 704526,65 грн. В своєму звіті експерт посилається на те, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 27552 грн, вартість необхідних для ремонту матеріалів - 34674,08 грн, вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту - 600035,12 грн.

Таким чином, різниця у сумах вказаних висновками переважно полягає у визначенні вартості складових, що підлягають заміні під час ремонту.Вартість складових в обох висновках визначена за допомогою системи AUDATEX, їх перелік суттєво не відрізняється і відповідає даним зазначеним у схемі місця події де визначені пошкодження: ліве переднє крило, ліва передня дверка, задня ліва дверка, заднє ліве крило, кришка капота з лівого боку, передній бампер з лівого боку. Відповідачем не заявлялося клопотання про призначення по справі саме судової автотоварознавчої експертизи, а тому суд першої інстанції вважав, що наданий позивачем звіт на підтвердження вартості матеріального збитку підтверджує розмір заподіяної шкоди позивачу. Вказаний висновок суду першої інстанції не спростовується доводами апеляційної скарги, де лише вказується на неналежність як доказу висновку наданого стороною позивача, і на належність висновку наданого страхового компанією, без наведення підстав. Тому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що, заперечуючи проти висновків, викладених у звіті №1744 про оцінку вартості збитку, відповідач не надав суду доказів на спростування наведеного висновку, не заявляв клопотань про проведення судової експертизи, а отже несе ризики настання для нього негативних наслідків не реалізації його процесуальних прав.

Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме відповідач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, визначає докази, якими підтверджуються її заперечення проти позову, доводиться їх достатність та переконливість.

Встановивши, що позивач отримала від ПрАТ «УАСК «АСКА» страхове відшкодування, якого не достатньо для повного відшкодування шкоди, завданої відповідачем у результаті ДТП, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач в силу ст. 1194 ЦК України зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди, якою є вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, і страховою виплатою, яка нею одержана від страховика.

Посилання заявника у апеляційній скарзі на необхідність позивачем відремонтувати автомобіль та надати акт виконаних робіт у підтвердження понесених збитків суперечить положенням ст. 22 ЦК України відповідно до якої збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Зі змісту вказаної норми вбачається, що до збитків належать і витрати, які особа понесе у майбутньому. Крім того, жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язок потерпілого надати акт виконаних робіт, тоді як розмір понесених збитків підтверджується висновком експертизи.

Судом першої інстанції визначений також розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 5000,00 грн, який відповідає засадам розумності та справедливості, а також обставинам справи та наслідкам, що наступили для позивача, яка зазнала моральних страждань та втрат немайнового характеру.

Участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, а тому посилання заявника у апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди є безпідставними.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються із матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм процесуального законодавства та правильно застосовано норми матеріального права.

На підставі викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи, вірно застосовані норми матеріального права, у зв`язку з чим висновки суду є такими що в повному обсязі відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Тому апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга відповідача не підлягає до задоволення, то в силу ст. 141 ЦПК України понесені відповідачем витрати пов`язані з апеляційним переглядом справи компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: В.А. Нежура

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 08 листопада 2023 року.