Справа №751/7542/23
Провадження №4-с/751/25/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Бєлоусова Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на дії і рішення державного виконавця та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з усього нерухомого майна ОСОБА_1 , яке накладене в рамках виконавчого провадження, а саме обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 8676916, зареєстрований 28.04.2009 року 12:21:39 за № 8676916 реєстратором: Чернігівська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника б/н від 28.04.2009 р. Новозаводського ВДВС ЧМУЮ, об`єкт обтяження - квартира, в цілому, адреса: АДРЕСА_1 .

Вимоги скарги заявник обґрунтовує тим, що йому, ОСОБА_1 , належить на праві власності нерухоме майно - квартира АДРЕСА_2 .

14.08.2023 року він дізнався, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про накладення арешту на належне мені нерухоме майно.

Підставою для такого арешту стала постанова про арешт майна боржника б/н від 28.04.2009 року Новозаводського ВДВС ЧМУЮ, тип обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 8676916. Рішенням місцевого суду Новозаводського району м. Чернігова 11 грудня 2002 р. (справа № 2-2956) з нього на користь гр. ОСОБА_2 стягнуто 1202,85 грн. матеріальної шкоди, 81,00 грн. за проведення експертизи та 51,00 грн. сплаченого держмита.

На підставі вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист, який було пред`явлено до примусового виконання. На підставі виданого виконавчого листа по вищевказаній справі Новозаводським ВДВС ЧМУЮ було відкрито виконавче провадження.

Саме в рамках даного виконавчого провадження і був постановою накладений вищезазначений арешт на квартиру.

Однак, він повністю сплатив боржнику стягнуті з нього грошові кошти, а тому виконавче провадження щодо виконання судового рішення в цивільній справі №2-2956 було завершено. Виконавчі документи були повернуті стягувачу. Станом на сьогодні зазначені виконавчі документи до Новозаводського відділу ДВС не пред`являлися та на виконанні не перебувають.

Додатково зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" максимальний строк пред`явлення виконавчого документу для примусового виконання становить 3 три роки. Таким чином, строк пред`явлення виконавчого документу у стягувача минув.

14.08.2023 року він звернувся до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою щодо зняття вищевказаного арешту з належного мені нерухомого майна.

25.08.2023 року він отримав відповідь з Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про те, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження, в тому числі електронного архіву виконавчих проваджень та спецрозділу, інформації щодо виконавчого провадження, під час виконання якого було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (підстава - постанова від 28.04.2009 р. Новозаводського ВДВС Чернігівського МУЮ) не знайдено.

Крім того, його додатково повідомлено, що матеріали завершених виконавчих проваджень, переданих до архіву державної виконавчої служби, підлягають знищенню у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання, встановленого розділом XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Строк зберігання в електронному архіві завершених, повернутих без прийняття до виконання відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить десять років.

Враховуючи викладені обставини, йому відмовлено у знятті арешту з нерухомого майна та для вирішення питання запропоновано звернутися до суду.

Заявник в судове засідання не з`явилась. Про час та місце його проведення повідомлялась у встановленому порядку.

Представник суб`єкта оскарження у судове засідання не з`явився Про час та місце його проведення повідомлялась у встановленому порядку. Жодних клопотань на адресу суду не надходило.

Оскільки всі особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно договору дарування квартири серії ВХС №931246 від 07.07.2006 року ОСОБА_1 , належить на праві власності нерухоме майно - квартира АДРЕСА_2 (а.с. 3).

Рішенням місцевого суду Новозаводського району м. Чернігова 11 грудня 2002 р. (справа № 2-2956) з нього на користь гр. ОСОБА_2 стягнуто 1202,85 грн. матеріальної шкоди, 81,00 грн. за проведення експертизи та 51,00 грн. сплаченого держмита (а.с. 5-6).

З Інформаційної довідки №344203698 від 25.08.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що постановою про арешт майна боржника б/н від 28.04.2009 року Новозаводського ВДВС ЧМУЮ, тип обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 8676916. Рішенням місцевого суду Новозаводського району м. Чернігова 11 грудня 2002 р. (справа № 2-2956) накладено арешт на майно ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

З листа від 25.08.2023 року №73243 Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження, в тому числі електронного архіву виконавчих проваджень та спецрозділу, інформації щодо виконавчого провадження, під час виконання якого було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (підстава - постанова від 28.04.2009 р. Новозаводського ВДВС Чернігівського МУЮ) не знайдено. Ідентифікувати виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт , та встановити наслідки його завершення немає можливості (а.с. 9-10).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Верховний Суд, розглядаючи питання ефективності захисту порушеного права особи на майно якого у рамках виконавчого провадження накладено арешт у постанові від 28.10.2020 року у справі 320/2494/20 зазначив, що позивач який є боржником перед банком, є стороною виконавчого провадження. У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7.02.2014 № 6 судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 року у справі 320/5432/18. Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно до ч. 1 п.2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно положень ст. 50 ч.ч. 2, 3 Закону України «Про виконавче провадження» №606- XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

В силу ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з п 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 817/928/17 визначено, що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Враховуючи ті обставини, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження, в тому числі електронного архіву виконавчих проваджень та спецрозділу, інформації щодо виконавчого провадження, під час виконання якого було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (підстава - постанова від 28.04.2009 р. Новозаводського ВДВС Чернігівського МУЮ), не знайдено, та ідентифікувати виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт і встановити наслідки його завершення немає можливості, існування даного арешту до цього часу без наявності виконавчих проваджень порушують права заявника як власника майна, суд приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з усього нерухомого майна ОСОБА_1 , яке накладене в рамках виконавчого провадження, а саме обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 8676916, зареєстрований 28.04.2009 року 12:21:39 за № 8676916 реєстратором: Чернігівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника б/н від 28.04.2009 р. Новозаводського ВДВС ЧМУЮ, об`єкт обтяження - квартира, в цілому, адреса: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні під час її проголошення - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю. К. Овсієнко