Провадження № 2/522/5226/23
03 листопада 2023 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участю секретаря судового засідання - Навроцької Є.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
До суду 23.06.2023 року надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме заборгованості у розмірі 25 228,23 грн., з яких: 14 162,14 грн -заборгованість за тілом кредиту, 1 794,87 грн.- заборгованість за процентами, 7 384,64 грн.- заборгованість за комісією, 402,88 грн. -3% річних, 1 483,70 грн.- інфляційні витрати.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 17.07.2019 року між Акціонерним товариством «РВС Банк» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-Договір № 0035759 про надання банківської послуги (платіжна карта Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
Згідно заяви-договору № 0035759 від 17.07.2019 року, відповідач, підписанням заяви- договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, акцептував укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на Сайті Банку і беззастережно приєднався до умов договору. З умовами договору відповідач ознайомлений та він зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до договору.
За умовами заяви відповідачу було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 30 769,23 гривень, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, % річних-18, тип ставки- фіксована, разом комісія при видачі кредиту: 2,5 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого кредиту.
В день підписання заяви-договору № 0035759 від 17.07.2019 року, відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов заяви-договору, про що свідчить підпис відповідача.
Грошові кошти у сумі 30 769,23 грн. були зараховані Акціонерним товариством "РВС Банк" 17.07.2019 року на картковий рахунок клієнта.
Відповідно до п. п. 7.3.1. Публічної пропозиції, погашення Клієнтом заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі Щомісячного платежу здійснюється щомісячно та/або в дату повного погашення заборгованості за Споживчим кредитом, починаючи з місяця, наступного після місяця оформлення Споживчого кредиту, за ануїтетною схемою погашення (ряд рівних грошових платежів, що здійснюються через рівні проміжки часу) у розмірах і терміни (дати), визначені Графіком платежів, шляхом забезпечення наявності грошових коштів у відповідних сумах на Рахунку для погашення заборгованості, що зазначений у Заяві-Договорі.
У разі порушення терміну погашення заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі Щомісячного платежу, в тому числі його частини, встановленого Графіком платежів, така заборгованість, у тому числі Щомісячний платіж (або його частина) вважається простроченим починаючи з наступного дня за днем встановленого терміну погашення згідно з Графіком платежів і до дня погашення простроченої заборгованості. З дня виникнення простроченої заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі Щомісячного платежу, встановленого Графіком платежів, Банк має право нараховувати штрафні санкції за порушення строків погашення заборгованості за Споживчим кредитом, у тому числі Щомісячних платежів у розмірі 10,00 гривень за кожен день прострочення платежу. Сплата штрафу та/або пені не звільняє Клієнта від виконання зобов`язань, за порушення яких передбачені штраф та/або пеня, і так само не звільняє його від обов`язку відшкодувати Банку збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань за Договором, у тому числі будь-які витрати, що були понесені Банком у зв`язку зі стягненням заборгованості з Позичальника за Договором, (п. 7.3.11 Публічної пропозиції).
Відповідач порушив зобов`язання за заявою-договором, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, загальна сума якої становить 23 341,65 грн., з яких:
-14 162,14 грн. заборгованість тілом кредиту;
-1 794,87 грн. заборгованість процентами;
-7 384,64 грн. заборгованість за комісією;
-0,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня).
Проте на момент подачі позову відповідач не сплатив позивачу заборгованість, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором, у зв`язку з чим, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом.
Матеріали позову суддя отримала 26.06.2023 року.
Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 127139 від 26.06.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 27.06.2023 року по справі відкрито провадження у спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання на 26.07.2023 року.
У судове засідання призначене на 26.07.2023 року сторони не прибули, в матеріалах справи міститься клопотання ТОВ «ФК «Паріс» про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач до суду відзив не надав. Розгляд справи відкладено на 12.09.2023 року.
У судове засідання призначене на 12.09.2023 року сторони не прибули, в матеріалах справи міститься клопотання ТОВ «ФК «Паріс» про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач до суду відзив не надав. Розгляд справи відкладено на 19.10.2023 року.
У судове засідання призначене на 19.10.2023 року сторони не прибули, в матеріалах справи міститься клопотання ТОВ «ФК «Паріс» про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач до суду відзив не надав. Розгляд справи відкладено на 03.11.2023 року.
У судове засідання призначене на 03.11.2023 року сторони не прибули, в матеріалах справи міститься клопотання ТОВ «ФК «Паріс» про розгляд справи за відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив суду не надав. Заяв по суті справи також відповідачем не було надано.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення судового рішення є 08.11.2023 року.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 17.07.2019 року між Акціонерним товариством «РВС Банк» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-Договір № 0035759 про надання банківської послуги (платіжна карта Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. (а. с. 15).
Згідно із заявою-договором № 0035759 від 17.07.2019 року, відповідач підписанням заяви- договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцептував укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на Сайті Банку і беззастережно приєднався до умов договору. З умовами договору відповідач ознайомлений та він зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до договору.
За умовами заяви відповідачу було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 30 769,23 гривень, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, % річних-18, тип ставки- фіксована, разом комісія при видачі кредиту: 2,5 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого кредиту.
В день підписання заяви-договору № 0035759 від 17.07.2019 року, відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов заяви-договору, про що свідчить підпис відповідача.
Грошові кошти у сумі 30 769,23 грн. були зараховані Акціонерним товариством "РВС Банк" 17.07.2019 року на картковий рахунок клієнта, що підтверджується меморіальним ордером № 1265 від 17.07.2019 року на суму 30 000,00 грн. та меморіальним ордером № 1266 від 17.07.2019 року на суму 769,23 грн. (а. с. 26).
Також суду надано Додаток №1 до заяви-договору-Графік платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за період з 17.07.2019 року по 17.07.2021 року, з якого вбачається, що відповідач його підписав, та за якими наведені наступні умови :
Також позивачем надано Публічну пропозицію АТ «РВС Банк» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що набуло чинності з 04.02.2019 року. (а.с. 4-14).
Відповідно до п. п. 7.3.1. Публічної пропозиції, погашення Клієнтом заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі Щомісячного платежу здійснюється щомісячно та/або в дату повного погашення заборгованості за Споживчим кредитом, починаючи з місяця, наступного після місяця оформлення Споживчого кредиту, за ануїтетною схемою погашення (ряд рівних грошових платежів, що здійснюються через рівні проміжки часу) у розмірах і терміни (дати), визначені Графіком платежів, шляхом забезпечення наявності грошових коштів у відповідних сумах на Рахунку для погашення заборгованості, що зазначений у Заяві-Договорі.
У разі порушення терміну погашення заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі Щомісячного платежу, в тому числі його частини, встановленого Графіком платежів, така заборгованість, у тому числі Щомісячний платіж (або його частина) вважається простроченим починаючи з наступного дня за днем встановленого терміну погашення згідно з Графіком платежів і до дня погашення простроченої заборгованості. З дня виникнення простроченої заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі Щомісячного платежу, встановленого Графіком платежів, Банк має право нараховувати штрафні санкції за порушення строків погашення заборгованості за Споживчим кредитом, у тому числі Щомісячних платежів у розмірі 10,00 гривень за кожен день прострочення платежу. Сплата штрафу та/або пені не звільняє Клієнта від виконання зобов`язань, за порушення яких передбачені штраф та/або пеня, і так само не звільняє його від обов`язку відшкодувати Банку збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань за Договором, у тому числі будь-які витрати, що були понесені Банком у зв`язку зі стягненням заборгованості з Позичальника за Договором, (п. 7.3.11 Публічної пропозиції).
29.07.2021 року між Акціонерним товариством «РВС Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 29072021/1. (а. с. 18-20).
Відповідно до п. п. 1.1. п. 1 Договору відступлення права вимоги Первісний Кредитор у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а Новий Кредитор приймає (набуває) права вимоги Первісного Кредитора за Кредитними Договорами зазначеними у Додатку № 1 до цього Договору, зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповненнями до нього тощо, що є невід`ємною частиною, які укладені між Акціонерним товариством «РВС Банк» та боржниками.
Як вбачається з Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги, Акціонерне товариство «РВС Банк» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до ОСОБА_1 за Заявою-Договором № 0035759 від 17.07.2019 року на загальну суму 23 341, 65 грн., з яких:
-14 162,14 грн. заборгованість тілом кредиту;
-1 794,87 грн. заборгованість процентами;
-7 384,64 грн. заборгованість за комісією;
-0,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня).
Згідно п. 3.1. Договору про відступлення права вимоги, права вимоги за Кредитним договором вважаються відступленими з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі прав та документів, що є невід`ємною частиною цього Договору.
Новий кредитор, відповідно до п. п. 1.4 п. 1 Договору відступлення права вимоги, після переходу до нього права вимоги стає кредитором за кредитними договорами та одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх без виключення зобов`язань за кредитними договорами, які існували та існують на момент укладання цього Договору.
За розрахунком заборгованості по договору № 0035759 від 17.07.2019 року, загальна заборгованість відповідача станом на 12.06.2023 року становить 23 341,65 грн., з яких:
-14 162,14 грн. заборгованість тілом кредиту;
-1 794,87 грн. заборгованість за процентами за період з 17.07.2019 року по 29.07.2021 року;
-7 384,64 грн. заборгованість за комісією за період з 17.07.2019 року по 29.07.2021 року. (а. с. 34-37).
Позивач надав суду виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 у зв`язку з списанням заборгованості по кредитному договору від 17.07.2019 року у зв`язку з продажем згідно протоколу Правління від 29.07.2021 року. (а.с. 27-33).
Позивач виконав вимоги укладеного між ним та відповідачем кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, які в цьому договорі зазначені, що не спростовано стороною відповідача.
Із позову вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом, що й стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.
Суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі -14 162,14 грн.
Щодо стягнення процентів за споживчим кредитом.
Наразі закріпилася судова практика Верховного Суду в частині формування правових позицій щодо застосування ст. ст. 1048, 1050, 625 ЦК України у кредитних спорах. Здебільшого в цьому питанні Верховний Суд підтримує правовий висновок, сформований Великою Палатою ще у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Цей правовий висновок має тенденцію до застосування судами першої та апеляційної інстанції в будь-яких кредитних спорах.
Надаючи правову оцінку вищевказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Вказаний висновок міститься у п. 35 Постанови.
Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з логікою Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Якщо кредитний договір має домовленість, що передбачає закінчення строку кредитування поверненням позичальником кредитних коштів і кредитор не направляв у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимогу, а вживав інші заходи досудового врегулювання, то за таких обставин слід дійти висновку про правомірність нарахування банком процентів за користування кредитними коштами боржником. Іншими словами, якщо немає вимоги, оформленої відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, та немає строку закінчення кредитного договору, то нарахування процентів банком можливе до повернення позичених коштів.
Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
З огляду на наведене Велика Палата ВС у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 зробила висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Зазначені правові висновки були враховані у постановах ВС від 17.02.2021 року у справі № 383/869/14, від 10.02.2021 року у справі № 331/3410/16-ц, від 30.06.2020 року у справі № 717/1223/17-ц та інших.
Позивачем направлялась відповідачу вимога 29.07.2021 року про погашення заборгованості у розмірі (а.с. 39):
-14 162,14 грн. заборгованість тілом кредиту;
-1 794,87 грн. заборгованість процентами;
-7 384,64 грн. заборгованість за комісією;
-0,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня).
Таким чином нарахування заборгованості по процентам за період з 15.11.2019 року по 29.07.2021 року у розмірі 1 794,87 грн. є правомірним.
З урахуванням викладеного суд вважає що вимоги про стягнення процентів підлягають задоволенню у розмірі- 1 794,87 грн.
Щодо стягнення заборгованості за комісію .
Позивач просить стягнути з відповідача:
-7 384,64 грн. заборгованість за комісією за період з 17.07.2019 року по 29.07.2021 року.
За умовами заяви відповідачу було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 30 769,23 гривень, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, % річних-18, тип ставки- фіксована, разом комісія при видачі кредиту: 2,5 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого кредиту.
Відповідно до п. п. 7.3.1. Публічної пропозиції, погашення Клієнтом заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі Щомісячного платежу здійснюється щомісячно та/або в дату повного погашення заборгованості за Споживчим кредитом, починаючи з місяця, наступного після місяця оформлення Споживчого кредиту, за ануїтетною схемою погашення (ряд рівних грошових платежів, що здійснюються через рівні проміжки часу) у розмірах і терміни (дати), визначені Графіком платежів, шляхом забезпечення наявності грошових коштів у відповідних сумах на Рахунку для погашення заборгованості, що зазначений у Заяві-Договорі.
Нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання фінансового інструменту, за надання кредитних ресурсів, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк.
Згідно практики Верховного Суд, а саме постанови Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 343/557/15-ц вбачається наступне:
Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Отже, за висновками ВС несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема і щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.
Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (п. 29 постанови у справі № 363/1834/17).
В даному випадку споживчий кредит укладено 17.07.2019 року.
Виходячи з наведеного суд вважає, що банк нарахував боржнику комісію неправомірно, а тому слід відмовити у її задоволенні.
Щодо стягнення штрафних санкцій згідно ст..625 ЦК України, 3% річних, інфляційні витрати.
Позивач просить стягнути з відповідача на суму боргу у розмірі 23 341,65 грн.:
- 402,88 грн. - 3 % річних за період з 29.07.2021 року по 23.02.2022 року;
- 1 483,70 грн. - інфляційні витрати за період з 29.07.2021 року по 23.02.2022 року.
Проте суд вбачає що сума заборгованості, з урахуванням відмови у стягненні комісії у розмірі 7 384,64 грн, становить 15 957,01 грн, а тому нарахування 3% річних та інфляційних витрат має стягуватись саме з суми боргу у розмірі 15 957,01 грн.
Останній період (29/07/2021 - 23/02/2022)Індекс інфляції
Інфляційне збільшення:
15 957,01 x 1.06356463 - 15 957,01 = 1 014,30 грн.
Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 29/07/2021 до 23/02/2022 15 957,01 x 3 % x 210 : 365 : 100210275,42 грн.
Всього штрафних санкцій: 275,22 грн.
Таким чином вимоги про стягнення 3 % річних у сумі 275,42 грн. та інфляційних витрат у сумі 1 014,30 грн. за період з 29.07.2021 року по 23.02.2022 року підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи спір суд виходить із наступного.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та паспорту споживчого кредиту, відсутності відзиву, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що за подання даного позову позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 гривень, що підтверджується наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією № 5400 від 09.06.2023 року на зазначену суму.
Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 2 684,00 грн. Оскільки позов задоволено частково на 68,36 %, то судовий збір підлягає стягненню з відповідачки пропорційно - в сумі 1 834,78 грн.
Керуючись ст. ст. 1, 3, 16, 203, 207, 509, 524, 525, 526, 530, 536, 549, 550-551, 610-612, 625-626, 629, 638, 639, 640, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 27, 43, 64, 76, 81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України;
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
-14 162,14 грн. заборгованість тілом кредиту;
-1 794,87 грн. заборгованість процентами;
-1 014,30 грн.- заборгованість розрахунку інфляції;
-275,42 грн.- заборгованість 3 % річних.
В іншій частині позовних вимог- відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 08.11.2023 року.
Суддя Л.В. Домусчі