Провадження №2/523/4919/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2023 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом

справу за позовом, в порядку спрощеного провадження,

ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про зміну способу стягнення аліментів, встановлених рішенням суду,

Установив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, встановлених рішенням суду. Просила змінити призначений постановою Одеського апеляційного суду від 17 січня 2020 року по справі №523/6940/19, спосіб стягнення аліментів, який підлягав стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 03.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 , з стягнення твердої грошової суми на стягнення частини від всіх видів заробітку (доходу).

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимоги позову обґрунтувала тим, що ОСОБА_2 сплачує аліменти відповідно із рішення суду, у розмірі 2000,00 грн. на місяць, але ці кошти не покривають половину реальних витрат, які пов`язані з забезпеченням дитини та її належного розвитку та виховання.

08 серпня 2020 року позивачка повторно вийшла заміж, шлюб зареєстровано з ОСОБА_5 , Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №560, після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

Крім того, до позовної заяви долучила копії квитанцій, платіжних доручень та ін. в підтвердження реальних додаткових витрат для розвитку та забезпечення міцного здоров`я доньки ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_1 просила її позовні вимоги задовольнити з мотивів, що викладені в позові.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси Сувертак І. В. від 17 серпня 2023 року було прийнято до свого провадження зазначену справу та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Окрім того надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву. (а.с. 31,32).

Позивач в судове засідання не прибув та надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову. (а.с. 49).

Стороною відповідача адвокатом Корнієнко Ю. А. надано заяву про розгляд зазначеної цивільної справи за її відсутності та відсутності відповідача. При ухваленні рішення просила прийняти до уваги відзив та заперечення сторони відповідача. (а.с. 60).

В відзиві, котрий надійшов на адресу суду 06 вересня 2023 року, відповідач не визнав вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач вважає, що позивач не обґрунтував свої позовні вимоги, а докази, котрі надані до позовної заяви є такими, що не входять до предмету доказування по зазначеній справі.

Крім того зазначив, що він перебуває на військовій службі з 30.03.2022 року по теперішній час. Часто отримує бойові поранення та потребує на лікування значних грошових коштів. Також більше половини отриманого грошового забезпечення відповідачем витрачається на потреби придбання комплектування, спеціального одягу, обладнання тощо для несення військової служби та виконання поставлених бойових завдань.

Таким чином, відповідач вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити. (а.с. 36-38).

Крім того, стороною відповідача 06 жовтня 2023 року надано заперечення на заяву позивача від 15 вересня 2023 року. (а.с. 58,59).

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 08 серпня 2020 року позивачка повторно вийшла заміж, шлюб зареєстровано з ОСОБА_5 , Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №560, після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 . (а.с. 8).

ОСОБА_9 зверталась до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом про стягнення аліментів та відповідно з постановою Одеського апеляційного суду від 17 січня 2020 року по справі №523/6940/19, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково. Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 червня 2019 року - скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення аліментів задоволено частково. Постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 03.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 11-18).

Відповідач рішення суду про стягнення аліментів на утримання доньки виконує належним чином та матеріали справи доказів протилежного не містять та сторонами зазначене не оспорюється.

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 30.03.2022 року по теперішній час. (а.с. 39).

Під час несення військової служби відповідач періодично отримує порання, які потребують постійного лікування та періодичного медичного огляду та супроводу.

Останнє поранення відповідача відбулось 13.08.2023 при виконання бойового (спеціального) завдання, де ОСОБА_2 отримав поранення та був терміново евакуйований до обласної клінічної лікарні з діагнозом «Вибухова травма. Акубаротравматичне ураження обох вух», знаходився на стаціонарному лікуванні. Крім того, 28.08.2023 ОСОБА_2 звернувся в медичний пункт військової частини для отримання медичної допомоги, що свідчить про необхідність періодичного нагляду лікаря та погіршення його стану здоров`я. (а.с. 40-43).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій формі (ч. 3ст. 181 СК України).

Стаття 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При визначенні розміру аліментів, згідно із ч. 1ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі і навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. ст.182,183,184 СК України).

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року (у справі № 6- 143цс/13), прийнятій за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених ст. 355 ЦПК України.

Із зазначених норм закону випливає, що зміна способу аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Доказів того, що з січня 2020 року (день проголошення постанови суду апеляційної інстанції по справі №523/6940/19) на теперішній час змінився матеріальний або сімейний стан відповідача суду ОСОБА_1 надано не було.

Навпаки, стороною відповідача доведено належними доказами те, що ОСОБА_2 часто отримує бойові поранення, що негативно відображається на й ого здоров`ї та матеріальному положенні.

Письмові докази сторони позивача (квитанції, накладні, товарні чеки тощо, а.с. 21-27,52-54), суд не приймає як належні та допустимі докази, оскільки дійсно вони не стосуються предмету доказування в рамках зазначеної цивільної справи.

При цьому суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 є розумним і не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін та неповнолітньої дитини і є більшим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Обставини, на які посилається позивач, як на підставу зміну способу стягнення аліментів, були враховані при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню та на даний час не змінилися, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК Українисудові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з викладеного, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 3, 4-7,1-13, 17- 18, 109, 131,137, 141, 211, 223, 259, 263-265, 268, 279, 352, 354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про зміну способу стягнення аліментів, встановлених рішенням суду залишити без задоволення.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складно повне рішення.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2023 року.

Суддя