Дата документу 12.10.2023Справа № 643/1811/22
Провадження № 2/554/2030/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року місто Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Шевська О.І. за участі секретаря судового засідання Шевченко О.В. розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гаврилова Світлана Анатоліївна про розірвання договору довічного утримання,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гаврилова Світлана Анатоліївна про розірвання договору довічного утримання, прохала суд розірвати договір довічного утримання (догляду) між ОСОБА_1 (відчужувач) та ОСОБА_2 (набувач), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А. 24 грудня 2016 року за реєстровим.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 24.12.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А. за реєстровим №2257. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язується довічно утримувати позивача (відчужувача) надаючи йому необхідне харчування, забезпечуючи за ним належний догляд, забезпечуючи його придатним для носіння одягом та взуттям, та забезпечуючи належним обслуговуванням, а також один раз на місяць прибирати у вказаній квартирі, прати білизну, один раз на тиждень забезпечувати продуктами харчування.

П.6 Договору передбачено, що сторонами встановлена вартість матеріального забезпечення, яке сплачується відчужувачу набувачем складає 1 200грн. щомісячно.

За умовами п.10 Договору цей договір може бути розірваний за згодою сторін та за рішенням суду у порядку ст. 755 ЦК України.

Істотні умови договору відповідачем не виконуються

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

05.07.2022 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави прийнято справу до свого провадження.

02.03.2023 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави закрито підготовче судове засідання та призначено справу справу розгляду.

Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Циплінського Д.О. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому прохали повернути позовну заяву. Вказав, що доводи позивача не відповідають дійсності, до мотенту звернення до суду відповідачем у повній мірі виконувалися умови договору.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тютюнник М.І. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказав, що позивач не згодна з доводами відповідача, оскільки вони не відповідають дійсності та є неспроможними, прохали позовну заяву задовольнити.

Позивач та її представник адвокат Тютюнник М.І. подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, представником на адресу суду подано відзив.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повідомили суд, що з ОСОБА_1 є сусідами близько 10 років, відповідача по справі не бачили, вказали, що позивач постійно звертається до них з проханням про допомогу у вирішення побутових питань. Відповідач по справі не надає допомоги позивачці.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суддею встановлено, що 24.12.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А. за реєстровим №2257. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язується довічно утримувати позивача (відчужувача) надаючи йому необхідне харчування, забезпечуючи за ним належний догляд, забезпечуючи його придатним для носіння одягом та взуттям, та забезпечуючи належним обслуговуванням, а також один раз на місяць прибирати у вказаній квартирі, прати білизну, один раз на тиждень забезпечувати продуктами харчування.

П.6 Договору передбачено, що сторонами встановлена вартість матеріального забезпечення, яке сплачується відчужувачу набувачем складає 1 200грн. щомісячно.

За умовами п.10 Договору цей договір може бути розірваний за згодою сторін та за рішенням суду у порядку ст. 755 ЦК України.

Позивач є особою похилого віку та постійно звертається до лікарів за допомогою, що підтверджується інформацією КНП «Міська поліклініка №6» ХМР , випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2594 від 14.05.2018 року, випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2658 від 18.05.2019 року.

В свою чергу відповідачем не надано суду доказів того, що остання купувала медикаменти для позивачки та оплачувала лікування, що свідчить про неналежне виконання умов договору, з відзиву відповідача також вбачається, що остання не володіє інформацією щодо здоров`я позивачки.

Зі змісту договору вбачається, що відповідач має забезпечувати позивача необхідним харчуванням, під яким мається на увазі не лише надання продуктів харчування в матеріальному сенсі, а й приготування їжі та надання готового харчування у сукупності із забезпеченням продуктами раз на тиждень. Відповідачем по справі не надано суду доказів, на підтвердження виконання даних умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що істотні умови договору відповідачем не виконуються, окрім того відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання нею умов договору.

Правовідносини що виникли між сторонами регулюються Главою 57 Цивільного Кодексу України - Довічне утримання (догляд).

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст. 745 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 746 ЦК України відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров`я. Набувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути повнолітня дієздатна фізична особа або юридична особа.

Відповідно до ст.748 ЦК України, набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Відповідно до ст. 755 ЦК України , договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Відповідно до ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що відчужувачу за договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину у судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов, при цьому саме Відповідач (набувач) мав би убезпечити себе від подальших претензій відчужувача шляхом ведення відповідного обліку та на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України повинен надати суду докази відсутності цих обставин, на які посилається Позивач.

Такі висновки щодо застосування положень статей 755, 756 Цивільного кодексу України узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 509/513/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 755/1226/17-ц та від 06 травня 2020 року у справі № 755/1750/19.

У постанові від 13.05.2021 у справі № 752/818/17 Верховний Суд зазначив, що саме відповідач у випадку належного виконання умов договору має можливість надати відповідні докази цього, оскільки позивач у такому випадку позбавлений об`єктивної можливості надати докази невиконання умов договору, оскільки відсутність дій свідчить про відсутність доказів на підтвердження їх вчинення.

Окрім того, відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 30.06.2021 справа № 310/5175/15-ц за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно (стаття 744 ЦК України).

Аналіз статті 744 ЦК України свідчить, що законодавець, передбачивши можливість визначення в договорі обов`язків як з утримання, так і догляду, розмежував указані поняття. Так, утримання характерне для зобов`язань майнового характеру, в той час як догляд, з-поміж іншого, може полягати в конкретних діях, турботі та опікуванні набувача над відчужувачем у силу його похилого віку та потребі в сторонній допомозі.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини (пункт 1 частини першої статті 755 ЦК України).

Тлумачення пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій.

Таким чином, для розірвання вказаного договору з вказаних підстав достатньо встановлення факту неналежного виконання набувачами умов договору. Вина, тобто підстави з яких набувачі неналежним чином виконували умови вказаного договору значення не має.

З урахуванням зазначеного та беручи до уваги багаторазове невиконання Відповідачем взятих на себе по Договору зобов`язань із надання довічного забезпечення у порядку та розмірі, визначеному в Договорі, порушення його умов з боку Відповідача, а також втрату Позивачем довіри та поваги до Відповідача, подальші взаємовідносини за укладеним договором є неможливими, а договір довічного утримання, що укладений між сторонами підлягає розірванню.

Відтак, враховуючи, що Відповідачка не виконує умов договору довічного утримання (догляду) від 26 серпня 2020 року з моменту його укладення, суд вважає, що є всі підстави для його розірвання

На підставі викладеного, беручи до уваги матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13,89,141,259,263,264,265,274,279,280-284 ЦПК України, суд

ухвалила:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гаврилова Світлана Анатоліївна про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання (догляду) між ОСОБА_1 (відчужувач) та ОСОБА_2 (набувач), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А. 24 грудня 2016 року за реєстровим №2257.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

1.Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

2.Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: н- АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.І.Шевська