КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/2904/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року

у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення, постачання гарячої води, -

установив:

У листопаді 2021 року КП «Київтеплоенерго» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 10 квітня 2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

На виконання вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року та правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34.

Позивач зазначає, що квартиру АДРЕСА_1 , під`єднано до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже ОСОБА_1 є споживачем послуг з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 31 липня 2021 складає 8335,18 грн. (заборгованість за послуги централізованого опалення у розмірі 5060,76 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води 3274,42 грн.

На підставі договору №602-18 про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», останній прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3375 грн. 11 коп.

Враховуючи вищевикладене, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 1439,24 грн., заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1935,87 грн., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 5060,76 грн., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3274,42 грн., витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн. та стягнути судовий збір в розмірі 2270 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду від 08 листопада 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з відповідача заборгованість за централізоване опалення, спожите з 01 травня 2018 року у розмірі 5060,76 грн.; заборгованість за централізоване постачання гарячої води, спожите з 01 травня 2018 року у розмірі 3274,42 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 2270 грн.

В задоволенні інших вимог позову - відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, КП «Київтеплоенерго» подало апеляційну скаргу, в якій просить його в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається зокрема на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, а також скаржник зазначає, що звертаючись до суду першої інстанції з даним позовом було надано всі належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог.

Зокрема суду було надано договір про відступлення прав вимоги (цесії) №602-18 від 11 жовтня 2018 року, за умовами якого позивач прийняв на себе право вимоги до відповідача оплати спожитих ним послуг за період до 01 травня 2018 року у розмірі 3375 грн. 11 коп.

Крім того, в оскаржуваному рішенні суду не було наведено мотивів неврахування судом першої інстанції наданих доказів.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за спожиті централізоване опалення та постачання гарячої води, спожите до 01 травня 2018 року, централізоване постачання гарячої води спожите з 01 травня 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем на підтвердження наявності такої заборгованості не надано до суду жодного доказу.

Однак, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не може погодитися з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01 травня 2018 року по 31 липня 2021 року заборгованість за централізоване опалення складає 5060,76 грн., за постачання гарячої води складає 3275,42 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за послуги з центрального опалення тапостачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 до 01 травня 2018 року заборгованість за централізоване опалення становила 1439,24 грн., за постачання гарячої води складає 1935,87 грн.

Згідно Додатку 1 та 2 до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року №602-18 відступлено право вимоги відносно ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 заборгованість 3375,11 грн. відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст.ст. 19, 25 ЗУ «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630.

Відповідно до п. 8 Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до ч. 7 статті 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Відповідно до п. 1.2 договору про відступлення права вимоги (цесії) №602-18 від 11 жовтня 2018 року, перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається в Додатку №1 та Додатку №2 до цього договору.

Всі права вимоги переходять від Кредитора до Нового кредитора в момент підписання сторонами Додатку №1 та Додатку №2 до цього договору.

Однак, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки наданим позивачем доказам, що призвело до передчасних та помилкових висновків про недоведеність позовних вимог щодо наявності у відповідача заборгованості перед відповідачем за спожиті послуги до 01 травня 2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до додатку №1 та №2 до договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги відносно ОСОБА_1 по стягненню заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 1439,24 грн., та заборгованості за послуги гарячого водопостачання в розмірі 1935,87 грн.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиті ним послуги з централізованого постачання гарячої води та централізованого постачання гарячої води до 01 травня 2018 року, витрат пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення цих позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням того, що апеляційна скарга задоволена судом в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3405 грн., який був сплачений позивачем за звернення до суду з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період до 01 травня 2018 року, витрат пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» в цій частині - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, площа І. Франка, 5, ) заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення до 01 травня 2018 року у розмірі 1439 грн. 24 коп., з централізованого постачання гарячої води за період до 01 травня 2018 року у розмірі 1935 грн. 87 коп., витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн. 00 коп., а всього - 3408 (десять тисяч двісті п`ятдесят чотири) грн. 11 коп.

В іншій не оскаржуваній частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, площа І. Франка, 5, ) судовий збір у розмірі 3405 (три тисячі чотириста п`ять) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба