Провадження № 2/761/5809/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Мальцева Д.О.,

при секретарі: Панчоха Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у залі суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути: заборгованість за надані послуги у загальному розмірі 339 299,61 грн. та судовий збір в розмірі 5 089,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_1 є власницею нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 511 кв.м., та є споживачем послуг які постачає позивач. Разом з тим, відповідач своєчасно не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість, яка з урахуванням індексу інфляції та 3% становить 339299,61 грн. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

05.08.2020 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Кондратенко О.О.

На підставі розпорядження № 01-08-628 від 15.09.2020 щодо повторного автоматизованого розподілу справи № 761/23823/20 за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О., протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О., у зв`язку із наданням судді Кондратенко О.О. відпустки по вагітності та пологам.

21.09.2020 Шевченківський районний суд м. Києва своєю ухвалою відкрив провадження по справі з повідомленням (викликом) сторін за правилами позовного провадження в спрощеному порядку.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2022 року, через систематичну неявку представника позивача в судові засідання, позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу київради «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 січня 2023 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31.01.2022 - скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 16.05.2023 клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено. Витребувано від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» інформацію що підтверджують право власності /користування об`єктом нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

22.08.2023 на адресу суду на виконання вимог ухвали суду від 16.05.2023 від КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надійшла відповідь.

31.10.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява (з доказами).

Від відповідача відзив не надходив.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, також не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату місце та час судового розгляду була повідомлена належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд ухвалює проводити розгляд у заочному порядку за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (АТ «К.Енерго») відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців (далі - споживачі) щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії.

Згідно п. 3.4.2 Договору цесії позивач має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 сплати заборгованостей, право вимоги до яких відступлене за цим договором.

Відповідно до пункту 4381 Додатку № 1 Договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиту до 01.05.2018 до фізичної особи ОСОБА_1 теплову енергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 у розмірі 107 261,04 грн., що підтверджується довідкою про стан розрахунків за теплову енергію, поставлену за період діяльності АТ «К.Енерго» (до 01.05.2018) до нежитлового приміщення ФО ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, о/р НОМЕР_3 .

Крім того, відповідно до п. 1.3 Договору цесії Кредитор відступає, а Новий кредитор/позивач набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень).

Постачальник належним чином здійснював постачання теплової енергії до нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується корінцями нарядів на включення та відключення вказаного будинку в період опалювального сезону та відомостями обліку споживання теплової енергії за період з 2017 року по 2020 рік, наданими КП «ЦОС Шевченківського району».

Проте, відповідач не здійснювала оплату за отриману теплову енергію, в результаті чого за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року включно утворилась заборгованість, яка станом на дату укладання Договору цесії становила 107 261,04 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за спожиту від АТ «К.Енерго» теплову енергію до 01.05.2018 становить: сума заборгованості у розмірі 107 261,04 грн. + інфляційна складова боргу у розмірі 8 259,10 грн. + три відсотки річних у розмірі 4 822,34 грн. = 120 342,48 грн.

Також, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Отже, з 01.05.2018 року постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго».

Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 №1198 (далі - Правила) споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» (далі - Закон) передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч. З ст. 24 Закону основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Станом на дату подання позовної заяви письмовий договір між позивачем та відповідачем не укладений.

Однак, відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду У країни від 19 серпня 2019 року у справі №226/1437/16-ц.

Розрахунки з відповідачем за теплову енергію проводяться згідно з тарифами, встановленими Постачальнику Управлінням цінової політики Київської міської державної адміністрації, затвердженими відповідними Розпорядженнями КМДА, за кожну відпущену Гігакалорію.

Отже, за період постачання позивачем теплової енергії у гарячій воді (з жовтня 2018 по квітень 2020 року включно) при оформленні щомісячно рахунку-фактури останнім застосовувався діючий тариф на теплову енергію, що підтверджується щомісячним обліковим записом до Договору.

Позивачем належним чином здійснювалось постачання теплової енергії до нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується корінцями нарядів на включення та відключення вказаного приміщення в період опалювального сезону (протягом 2017- 2020 років), наданими КП "ЦОС Шевченківського району".

Проте, відповідач своєчасно не вносила плату за спожиту теплову енергію, в результаті чого за період з жовтня 2018 року по квітень 2020 року включно, утворилась заборгованість, яка на день подання позову складає 207 142,81 грн.

Відповідно до ст. ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення Зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку складає 6 713,82 грн. Розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку становить 5 100.50 грн.

Таким чином, сума заборгованості за спожиту від КП «Київтеплоенерго» теплову енергію за період з жовтня 2018 року по квітень 2020 року включно становить: сума заборгованості за поставлену теплову енергію у розмірі 207 142,81 + інфляційна складова боргу у розмірі 6 713,82 грн. + три відсотки річних у розмірі 5 100,50 грн. = 218 957,13 грн.

Загальна сума позовних вимог позивача становить: за спожиту від АТ «К.Енерго» теплову енергію до 01.05.2018 становить 120 342,48 грн., сума заборгованості за період з жовтня 2018 року по квітнень 2020 року включно у розмірі 218 957,13 грн. = 339 299,61 грн.

Також, відповідно до рішення Київської міської ради від 15 листопада 2018 року № 16/6067 вулицю «Невську» було перейменовано на вулицю «Нивську».

При цьому, 22.08.2023 Шевченківським районним судом м. Києва, у відповідь на запит суду, було отримано від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» інформацію про те, що за адресою: АДРЕСА_1 проведена реєстрація права власності на квартири, як на окремі об`єкти нерухомого майна за різними юридичними та фізичними особами.

Згідно копії Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.12.2015, відповідно до якого ОСОБА_1 є власницею нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 511 кв.м., дата державної реєстрації 17.12.2012 року, підстава - договір купівлі-продажу №1874, виданий 17.12.2015 року.

Відповідно до ст.ст. 319, 322 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Окрім того, як вбачається із рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/16855/18, що ОСОБА_1 отримала у власність нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 511,0 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) на підставі договору купівлі-продажу №1874, укладеного 17 грудня 2015 року.

Також, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2023, нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 були передані до комунальної власності (дата державної реєстрації 16.03.2020 року, підстава - Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2019 у справі №761/16855/18).

Таким чином, вище вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 фактично користувалась нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 511,0 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) в період з 17.12.2015 року по 16.03.2020 року, та відповідно отримувала послуги, які постачає позивач.

Частиною 5 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На момент розгляду справи відповідач не сплатила зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості суду надано не було.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов задовольнити повністю, а тому підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»: заборгованість за надані послуги у загальному розмірі 339 299,61 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 5089,49 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 319, 322, 525, 526 ЦК України, 151, 162, 179 ЖК УРСР, ст.ст. 3-5,12-13, 19, 76-92, 95, 141, 187, 211, 258-259, 264-265, 268,272-273, 352, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»:

- заборгованість за спожиту від АТ «К.Енерго» теплову енергію до 01.05.2018 у розмірі 107 261,04 грн.;

- інфляційну складову боргу у розмірі 8 259,10 грн. та 3 % річних у розмірі 4 822,34 грн., а всього 13 081,44 грн.;

- заборгованість за спожиту від КП «Київтеплоенерго» теплову енергію за період з жовтня 2018 року по квітень 2020 року включно у розмірі 207 142,81 грн.;

- інфляційну складову боргу у розмірі 6 713,82 грн. та 3 % річних у розмірі 5 100,50 грн., а всього 11 814,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» витрати по оплаті судового збору у розмірі 5 089,49 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити сторін:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - , місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5, адреса для листування: вул. Жилянська, 83/53, м. Київ, 01032;

ОСОБА_1 - адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: