Провадження № 2/357/2646/23
07 листопада 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя Цукуров В.П.,
секретар судового засідання Чайка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У травні 2023 року ТОВ «Будинок Комфорту» (далі «Позивач») звернулося до Печерського районного суду міста Києва з даним позовом до ОСОБА_1 (далі «Відповідач») про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу.
В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини.
Наказом директора ТОВ «Будинок Комфорту» затверджено Правила надання майна в оренду, які розміщено на офіційному веб-сайті товариства.
Пунктом 3 Договору оренди сторони погодили, що сплата орендної плати у розмірі 2589,00 гривень здійснюється Відповідачем до 14-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом строку оренди, який становить 24 місяці, де днем внесення останнього платежу є 14.06.2023 року.
14.06.2021 року Позивачем направлено Відповідачу у його особистий кабінет підтвердження укладення договору оренди.
Відповідно до п.3.6. Правил надання майна в оренду орендодавець зобов`язується передати орендарю об`єкт оренди протягом 5 робочих днів з дати підписання Договору оренди.
Пунктом 3.7. Правил надання майна в оренду визначено, що передача об`єкта оренди орендодавцем та прийняття його орендарем здійснюється за Актом приймання-передачі, за товарно-транспортною накладною, у тому числі за електронною або паперовою товаро-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом, що підтверджує факт передачі об`єкта оренди у користування.
Факт отримання Відповідачем об`єкту оренди підтверджується листом оператора поштового зв`язку «Нова пошта».
Відповідно до пункту 6.4.6. Правил надання майна в оренду якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а також штраф у розмірі, визначеному в пункті 8.5. даних правил, та сплати вартості об`єкту оренди за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення договору оренди орендних платежів.
Згідно з п.8.5. Правил надання майна в оренду у разі не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору (залежно від того, що настало раніше), орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати оренди майна з правом викупу, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язується сплатити вже нараховану орендну плату, додатково сплатити штраф у розмірі 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за договором оренди, та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною у договорі за вирахуванням вже внесених на момент припинення договору оренди орендних платежів, а бо повернути об`єкт оренди.
Відповідно до пункту п.8.5. Правил надання майна в оренду за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця пеню у розмірі 3% від суми прострочення платежу за кожен день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за договором оренди.
26.05.2023 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва дану справу передано на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (а.с. 31).
07.08.2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 37).
11.09.2023 року та 07.11.2023 року у судове засідання представник Позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином. У матеріалах справи міститься заява представника позивача, у якій останній просить здійснювати розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 3, зворот).
11.09.2023 року та 07.11.2023 року у судове засідання Відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило (а.с. 39, 50).
Згідно з ст. ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Усебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин.
Наказом директора ТОВ «Будинок Комфорту» затверджено Правила надання майна в оренду, які розміщено на офіційному веб-сайті товариства (а.с. 6, 7-9).
Пунктом 3 Договору оренди сторони погодили, що сплата орендної плати у розмірі 2589,00 гривень здійснюється Відповідачем до 14-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом строку оренди, який становить 24 місяці, де днем внесення останнього платежу є 14.06.2023 року.
14.06.2021 року Позивачем направлено Відповідачу у його особистий кабінет підтвердження укладення договору оренди (а.с. 10-11).
Відповідно до п.3.6. Правил надання майна в оренду орендодавець зобов`язується передати орендарю об`єкт оренди протягом 5 робочих днів з дати підписання Договору оренди.
Пунктом 3.7. Правил надання майна в оренду визначено, що передача об`єкта оренди орендодавцем та прийняття його орендарем здійснюється за Актом приймання-передачі, за товарно-транспортною накладною, у тому числі за електронною або паперовою товаро-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом, що підтверджує факт передачі об`єкта оренди у користування.
Факт отримання Відповідачем об`єкту оренди підтверджується листом оператора поштового зв`язку «Нова пошта» (а.с. 14).
Відповідно до пункту 6.4.6. Правил надання майна в оренду якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а також штраф у розмірі, визначеному в пункті 8.5. даних правил, та сплати вартості об`єкту оренди за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення договору оренди орендних платежів.
Згідно з п.8.5. Правил надання майна в оренду у разі не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору (залежно від того, що настало раніше), орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати оренди майна з правом викупу, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язується сплатити вже нараховану орендну плату, додатково сплатити штраф у розмірі 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за договором оренди, та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною у договорі за вирахуванням вже внесених на момент припинення договору оренди орендних платежів, а бо повернути об`єкт оренди.
Відповідно до пункту п.8.5. Правил надання майна в оренду за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця пеню у розмірі 3% від суми прострочення платежу за кожен день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за договором оренди.
Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, до якого згідно з практикою Суду відносяться й грошові кошти.
У пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.
За приписами ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однієї стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронної повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису електронного або електронного цифрового підпису, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Згідно з ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).
У відповідності до ч.1 ст.762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою ст.764 ЦК України.
У ході розгляду справи Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів виконання нею зобов`язань за укладеним з Позивачем договором оренди.
З огляду на наведене, з урахуванням принципу змагальності та диспозитивності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є законними та обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню кошти за договором оренди в сумі 163104,00 гривень.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому судовий збір у сумі 2684,00 гривень також необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача (а.с. 4).
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» заборгованість в розмірі 163104 гривень 00 копійок (сто шістдесят три тисячі сто чотири гривні 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» суму судового збору у розмірі 2684 гривень 00 копійок (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту», місце знаходження: бульвар Лесі Українки, будинок 34, кімната 200, місто Київ, 01133, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 09.11.2023 року.

Суддя В. П. Цукуров