Справа № 467/1037/23
Провадження № 2/467/230/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09.11.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Кологривої Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою, поданою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування на частину земельної ділянки
Ухвалою від 31 серпня 2023 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Витребувано від Арбузинської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) належним чином посвідчені копії матеріалів спадкових справ, які відкрились після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлений належно, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, висловив свою позицію щодо підтримання висунутих позовних вимог.
Відповідач двічі в судове засідання також не з`явилася, про його дату, час і місце повідомлялася належно шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання, причин свого неприбуття не повідомила, будь - яких заяв чи клопотань до суду не направила.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 січня 1958 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 7 від 27 січня 1968 року.
За життя ОСОБА_4 склав заповіт від 19 вересня 2013 року, яким на випадок смерті заповідав ОСОБА_10 належну йому земельну ділянку площею 6,0697 га, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області для ведення сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до заповіту від 08 листопада 2018 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповідав все належне йому рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він за законом на момент смерті матиме право, ОСОБА_10
Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі Арбузинською державною нотаріальною конторою за заявою ОСОБА_6 26 квітня 2021 року зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_4 .
За матеріалами спадкової справи в установлений законом строк із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулися: ОСОБА_6 на підставі заповіту № 233 від 04 березня 2021 року, ОСОБА_10 на підставі заповіту № 1297 від 08 листопада 2018 року та ОСОБА_3 про прийняття всієї спадщини, що залишилася після смерті чоловіка ОСОБА_4 , крім іншого в даній заяві вказано інших спадкоємців, крім дружини померлого - його дітей: сина ОСОБА_5 та дочку ОСОБА_11 .
Згідно заяви ОСОБА_5 від 13 липня 2021 року, останній повідомив про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 . Однак, 23 вересня 2021 року звернувся із заявою про відкликання раніше поданої заяви про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_4 .
ОСОБА_11 , донька померлого ОСОБА_4 , до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини не зверталася.
Відповідно до актового запису про смерть № 300 від 07 грудня 2021 року та копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрита спадкова справа від 24 січня 2022 року на підставі заяви дружини померлого - ОСОБА_2 , якою вона повідомила державного нотаріуса про прийняття всієї спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_6 . Мати померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , діти померлого ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 .
Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2022 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину земельної ділянки розміром 14,5774 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області з кадастровим номером :11:000:0085.

Відповідно до письмових роз`яснень на ім`я позивача від 25 липня 2023 року завідувач Арбузинською державною нотаріальною конторою В.А. Бойченко повідомив про неможливість видати їй свідоцтво про право на спадщину на майно, що належало ОСОБА_4 , оскільки станом на 25 липня 2023 року відповідачем ОСОБА_3 реєстрація права власності у Державному реєстрі речових прав не відбулася.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2 статті 1220 ЦК України).

Частиною 1 статті 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Отже, частиною 1 статті 1241 ЦК України визначено коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Право на обов`язкову частку це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, проте за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом.

З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, відповідно до статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» судам роз`яснено, що відповідно до глави 4 Закону України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається громадянам, організаціям, державі нотаріальними конторами за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому чинним законодавством порядку. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визначення права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.

Зважаючи на викладені вище обставини, а також на те, що рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2022 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину спірної земельної ділянки як право на отримання обов`язкової частки в спадщині, позивач ОСОБА_2 позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спірну земельну ділянку у нотаріальному порядку у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на вказане майно відповідача у Державному реєстрі речових прав, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на земельну ділянку у розмірі 5/6 частини, а тому заявлена позовна вимога підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву, подану ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування на частину земельної ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 частин земельної ділянки розміром 14,5774 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області з кадастровим номером :11:000:0085.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива