СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15016/23

пр. № 2/759/4452/23

11 жовтня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.

за участю секретаря -Істоміної О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ТОВ «Діджі Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №3166156 від 07.02.2021 року у розмірі 4465, 73 грн.;- судові витрати покласти на відповідача.

Позов мотивовано тим, що 07.02.2021 р. між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №31666156, за яким кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 3600, 00 грн. на строк до 09.03.2021 р. ТОВ «Міолан» в повному обсязі виконав зобов`язання за кредитним договором, а відповідач не виконав умови Кредитного договору щодо повернення кредиту в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість. 13.09.2021 року ТОВ «Діджі Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами укладеними з позичальниками ТОВ «Міолан», в тому числі за кредитним договором відповідача. Станом на 09.08.2023 року загальнй розмір заборгованості відповідача становить 4465, 73 грн., з яких: 1913, 00 грн. - заборгованість за кредитом, 2552, 73 грн. - заборгованість за відсотками.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.08.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив.

22.08.2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на обставини зазначені у відзиві.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

07.02.2021 р. між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 було укладеного кредитний договір №3166156, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику ОСОБА_1 кредит у розмірі 3600, 00 грн., на строк з 07.02.2021 року по 09.03.2021 року.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат.

13.09.2021 р. укладено договір відступлення прав вимоги №07Т між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Діджи Фінанс», право вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Міолан», перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс», в тому числі щодо боржника ОСОБА_1 за договором №3166156 від 07.02.2021 р. Зазначене підтверджується копією договору про відступлення прав вимоги №07Т від 13.09.2021 р., витягом з реєстру боржників ТОВ «Міолан».

Відповідач ОСОБА_1 не виконував зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 09.08.2023 р. утворилась заборгованість в розмірі 4465, 73 грн., з яких: 1913, 00 грн. - заборгованість за кредитом, 2552, 73 грн. - заборгованість за відсотками.

Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (договір кредиту). При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 530 ЦПК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 536 ЦПК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Не може суд прийняти до уваги позицію сторони відповідача стосовно не визнання позовних вимог, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджується.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 належним чином не виконує обов`язки за договором, суд приходить до висновку, що з останнього на користь ТОВ «Діджі Фінанс» слід стягнути заборгованість за кредитним договором, задовольнивши позов в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2684, 00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 263-265, 268, 280-281 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджі Фінанс» (04212, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського 8, ) заборгованість за договором №3166156 від 07.02.2021 року у розмірі 4465 (чотири тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджі Фінанс» (04212, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського 8, ) судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Журибеда