Справа №443/1628/23
Провадження №2/443/569/23
РІШЕННЯ

іменем України

07 листопада 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

встановив:

Представник позивача ТзОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить стягнути з останньої на користь ТзОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 107 820, 40 грн та судовий збір в розмірі 2 684, 00 грн.

Обґрунтування позовних вимог.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідачем, по об`єкту, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , в період з січня 2021 року по червень 2023 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 107 820 гривень 40 копійок, вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. Вищевказаний об`єкт належить відповідачці на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.09.2019, посвідченого приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Львівської області Медвідь Н.С., за реєстровим №1138. Постачальник звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Ухвалою від 31.03.2023 по справі № 443/397/23 Постачальнику було відмовлено у видачі судового наказу. Постачальник звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» являвся постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила), та ст. ст. 6, 7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" позивач зобов`язаний постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до вимог Правил, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення Споживачем Постачальнику підписаної заяви- приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ - АТ «Львівгаз» та вноситься до особового рахунку Споживача). За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідач акцептував договір, повернувши постачальнику заяву-приєднання, фактично споживаючи природний газ та частково сплативши вартість спожитого природного газу.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 21.09.2023 справу прийнято до розгляду та призначеного до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 10.10.2023 /а.с. 32-34/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 10.10.2023 за клопотанням відповідачки справу розглядом відкладено на 31.10.2023 /а.с.44/.

Розгляд справи по суті відбувся 31.10.2023 без участі сторін.

Представник позивача, товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, а також беручи до уваги, що головуючий суддя Равлінко Р.Г. з 01.11.2023 по 03.11.2023 включно перебував у щорічній основній відпустці, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 31.10.2023, є дата складення повного тексту судового рішення 07.11.2023.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити.

Встановлені факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно фінансового стану по рахунку споживача НОМЕР_1 ОСОБА_1 заборгованість за період 01.2021 06.2023 складає 107 820,40 грн, в тому числі зі сплатою в серпні 2021 8 000,00 грн /а.с.9/.

Відповідно до заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» ОСОБА_1 , адреса об`єкта: АДРЕСА_1 , ознайомившись з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 на офіційному сайті НКРЕКП, сайті Постачальника в мережі Інтернет за адресою: http:www.gas.ua, приєднується до умов Договору /а.с.14/.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.09.2019 ОСОБА_1 купила житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.17-18/.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.08.2023 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1 /а.с.23/.

Відповідно до вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ в сумі 74 888, 90 грн від 10.01.2023 постачальник: ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулась до ОСОБА_1 із проханням в найкоротший строк, але не пізніше 25.01.2023 сплатити основну заборгованість в сумі 74 888,90 грн /а.с.21/.

Згідно вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ в сумі 107 220,40 грн від 07.07.2023 постачальник: ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулась до ОСОБА_1 із проханням в найкоротший строк, але не пізніше 31.07.2023 сплатити основну заборгованість в сумі 107 820,40 грн /а.с.22/.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, визначено, що компанія зобов`язана постачати природний газ споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Вказаний обов`язок кореспондується і статтями 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а ч.4 ст.13 цього Закону передбачено, що з пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього може звернутись будь-яка сторона, надавши другій стороні проект відповідного договору (змін до нього) складений згідно з типовим договором. Тобто з пропозицією укласти договір міг звернутись як позивач, так і відповідач.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до вимог Правил, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або факт фактичного споживання природного газу.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідач акцептувала договір, фактично споживаючи природний газ, що не заперечується нею та підтверджується як її заявою про визнання позову, так і шляхом фактичного споживання природного газу, що зазначено Оператором ГРМ, яким надано довідку під назвою «Фінансовий стан» з розрахунком суми заборгованості за період з січня 2021 року по червень 2023 року (включно), яка становить 107 820,40 грн.

Суд приходить до висновку, що відсутність укладеного між сторонами письмового договору на постачання природного газу не є підставою для відмови судом у задоволенні позовних вимог.

Позивач постачав природний газ, а відповідачка отримувала його та використовувала для власних потреб. Вартість використаного природного газу відповідачка зобов`язана сплачувати щомісячно, відповідно до тарифів, що визначаються нормами чинного законодавства, а саме: Законом України «Про ринок природного газу»; Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 № 867 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу»; Постановою Кабінету Міністрів України № 293 від 03.04.2019 «Деякі питання діяльності Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» зі змінами.

Ціна на природний газ для побутових споживачів Львівської області за 1 куб. м становила: відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 293: у січні 2021 року - 6,85681 грн (наказ про зміну ціни газу у січні 2021 по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 12.02.2021 № 11); лютому 2021 року - 6,85681 грн (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 26.01.2021 № 7); у березні 2021 року - 6,85681 грн (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 01.03.2021 № 19); у квітні 2021 року - 6,85681 грн (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 30.03.2021 № 30).

Відповідно до Постанови НКРЕКП від 07.04.2021р. № 572: з 01 травня 2021 року по 30 квітень 2022 року - 7,95689 грн (наказ про встановлення ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 30.04.2021 № 38); з 01 травня 2022 року по 01 травня 2023 року - 7,95689 грн (наказ про встановлення ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 14.04.2022 № 95); у травні 2023 року - 7.95689 грн (Наказ щодо встановлення ціни на газ для споживачів у травні 2023 року №54 від 28.04.2023); у червні 2023р. - 7.95689 грн (Наказ щодо встановлення ціни на газ для споживачів у червні 2023 року №74 від 26.05.2023).

Накази про встановлення роздрібної ціни на газ для побутових споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» опубліковані на офіційному сайті Постачальника за посиланням https//gas.ua/gas-prices-for-home.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», що є оператором газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (АТ «Львівгаз») згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРМ).

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГТС) «2. У точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Крім того, відповідно пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ «1. Визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

Відповідно до п. 5 Розділу 1 Правил постачання природного газу, «об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування.»

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого відповідачкою природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора газотранспортної системи (ТОВ "Оператор ГТС України") - Iplatforma, та в подальшому імпортується Постачальником у білінгову систему «Газоліна» та використовується останнім для розрахунку вартості спожитого природного газу. Витяг з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку Відповідача додається до позовної заяви.

Отже, Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу.

Відповідно п. 4.3. Договору «Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць».

Пункт 4.5. Договору визначає, що розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника.

Дату виникнення зобов`язання відповідачки по оплаті за спожитий природний газ визначає п. 4.6. Типового договору «При розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Оплата рахунка постачальника про сплату послуг за цим Типовим договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка.»

Відповідно п. 4.10. Договору «У разі виникнення у Споживача заборгованості за послуги з газопостачання за цим Договором Споживач може звернутися до Постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою Постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність Споживача. Графік погашення заборгованості оформлюється окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.»

В порядку досудового врегулювання спору позивачем в адресу відповідачки було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ № 119/4.3-854- 2023/220012748 від 10.01.2023 в сумі 74888,90 грн та вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ № 119/4.3.1-24236- 2023/220012748 від 07.07.2023 в сумі 107820,40 грн, які залишились незадоволеними відповідачкою. Заперечення щодо сплати боргу відповідачкою не надано. Борг не сплачено.

В період з січня 2021 року по червень 2023 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 107 820 гривень 40 копійок (з урахуванням проплат відповідачкою станом на дату подачі цієї позовної заяви), вартість якого не сплачена відповідачкою, про що свідчить виписка з особового рахунку - фінансового стану.

Оскільки відповідачка не в повному обсязі сплачувала нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачкою своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений Договором строк.

Відповідно до ст. 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Споживач вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 617 ЦК України, відсутність у відповідачки необхідних коштів не є підставою для звільнення Відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка не в повному обсязі сплачувала нараховані суми за поставлений природний газ у встановлені строки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

З врахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті слід повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору (1 342,00 грн), сплаченого при поданні позову згідно з платіжними інструкціями № 2707 від 24.02.2023 та № 9445 від 11.08.2023, а з відповідачки в користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у сумі 1 342,00 грн.

Керуючись статтями 4-5, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 133, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-275, 279, 281-282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», код ЄДРПОУ 40121452, суму основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) в розмірі 107 820 (сто сім тисяч вісімсот двадцять) гривень 40 копійок на рахунок: НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк» м. Києва, МФО 300465 та судовий збору в розмірі 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні 00 копійок на поточний рахунок НОМЕР_4 в АБ «УКРГАЗБАНК» м. Києва, МФО 320478.

Повернути Газопостачальній компанії «Нафтогаз України», , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з платіжними інструкціями № 2707 від 24.02.2023 та № 9445 від 11.08.2023, а саме 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р.Г. Равлінко