Справа № 149/3046/23
Провадження №2/149/745/23
Номер рядка звіту 52
02.11.2023 м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Гончарук-Аліфанової О .Ю.,
при секретарі Зоріній О. Г.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом представника ОСОБА_2 адвоката Лабика Руслана Романовича до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" Євроінс Україна" про встановлення факту родинних відносин та відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого,
Представник ОСОБА_2 адвокат Лабик Р. Р. звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ПрАТ "СК" Євроінс Україна"про встановлення факту родинних відносин та відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого.
Позов мотивований тим, що 06 листопада 2021 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, від отриманих тілесних ушкоджень помер ОСОБА_3 . В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, матері загиблого ОСОБА_2 було завдано шкоди. Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу "Камаз 5511", д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом "ГКБ 819", д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ "СК" Євроінс Україна". 09 березня 2023 року представник позивача повідомив відповідача про настання страхового випадку та завернувся із заявою про виплату страхового відшкодування, однак відповідач відмовив у виплаті посилаючись на невідповідність прізвищ позивача та потерпілого. Враховуючи викладене представник позивача просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_2 , стягнути з відповідача на користь позивача 118 380, 00 грн. - страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, 24 000, 00 грн. - страхового відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу внаслідок смерті сина та 42 714, 00 грн. - судових витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 22 вересня 2023 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду.
Позивач в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечував, що, також підтверджується поданою заявою (а. с. 27)
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується листами про доставку електронної пошти ( звороти а. с. 106, 121), трекінгом відстежень рекомендованого повідомлення та розпискою. Про причини неявки суд не повідомили, заяв, клопотань, відзиву не надали.
За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Заслухавши учасників судового розгляду, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 06 листопада 2021 року біля 23:20 год. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем "Камаз 5511", д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом "ГКБ 819", д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись автодорогою Р-54 "Теплик-Дубинове", у с. Красносілка Бершадської ОТГ Гайсинського району Вінницької області, у напрямку м. Бершадь, неподалік газорозподільного комплексу, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння на проїзній частині дороги.
Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер ІНФОРМАЦІЯ_1 під час надання медичної допомоги в КУ "Бершадська МЛ", що також підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 10 листопада 2021 року.
Згідно висновку судово - медичної експертизи, проведеної в рамках вказаного кримінального провадження, смерть ОСОБА_3 настала від сполучної травми тіла, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення та перебуває у причинному зв`язку із смертю.
Згідно полісу № 205237510, який діяв на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме 06 листопада 2023 року, відповідальність водія транспортного засобу "Камаз 5511", д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована ПрАТ "СК "Євроінс Україна" (а.с. 56).
09 березня 2023 року представник позивача звернувся до відповідача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 57, 62).
19 червня 2023 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою про долучення документів до заяви про виплату страхового відшкодування (а.с. 65).
14 квітня 2023 року ПрАТ "СК "Євроінс Україна" повідомила представника позивача про те, що у ПрАТ "СК "Євроінс Україна" відсутні документи, на підставі яких страховик може прийняти рішення по справі щодо виплати страхового відшкодування, а саме документів на підтвердження права ОСОБА_2 на отримання відшкодування у зв`язку із втратою годувальника (а.с. 73-74).
Факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 36);
- інформацією Хмільницького відділу ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) № 327-28.27-35 від 20 квітня 2023 року (а.с. 44-45);
- інформацією Управління ДМС у Вінницькій області № 0501.9-4016/05.1-23 від 19 червня 2023 року (а.с. 46);
- фототаблицями (а.с. 54-55).
Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що вони - онуки позивача, при цьому ОСОБА_6 - рідна донька покійного ОСОБА_3 , який був рідним сином позивача. Через помилку при оформленні документів про його народження, у прізвищах його та матері виникли розбіжності, які за життя ОСОБА_3 вони не усунули, оскільки не думали, що це важливо. ОСОБА_3 за життя утримував матір - привозив, переводив кошти, надавав допомогу в натуральній формі, фізично, а також допомагав з її лікуванням.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є пенсіонером за віком (а.с. 40), отримує пенсію в розмірі 3 511, 82 грн. в місяць (а.с. 42) та потребує лікування (а.с. 47).
ОСОБА_3 працював на посаді машиніста навантажника-розвантажника машин в ТОВ "УДИЧ" та отримував заробітну плату, що з травня 2021 року по жовтень 2021 року склала 58 794, 54 грн (а.с. 43).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебувала на матеріальному утриманні сина на момент його загибелі, що підтверджується довідкою № 08-66/157 від 13 вересня 2023 року (а.с. 41), актом від 07 вересня 2023 року (а.с. 48).
Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки та третіми особами, яким такий володілець завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця незалежно від його вини.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС від 23 вересня 2020 року у справі № 199/1100/19.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Доказів непереборної сили або умислу померлого під час вчинення ДТП матеріали справи не містять.
Спірні правовідносини в справі регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (ч. 1 ст. 990 ЦК України).
У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не позбавлений можливості за відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.
Така правова позиція відповідає позиції ВС, викладеній у постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 748/1893/18, постанові ВП ВС від 11 грудня 2019 року справі № 465/4287/15.
Факт настання страхового випадку ніким у справі не оспорюється та зафіксований правоохоронними органами.
Станом на час розгляду справи у суді страхове відшкодування страховиком не виплачено.
Порядок та умови здійснення страхового відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, передбачений ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до абз. 1 ч.1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.
Згідно з п. 2 абз. 2 ч.1 ст. 1200 ЦК України шкода відшкодовується чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно.
Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.
Відповідно до п. 2 ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до умов даного виду страхування, зокрема, ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Згідно з п. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" із 01 січня 2021 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 6 000 грн.
Тобто, загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи становить 72 000 грн.
Пунктом 27. 5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»передбачено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.
Відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 566 від 09 липня 2010 року у редакції розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 09 квітня 2019 року № 538, на дату дорожньо-транспортної пригоди розміри страхових сум за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, було встановлено у розмірі 260 000 гривень на одного потерпілого.
Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди до складу сім`ї ОСОБА_3 входили: матір ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_8 , донька ОСОБА_6 (а.с. 35, 49-53).
ОСОБА_9 , батько ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 37).
Таким чином, право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_3 , мають його матір ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_8 та донька ОСОБА_6 , з чого слідує, що частка кожної з них складає 24 000 грн. (72 000/3).
По даному страховому випадку відповідачем було виплачено іншим особам, які мають право на отримання страхового відшкодування за шкоду заподіяну смертю ОСОБА_3 наступні виплати:
- 36 220 грн. та 57 400 грн. виплати страхового відшкодування дружині потерпілого ОСОБА_8 (а.с. 75-76);
- 24 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди доньці потерпілого ОСОБА_6 (а. с. 77);
Отже, загальний розмір виплаченого страхового відшкодування дружині та доньці потерпілого становить 117 620 грн. Таким чином, залишок страхової суми по страховому полісу становить 142 380 грн.
Оскільки, судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 є пенсіонером за віком, перебувала на утриманні сина ОСОБА_3 до дня його смерті та в силу ст. 202 СК України ОСОБА_3 мав обов`язок утримання його непрацездатної матері, а тому відповідно до ст. 1200 ЦК України, вона має право на отримання відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого в розмірі 118 380 грн. (260 000 - 117 620) - 24 000).
Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.
Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задоволити.
Встановити факт того, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" Євроінс Україна" на користь ОСОБА_2 118 380 (сто вісімнадцять тисяч триста вісімдесят) гривень 00 копійок страхового відшкодування, пов`язаного зі смертю годувальника та 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень 00 копійок страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті сина.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" Євроінс Україна" на користь ОСОБА_2 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 (вісімдесят) коп. судового збору.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" Євроінс Україна" на користь держави судовий збір у сумі 1423 (тисяча чотириста двадцять три) грн. 80(вісімдесят)коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем або іншою особою до Вінницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області 14 жовтня 1996 року, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: адвокат Лабик Руслан Романович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 7311/10 від 01 березня 2019 року.
Повне рішення суду виготовлено 07 листопада 2023 року.
Суддя:/підпис/