Справа№751/9452/23
Провадження №2/751/1711/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Деркач О. Г.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЧЕРНІГІВГАЗ» про визнання вимоги про стягнення заборгованості неправомірною, відновлення газопостачання і стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

27.10.2023 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЧЕРНІГІВГАЗ», в якій просить: визнати вимоги про стягнення заборгованості неправомірними та встановити розмір заборгованості у розмірі 218 (двісті вісімнадцять) грн. 17 коп; відновити за рахунок відповідача газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на користь позивача 11 826 (одинадцять тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 80 коп. матеріальної шкоди, та 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 11 липня 2019 року у справі № 462/7217/18 зазначив, що правила статті 30 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил територіальної підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорія справ.

Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявления вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно», а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 у справі № 910/10647/18, а також постанова Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17.

Таким чином, оскільки позивачем пред`явлено позов про визнання вимоги про стягнення заборгованості неправомірною, відновлення газопостачання і стягнення матеріальної та моральної шкоди, за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Куликівського районного суду Чернігівської області, дана справа не належить до територіальної підсудності Новозаводського районного суду міста Чернігова.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись: ст. ст. 30, 31, 353, 354 ЦПК України, суддя,

Ухвалив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЧЕРНІГІВГАЗ» про визнання вимоги про стягнення заборгованості неправомірною, відновлення газопостачання і стягнення матеріальної та моральної шкоди - передати для розгляду Куликівському районному суду Чернігівської області (місцезнаходження: Чернігівська область, смт. Куликівка, вул. Шевченка, буд. 3).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя О. Г. Деркач