Справа № 718/3250/23
Провадження 2/718/642/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2023 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря Харабара А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

за участю: позивачки ОСОБА_1

представника позивачки, адвоката Гірчак Н.А.

представника відповідача, адвоката Маковійчук Л.В.

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Борівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 10.

Зазначає, що від шлюбу у них з відповідачем є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилається на те, що подружні відносини вони припинили рік тому по тій причині, що відповідач ображає її, створює напругу та дискомфорт в домі, між ними відсутнє порозуміння щодо побутових питань, різні погляди на життя, різні потреби, відповідач тричі їздив на роботу за кордон, матеріально сімю не утримував, вони декілька разів проживали окремо, потім мирилися і знову в сімї виникали непорозуміння. Така поведінка відповідача призвела до відсутності порозуміння та поваги один до одного, а тому вони відчужилися, перестали підтримувати подружні відносини, проживають окремо та на даний час в провадженні Кіцманського районного суду перебуває справа про розірвання шлюбу.

Вказує, що їхній син ОСОБА_4 проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач лише іноді передає кошти на утримання дитини в сумі 2000 гривень, проте дитина хворіє з народження, йому встановлено діагноз: «Наслідки органічного ураження ЦНС із затримкою мовного розвитку», відповідно потребує ретельного догляду та лікування, що стверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого.

Крім того, зазначає, що з довідки КНП «Вашківецький центр первинної медико-санітарної допомоги» вбачається, що ОСОБА_3 знаходиться на «Д» обліку у лікарів із діагнозом: «Мінімальна мозкова дисфункція», порушення мови, доброякісна внутрішньо-черепна гіпертензія, дитина отримує лікування та рекомендовано консультацію логопеда і психолога. Всі ліки придбаваються нею, також дитина на платній основі відвідує логопеда. Вона самостійно неспроможна утримувати та лікувати дитину, а тому вимушена звертатися по допомогу до відповідача. Відповідач являється молодою, здоровою людиною, працездатного віку, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних членів сімї на утриманні не має.

Також вказує на те, що їй невідомо чи офіційно працевлаштований відповідач, проте він на договірній основі надає послуги фізичним особам з проведення ремонтних та будівельних робіт та періодично виїжджає на роботу за кордон до Німеччини.

Враховуючи наведене, просила позов задовольнити, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня подачі заяви в суд та судові витрати на правову допомогу в сумі 6000 гривень.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник, адвокат Гірчак Н.А., в судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак скерував відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, оскільки матеріально не спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 1/3 частині від заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини.

Вказав, що в нього немає постійного місця роботи, підприємницькою діяльністю не займається, в нього немає на праві власності житла, проживає разом з батьками.

Посилається на те, що він добровільно забезпечує потреби дитини, в межах своїх можливостей, приймає участь в її вихованні. ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами те, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини щомісячно, що значно перевищує встановлений законодавством мінімум.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу зазначає, що сума 6000 гривень є значно завищеною та не відповідає складності відповідної правничої допомоги.

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити частково, стягнути з нього аліменти на користь позивачки на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму щомісячно до повноліття дитини, зменшити судові витрати на правову допомогу до 1000 гривень

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Маковійчук Л.В. в судовому засіданні позов визнала частково, а саме в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму щомісячно до повноліття дитини. Не заперечувала щодо того, що відповідач являється молодою, здоровою людиною, працездатного віку, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних членів сімї на утриманні не має, однак просила позов задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму щомісячно до повноліття дитини та зменшити судові витрати на правову допомогу до 1000 гривень

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 03.10.2013 року укладено шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 03.10.2013 року (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.03.2017 року, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 (а.с.8).

Виписками із медичної карти стаціонарного хворого стверджується, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє з народження, йому встановлено діагноз: «Наслідки органічного ураження ЦНС із затримкою мовного розвитку», відповідно потребує ретельного догляду та лікування (а.с.9-15).

Згідно довідки КНП «Вашківецький центр первинної медико-санітарної допомоги» вбачається, що ОСОБА_3 знаходиться на «Д» обліку у лікарів із діагнозом: «Мінімальна мозкова дисфункція», порушення мови, доброякісна внутрішньо-черепна гіпертензія, дитина отримує лікування та рекомендовано консультацію логопеда і психолога (а.с.16).

Відповідно до довідки №344 від 13.09.2023 року, виданої Вашківецькою міською радою вбачається, що ОСОБА_1 , 1991 року народження, проживає в АДРЕСА_1 , її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по вищевказаній адресі та постійно проживає разом з матірю (а.с.17).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що відповідач являється молодою, здоровою людиною, працездатного віку, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних членів сімї на утриманні не має, а також з врахуванням стану здоровя дитини, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_4 до досягнення дитиною повноліття, суд вважає аліменти в розмірі заявленому позивачем по 1/3 частині його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму щомісячно до повноліття дитини.

Крім того, позивачкою ОСОБА_1 понесено судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі шість тисяч гривень, що підтверджується наданими та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Статтею 133 ЦПК України, передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, представником позивача разом з позовною заявою було подано до суду Акт приймання-передачі виконаних робіт з надання професійної правничої допомоги згідно Договору про надання правової допомоги №18 від 11.09.2023 року, відповідно до якого у судовому провадженні № 718/3250/23 за надання правничої допомоги виконавцем, яка полягала у наданні консультацій щодо обставин справи, оформлення позовної заяви, копіювання документів-додатків до позову, оформлення документів та представництво в суді, встановлено фіксовани розмір гонорару в сумі 6000 грн., замовником на підставі факту надання вищезазначених послуг здійснено їх оплату (а.с.21).

Також суду надано Договір про надання правничої допомоги №18 від 11.09.2023 року та Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №18 від 11.09.2023 року (а.с.18-19).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №36 від 19.09.2023 року адвокат Гірчак Н.А. отримала від ОСОБА_1 за надання професійної правничої допомоги у справі № 718/3250/23 гонорар у сумі 6000 грн. (а.с.20).

У відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданихпослуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими представником позивача доказами, а саме: договором про надання професійної правової (правничої) допомоги від 11.09.2023 року з Додатковою угодою №1 до Договору про надання правової допомоги №18 від 11.09.2023 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №36 від 19.09.2023 року, суд приходить до висновку, що розмір витрат позивачки на правову допомогу у зв`язку із судовим розглядом даного спору становить 6000 грн., що є співмірним з складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг, а також складністю справи. За наслідками розгляду даного клопотання судом не встановлено наявності підстав для зменшення розміру витрат позивача на правову допомогу.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розмріу гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної стоорони на підставі положень ч.5 ст.137 ЦПК України можливе лише за умови обгрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положенні статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Такі висновки містяться у постанові Верховного суду від 26.01.2022 р. у справі №127/1415/20.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, однак не надала доказів з метою доведення надмірності понесених позивачем витрат на правову допомогу та не надала доказів на їх спростування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову, а тому із ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати, на правову допомогу в розмірі 6000 гривень.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1073 гривень 60 коп., від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 141, 196, 197, 198, 200, 206, 259, 263, 264, 265268, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 від 15.12.2003 року, РНКОПП: НОМЕР_4 , мешканця с.Киселів Чернівецького району Чернівецької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП: НОМЕР_5 , мешканки АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 19.09.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 від 15.12.2003 року, РНКОПП: НОМЕР_4 , мешканця с.Киселів Чернівецького району Чернівецької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП: НОМЕР_5 , мешканки АДРЕСА_1 , витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073 гривень 60 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Кіцманського

районного суду : Л.О. Масюк