Справа № 485/1290/23
Провадження №2/485/391/23
Рішення

іменем України

09 листопада 2023 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Соловйова О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 травня 1984 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. З 1990 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені через різні погляди на сімейне життя та обов"язки. Тобто, більш як тридцять років потому вони припинили будь-яке спілкування, спільне проживання та ведення спільного господарства. Так як відповідач проживає в іншій області та вони не спілкуються, розірвати шлюб через органи РАЦС не представляється можливим. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе та суперечить її інтересам, а тому просить суд шлюб розірвати.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Позивачка про причини неявки суд не повідомила.

Відповідач згідно поданої письмової заяви просив про розгляд справи за його відсутності, позов визнає.

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 28 травня 1984 року виконкомом Верхньоясенівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 9, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане повторно 16 лютого 2006 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_4 " (а.с. 7).

З 1990 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Сім`я розпалася остаточно та існує формально.

Від шлюбу дітей не мають.

Посвідчити розірвання шлюбу через органи РАЦС не представляється можливим.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що шлюбні відносини між сторонами більш ніж як тридцять років вже припинені, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не відбулося, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та суд приходить до висновку, що вимога позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 1).

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Наведені положення Закону кореспондуються із ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті.

За такого, з відповідача на користь позивачки має бути стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн, з державного бюджету має бути повернуто позивачці судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 142, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 28 травня 1984 року виконкомом Верхньоясенівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 к.).

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 к.)., сплаченого при поданні позову відповідно до квитанції № 5 від 04 жовтня 2023 року в ТВБВ 10020/0349 АТ «ОЩАДБАНК», оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 09 листопада 2023 року.

Суддя О. В. Соловйов