Справа № 459/2825/23
Провадження № 2/459/527/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Савіцької Б.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,-

В С Т А Н О В И В :

25.08.2023 позивач звернулась до суду з даним позовом, у якому просить визнати автомобіль NISSAN VERSA NOTE 2017 ( білий) номер кузова НОМЕР_1 номерний знак НОМЕР_2 особистою приватною власністю ОСОБА_1 , вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову послалася на те, що 05.10.2013 між сторонами було укладено шлюб у якому народився син. На підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 09.08.2023, шлюб між сторонами був розірваний. Під час спільного проживання в шлюбі придбано автомобіль марки NISSAN VERSA NOTE 2017 (білий) номер кузова НОМЕР_3 номерний знак НОМЕР_4 , що підтверджується договором купівлі-продажу автомобіля №006972 від 18.03.2023. Вказує, що кошти на придбання даного автомобіля отримала від своєї матері яка протягом 2022 - 2023 років щомісячно надсилала їй значну суму коштів, що підтверджується довідками виданими АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Вказаний договір та автомобіль був оформлений на ОСОБА_3 . Вартість автомобіля становить 200000,00грн. Зазначає, що після купівлі автомобіля спершу відповідач не заявляв ніяких вимог на авто, погоджувався, що транспортний засіб придбаний за її кошти, однак коли вона вирішила розірвати шлюб, відповідач почав вимагати компенсації за частку автомобіля. В позасудовому порядку вирішити спір не вдалось. Тому просить позов задовольнити.

28.08.2023 ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

12.09.2023 судом відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09.10.2023.

09.10.2023 у зв`язку із неявкою належним чином повідомленого відповідача, протокольною ухвалою відкладено підготовче судове засідання на 01.11.2023.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були належно повідомлені.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити.

Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.10.2013, який розірвано рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 09.08.2023.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від №006972 від 18.03.2023, позивач набула у власність автомобіль NISSAN VERSA NOTE 2017 (білий) номер кузова НОМЕР_3 номерний знак НОМЕР_4 . Вартість автомобіля складає 200000,00грн. (а.с. 12-13).

Як вбачається із копії висновку суб`єкта оціночної діяльності про вартість майна, а саме автомобіля NISSAN VERSA NOTE 2017 (білий) номер кузова НОМЕР_3 , його ринкова вартість станом на 06.09.2023 становить 341 783,00грн. (а. с. 27) .

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно: набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.06.2018 у справі № 711/5108/17 (провадження № 61-1935св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 3 частини першої статті 57 СК України та вказано, що «у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю».

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої передбачено, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд задітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом праваспільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦКУкраїни. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує».

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно доводів позивача спірний автомобіль був придбаний за кошти, які були надані позивачу її матір`ю. На підтвердження факту отримання грошових коштів, позивач представила суду копії виписок з ПАТ КБ «Приватбанк» згідно яких у період з 01.2022 року по 31.12.2022, 01.01.2023 року по 06.07.2023, ОСОБА_1 отримала грошові переказ в сумі 30 5854, 81 доларів США.

Позивачкою надано докази того, що автомобіль марки NISSAN VERSA NOTE 2017 (білий) номер кузова НОМЕР_3 номерний знак НОМЕР_2 придбаний за особисті кошти, тобто існують законні підстави для визнання за позивачем права приватної власності на автомобіль.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачам відомі та зрозумілі.

За таких обставин та міркувань суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

Враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд, керуючись вимогами ч.1 ст.142, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України дійшов висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 50% судового збору та повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ), про визнання майна особистою приватною власністю - задовольнити.

Визнати транспортний засіб марки NISSAN VERSA NOTE 2017 (білий) номер кузова НОМЕР_3 номерний знак НОМЕР_2 , особистою приватною власністю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) у користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 854,46грн.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 854,46 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03 листопада 2023 року.

Суддя: Н. Я. Отчак