Справа № 643/3398/22
Провадження № 2/643/4205/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання

ВСТАНОВИВ

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (відповідачі) на свою користь заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 110159,80 грн. та судові витрати у розмірі 2481,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , не сплачували своєчасно отримані за вказаною адресою послуги з теплопостачання. У зв`язку з наведеними у відповідачів за період з 01.09.2011 по 31.03.2022 утворилась заборгованість у вказаному вище розмірі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.02.2023 позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» - задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 110159,80 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. в рівних частках, по 827,00 грн. з кожного.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.09.2023 заочне рішення скасовано, справу призначено для розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у клопотанні зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності. Надав суду письмові пояснення, згідно яких у разі застосування судом позовної давності просить врахувати строк дії карантину на території України та обчислювати строки позовної давності з 12.03.2017. Зазначив, що у разі стягнення заборгованості в межах строку позовної давності за період з 12.03.2017 по 31.03.2022 розмір вказаної заборгованості складатиме 78140,96 грн.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні 06.11.2023 зазначив, що борг визнає, проте не проживає за адресою реєстрації місця проживання. Показав, що надавав кошти іншим відповідачам для оплати комунальних послуг. При ухваленні рішення просив застосувати строки позовної давності.

На утончююче запитання суду показав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають за кордоном, про розгляд справи повідомлені. Не заперечував проти розгляду справи по суті в судовому засіданні 06.11.2023.

Ураховуючи, що інші відповідачі неодноразово викликались у судові засідання в даній справі, за доводами ОСОБА_1 перебувають за кордоном та обізнані про перебування в провадженні суду даної справи, не скористались правом надати відзив та/або заявити клопотання про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні 06.11.2023.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини.

Відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується даними Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова, та є споживачами послуг з теплопостачання, які надає позивач за вказаною адресою.

ОСОБА_1 всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що він не проживає за вказаною вище адресою та повідомляв позивача про вказані обставини з метою здійснення останнім перерахунку за надані послуги.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Харківського апеляційного суду від 12.10.2023 у справі № 639/5866/21, оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилися від послуг, які надавало їм КП «Харківводоканал», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги.

Ураховуючи наведене, доводи ОСОБА_1 відносно того, що він тривалий час не проживає в квартирі за вказаною вище адресою, суд не може визнати такими, що свідчать про необґрунтованість розрахунку заборгованості, виконаного позивачем, та про відсутність підстав для стягнення з нього виниклої заборгованості.

Згідно наданих позивачем відомостей про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання, заборгованість відповідачів за вказані вище послуги за період з 01.09.2011 по 31.03.2022 складає 110159,80 грн.

Згідно ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартплати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР плата за комунальні послуги в квартирі, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Статтею 64 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житловокомунальні послуги» в редакції до 01.05.2019 (далі Закон в редакції до 01.05.2019), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ст. 13 Закону в редакції до 01.05.2019, одним з видів житлово-комунальних послуг є комунальні послуги, до яких відносяться централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.

Статтею 20 Закону в редакції до 01.05.2019 передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати житловокомунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» в редакції з 01.05.2019 (далі Закон в редакції з 01.05.2019) передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону в редакції з 01.05.2019, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 9 Закону в редакції з 01.05.2019, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Обов`язок споживачів оплачувати вказані вище послуги передбачений також «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (п. 12, 20, 21, 30).

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В п. 79 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 зазначено, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями) у період з 12.03.2020 до 22.05.2020 встановлений карантин на всій території України, який в подальшому був продовжений до 30.06.2023.

Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

До суду з даним позовом позивач звернувся 22.12.2022, тобто під час дії карантину.

Ураховуючи наведене та продовження строків позовної давності на строк дії карантину, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення заборгованості за період з 12.03.2017 по 31.03.2022 заявлені з дотриманням строків позовної давності, встановлених ст. 257 ЦК України.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Харківського апеляційного суду від 12.10.2023 у справі № 639/5866/21, від 11.10.2023 у справі № 645/3569/23.

З доводів заяв позивача по суті справи та наданих позивачем доказів суд позбавлений можливості встановити наявність поважних причин пропущення позовної давності до вимог, які заявлені за період до 12.03.2017.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 12.03.2017 по 31.03.2022, розмір якої згідно наданих позивачем розрахунків складає 77572,39 грн., виходячи з такого.

Відповідно до відомостей про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання, наданих позивачем, заборгованість відповідачів за період з березня 2017 по березень 2022 складає 78140,96 грн., заборгованість за березень 2017 1602,32 грн.

Таким чином, за період з 01.03.2017 по 31.03.2017 відповідачам нарахована заборгованість у загальному розмірі 1602,32 грн. Відповідно, заборгованість відповідачів за період з 12.03.2017 по 31.03.2017, тобто за 20 днів, складає 1033,75 грн. (1602,32 грн. / 31 день х 20 днів).

Ураховуючи наведене, загальний розмір заборгованості відповідачів за період з 12.03.2017 по 31.03.2022 складає 77572,39 грн.

Відповідачами розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не спростовано, контр-розрахунок ними не надано (зазначені обставини ураховуються судом, виходячи із висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Харківського апеляційного суду від 12.10.2023 у справі № 639/5866/21).

За таких обставин суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 77572,39 грн.

У стягненні іншої частини заборгованості, що виникла до 12.03.2017, суд відмовляє у зв`язку із спливом позовної давності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1747,07 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р № НОМЕР_4 в ФХОУ АТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, ОКПО 31557119) заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 77572,29 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р № НОМЕР_4 в ФХОУ АТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, ОКПО 31557119) понесені останнім судові витрати в загальному розмірі 1747,07 грн. в рівних частках, по 582,36 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06.11.2023.

Суддя Д.А. Крівцов