У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/1228/23

2/609/455/2023

09 листопада 2023 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Ковтунович О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В :

07 листопада 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Шумського районного суду Тернопільської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно.

08 листопада 2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла письмова заява, про повернення поданої неї позовної заяви, оскільки вона її відкликає до відкриття провадження у справі.

Попередньо розглянувши подані матеріали суддя дійшов до висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу з наступних підстав:

Згідно автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» судом встановлено, що 17 жовтня 2023 року ОСОБА_1 зверталася до Шумського районного суду Тернопільської області із позовною заявою такого ж змісту із тотожним предметом та з тотожних підстав, справа ун. № 609/1131/23.

18 жовтня 2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла письмова заява, про повернення поданої неї позовної заяви, оскільки вона її відкликає до відкриття провадження у справі.

Ухвалою судді Шумського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року ОСОБА_3 позовну заяву з доданими до неї документами у цивільній справі № 609/1131/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно, повернуто позивачу ОСОБА_1 .

Разом з тим, 07 листопада 2023 року судді Шумського районного суду Тернопільської області Ковтуновичу О.В. вдруге надійшла ідентична позовна заява з тим самим предметом та з тих самих підстав.

08 листопада 2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла письмова заява, про повернення поданої неї позовної заяви, оскільки вона її відкликає до відкриття провадження у справі.

Станом на 09 листопада 2023 року провадження у справі не відкрито.

Однак, у відповідності до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно ч.3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК Українипередбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 вдруге звернулася до суду із позовом про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно з тим самим предметом та з тих самих підстав та вдруге подала заяву про повернення поданої неї позовної заяви, оскільки вона її відкликає до відкриття провадження у справі.

При цьому, суд зазначає, що ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15.09.2009), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до суду, порушує встановлений порядок роботи суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

З огляду на викладене, суд вимушений розцінити дії позивача як такі, що вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями.

Враховуючи вище викладене, суддя вважає за необхідне вказану позовну заяву повернути позивачу та попередити про необхідність утриматись від протиправних дій, оскільки вони можуть призвести до застосування судом заходу процесуального примусу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 44, 185, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно - повернути позивачу.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність утриматись від протиправних дій, оскільки вони можуть призвести до застосування судом заходу процесуального примусу.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів від дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Олег КОВТУНОВИЧ