Справа № 471/510/22
Провадження №2-п/471/5/23
Номер рядка звіту 68
"02" листопада 2023 р. смт. Братське
Братський районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді - Гукової І.Б.,
за участю секретаря - Холоденко І.Ю.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
відповідача - ОСОБА_3 ,
представника відповідача - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Братське заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення,
В С Т А Н О В И В:
Заочним рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 10 січня 2023 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
01 червня 2023 року представником відповідача, адвокатом Козловим Д.С. до суду подано заяву про перегляд заочного рішення. В своїй заяві представник посилається на те, що у рішенні суду про розірвання шлюбу встановлено, що сторони не проживають разом з 20.07.2022 року, що не відповідає дійсності. Вказані обставини впливають на вирішення справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Проти розірвання шлюбу відповідач не заперечує, однак необхідно встановити дійсний час з якого сторони не проживають однією сім`єю. Крім того, просив суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.
Під час судового засідання заявник та його представник підтримали заяву та просили поновити строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення.
Представник заявника, адвокат Козлов Д.С. на обґрунтування своїх вимог, суду надав наступні пояснення 07.02.2014 року між сторонами укладено шлюб, подружжя має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До 24.02.2022 року подружжя з дитиною проживали в м. Миколаєві. З початком широкомасштабного вторгнення РФ до України подружжя переїхало до смт. Братське, та проживали у матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . В квітні 2022 року подружжя відкрило в смт. Братське власний бізнес. З 19 по 21 липня 2022 року подружжя разом із дитиною ( ОСОБА_5 ) їздили до міста Бобринець, Кропивпицкого району, Кіровоградської області - в гості до кума ОСОБА_3 , на день народження його похресника і пробули там 3 (три) дні з ночівлею - 2 (ночі). Повернулися у смт. Братське (додому) 21.07.2022р. Далі, 23.07.2022р. між подружжям виникло непорозуміння та раптова сварка, при якій ОСОБА_6 поставила умову про роботу в родинній піцерії («Або вона працює в ній або чоловік»). ОСОБА_3 на її умову відповів: «Що бажає самостійно займатися піцерією, так як ФОГ відкритий та зареєстрований на чоловіка, саме для цієї мети та цих цілей. На роботу до піцерії ОСОБА_6 більше не поверталася. Після цієї сварки (23.07.2023р.) подружжя не спілкувалося приблизно 1 (один) тиждень - до початку серпня 2022 року. З початку серпня та до 17.08.2022р. стосунки у родині нормалізувалися. В цей період, подружжя придбало однокімнатну квартиру у АДРЕСА_2 і почали проживати у ній та планувати ремонт. В подальшому з 17.08.2022p. по 21.08.2022р. в родині знову виникли негаразди і непорозуміння. З 21 серпня 2022 року по 01-02 вересня 2022 року подружжя примирилося. Далі з 02.09.2022р. по 15.09.2022р. - виникали сварки та непорозуміння. В подальшому з 15.09.2022р. по 20.09.2022р. відбулось примирення. Жовтень 2022 року, майже весь місяць у родині панував мир та злагода, у квартирі подружжям робився косметичний ремонт. Листопад 2022 року - без сварок родина прожила в новій квартирі приблизно 1,5 тижні. Грудень 2022 року - з 12 числа по кінець грудня 2022 року відбулось примирення подружжя. Але в подальшому - 28 грудня 2022 року відбулось остаточне та фактичне припинення між сторонами шлюбних відносин. Жодних примирень, проживання чи побачень між подружжям з 28.12.2022р. не було. Дитина залишилася проживати з ОСОБА_6 , але і по сьогоднішній день практично весь свій вільний час (після шкільних занять, на вихідних і в канікулярний період) Демид проводить з батьком. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, однак заперечує той факт, що подружжя припинило спільне проживання з 20 липня 2022 року, а даний факт має доказове значення під час розгляду справи про поділ майна подружжя, яка перебуває в провадженні суду.
ОСОБА_7 також зазначив, що між подружжям була усна домовленість, що він підписує заяву у нотаріуса, в якій зазначено, що квартира купується за власні кошти ОСОБА_1 , а вона не претендує на поділ спільного майна (автомобілів).
Позивач ОСОБА_1 заперечувала проти перегляду заочного рішення, суду пояснила, що підстав для перегляду заочного рішення немає, сторони припинили спільне проживання саме 20 липня 2022 року, а 23 липня 2022 року мати ОСОБА_3 забрали з помешкання де вони жили його речі. Восени 2022 року їх спільний син, ОСОБА_5 повідомив матері, що у батька з`явилася нова дружина, ОСОБА_8 . Після 20 липня 2022 року подружжя разом не проживало, тому, коли постало питання щодо купівля нею квартири, відповідач у нотаріуса написав заяву, що квартира купується за її власні кошти. Ремонт в квартирі відповідач не робив. Також восени виникло питання щодо поділу майна подружжя, а саме двох легкових автомобілів. Однак у добровільному порядку це питання між ними не вирішено, відповідач відчужив вказані автомобілі без її згоди.
Представник позивача, адвокат Козиревич О.С. заперечувала проти поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.
Під час судового засідання за клопотанням сторін були допитані свідки.
Так, свідок ОСОБА_9 , мати відповідача, суду показала, що станом на 20.07.2022 року її син та невістка проживали разом, вели спільне господарство, робили закупки. В цей період була придбана квартира, в якій вони робили ремонт та її син купував в квартиру меблі.
Свідок ОСОБА_10 суду показав, що у жовтні минулого року ОСОБА_3 попросив його занести меблі у квартиру. Під час того як він заносив меблі, у квартирі він побачив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Ця допомога була разова.
Свідок ОСОБА_13 суду показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_3 . Зазначила, що після 23 липня 2022 року брат з невісткою проживали разом, купили однокімнатну квартиру у смт. Братське, робили там косметичний ремонт. В новій квартирі брата та невістки вона не була, її не запрошували. Бачила як її брат, ОСОБА_3 приїжджав туди та заносив пакети.
Свідок ОСОБА_14 суду показала, що вона є матір`ю ОСОБА_1 . Її донька та зять припинила спільне проживання з середини літа 2022 року. Вона допомогла донці придбати квартиру в смт. Братське. ОСОБА_3 в цій квартирі не проживав та його речі там не знаходилися.
Свідок ОСОБА_15 суду показала, що сторони розлучилися до придбання квартири. Квартиру ОСОБА_1 купила її мати. В квартирі вона була, чоловічих речей там не бачила. Знає, що сторони розлучилися в липні 2022 року, так як 20 липня у неї день народження, прийшла ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ) її привітати та повідомила, що розлучилася з чоловіком.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Заочним рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 10 січня 2023 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та розірвано шлюб між ними, який укладено 07.02.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 60.
У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК Україниу заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.
У якості поважності причин неявки у судове засідання під час розгляду справи відповідач зазначає, що після сварки в липні 2022 року, подружжя примирилося та продовжувало проживати однією сім`єю, а позивач запевнила відповідача, що вона надасть до суду заяву про залишення позову про розірвання шлюбу без розгляду. Ці доводи суд вважає достатніми для поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.
Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.
Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.
Як на підставу для скасування заочного рішення відповідач посилається на необхідність встановлення дійсного часу з якого подружжя не проживає разом, оскільки даний факт має істотне значення для вирішення іншої справи.
Однак, для скасування заочного рішення відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.
Таких доказів відповідачем суду не надано.
Натомість, з дослідженої у судовому засіданні заяви про згоду на купівлю майна ОСОБА_3 наданої приватному нотаріусу 05 серпня 2022 року вбачається в абзаці другому, що ним самостійно вказано «при цьому я заявляю, що ми з дружиною розлучаємося, заяву подано до Братського районного суду Миколаївської області про розірвання шлюбу».
З показів допитаних свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 однозначно встановити, що сторони після звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу, продовжували спільне проживання не вдалося, оскільки покази цих спростовуються показами інших свідків, а саме ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Заявник в заяві про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ч. 1ст. 288 ЦПК України не вказав та не надав жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставину сукупності, суд немає законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 285,287,288 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_3 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 10.01.2023 року.
Заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Братського районного суду Миколаївської області від 10.01.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.
Повний текст ухвали виготовлено 06.11.2023 року.
СуддяІ.Б. Гукова