Номер провадження: 22-ц/813/7455/23
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М.В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Лозко Ю.П., Стахової Н.В.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2023 року, постановлене судом у складі судді Мурзенко М.В. в м. Одеса,

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2022 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що 22.12.2016 року між АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк») та ОСОБА_1 укладено договір приєднання надання банківських послуг за картковими продуктами № BB4-16708-ф/16-DOM. На виконання умов якого Публічним акціонерним товариством Акціонерним Банком «Укргазбанк» відкрито договір карткового рахунку № НОМЕР_1 та видано платіжну картку № 250055 типу Master Card, клас картки Debit 3 D-Secure, зі строком ліміту на встановлений овердрафт на 12 місяців. Відповідно до договору банк встановив ліміт овердрафту з максимальною сумою - до 300000 грн. Згідно з умовами договору відповідач отримав кредит у вигляді відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з максимальною сумою - до 300000 грн із сплатою 30 % річних - базова процентна ставка і 48 % річних - за прострочення заборгованості за дозволеним овердрафтом/овердрафтом (кредитом).

Внаслідок порушення зобов`язань за договором від 22.12.2016 року № BB4-16708-Ф/16-DOM заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ АБ «Укргазбанк» станом на 29.07.2022 року становить 53757,74 грн і складається з: заборгованості по кредиту (прострочена) 28238,29 грн; заборгованості процентах (прострочена) 6372,28 грн, також, заборгованість по платежах за ч. 2 ст. 625 ЦК України 19147,17 грн.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 53757,74 грн, яка складається: із заборгованості по кредиту (прострочена) 28238,29 грн; із заборгованості процентах (прострочена) 6372,28 грн, також, заборгованість по платежах за ч. 2 ст. 625 ЦК України 19147,17 грн та вирішити питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Малиновський районний суд м. Одеси рішенням від 20 липня 2023 року позов Публічного акціонерного товариства Акціонерного Банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнив.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором № BB4-16708-ф/16-DOM від 22.12.2016 року внаслідок чого, у неї існує заборгованість у розмірі 53757,74 грн, яка складається з: заборгованості по кредиту (прострочена) 28238,29 грн; із заборгованості процентах (прострочена) 6372,28 грн. Також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, тому вимоги про стягнення заборгованість по платежах за ч. 2 ст. 625 ЦК України 19147,17 грн суд першої інстанції вважав обґрунтованими.

Суд першої інстанції відхилив доводи відповідача, щодо неправомірного нарахування платежів, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України з посиланням на положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норми на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідні нарахування за ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснено позивачем за період, що передував введенню воєнного стану.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення простроченої заборгованості в розмірі 6372,28 грн та по платежем, передбаченим ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 19147,17 грн відмовити, а вимоги про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 28238,29 грн задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Просить вирішити питання розподілу судових витрат.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норми на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року. Також зазначає, що у заяві про участь в акції «Домовичок до пари» від 11.07.2017 року процентна ставка не зазначена, також відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.08.2023 року позивачу роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу відповідно, проте відзиву не надходило.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» отримало 12.09.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення шкоди у розмірі 53757,74 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684 * 100 = 2684000 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідачем рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» заборгованості по кредиту в розмірі 28238,29 грн не оскаржується, тому рішення суду в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку № 12 від 24 жовтня 2008 року.

Задовольняючі позовні вимоги про стягнення заборгованості по процентам та по платежах за ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд першої інстанції виходив з того, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, тому вимоги про стягнення заборгованість по платежах за ч. 2 ст. 625 ЦК України 19147,17 грн вважав обґрунтованими.

Суд першої інстанції відхилив доводи відповідача, щодо неправомірного нарахування платежів, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України з посиланням на положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норми на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідні нарахування за ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснено позивачем за період, що передував введенню воєнного стану.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 22.12.2016 року між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про приєднання до правил надання банківських послуг за картковими продуктами № BB4-16708-ф/16-DOM.

Згідно вказаного договору сторонами погоджено умови програми «Домовичок», а саме: строк дії ліміту дозволеного овердрафту 12 місяців з дати підписання договору, максимальна сума дозволеного овердрафту 300000 грн, базова процентна ставка 30%, процентна ставка на прострочену заборгованість (річних) 48%.

11.01.2017 року сторонами підписано заяву про участь в акції «Домовичок до пари», підписанням якої ОСОБА_1 дала згоду на участь в акції «Домовичок до пари», що передбачає: за тарифним планом «Універсальна картка «Домовичок» викладення тарифу п.1.1.2. «з оформленням неперсоналізованої основної платіжної картки» у наступній редакції: «входить до вартості послуг розділу 2 тарифного плану»; отримання кредитної картки «Універсальна картка «Домовичок» з встановленим нульовим лімітом, та подальшим його автоматичним збільшенням по ініціативі банку та/або встановленням кредитного ліміту за програмою «Овердрафт до зарплати» на платіжну картку для зарахування заробітної плати; про розмір встановленого кредитного ліміту по кредитній картці «Універсальна картка «Домовичок» та/або кредитного ліміту за програмою «Овердрафт до зарплати» на платіжну картку для зарахування заробітної плати банк повідомляє шляхом направлення SMS-повідомлень на телефон, що підключено до послуги M-banking.

Розписками підтверджується, що відповідач 12.01.2017 року та 13.10.2017 року платіжні картки отримала, з правилами користування картками ознайомилась та зобов`язалась їх виконувати.

31 січня 2022 року банк направив відповідачу вимогу про повернення кредиту, згідно якої останньому надано тридцятиденний строк з моменту отримання даної вимоги для дострокового повернення всієї суми кредиту, сплати процентів та комісії за користування кредитом у загальному розмірі 34610,57 грн, яка повернулась не врученою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Станом на 29.07.2022 року заборгованість ОСОБА_1 становить 53757,74 грн і складається: із заборгованості по кредиту (поточна) - 0.00 грн; із заборгованості по кредиту (прострочена) 28238,29 грн; із заборгованості процентах (поточна) - 0.00 грн; із заборгованості процентах (прострочена) 6372,28 грн, також, заборгованості по платежах за ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України 19147,17 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Звертаючись до суду, позивач просив, окрім заборгованості по кредиту, наявність та розмір якої відповідачем не оскаржуються, стягнути заборгованість по процентам (простроченим) у розмірі 6372,28 грн.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Обставини видачі кредитних карток, користування вказаними картками та кредитними коштами підтверджуються матеріалами справи, зокрема випискою долученою до матеріалів справи, разом з тим, вказані обставини відповідачем не заперечуються.

В апеляційній скарзі відповідач, зазначає про неправомірність нарахування відсотків за користування кредитом, посилаючись на те, що у заяві про участь в акції «Домовичок до пари» від 11.07.2017 року процентна ставка не зазначена.

Колегія суддів з такими доводами апеляційної скарги погодитись не може, оскільки умови щодо сплати процентів за користування кредитом визначені договором, укладеним 22.12.2016 року між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 № BB4-16708-ф/16-DOM, який підписано відповідачем.

Факт підписання вказаного договору ОСОБА_1 не оскаржує.

Отже істотні умови договору щодо сплати процентів погоджені сторонами та визначені договором, укладеним між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 № BB4-16708-ф/16-DOM від 22.12.2016 року. Доказів скасування або визнання недійсним вказаного договору в повному обсязі або окремої його частини відповідачем також не надано.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № BB4-16708-ф/16-DOM від 17.01.2017 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки АБ «Украгазбанк» станом на 29.07.2022 року заборгованість по процентах (прострочена) за період з 26.06.2017 року по 30.11.2020 року становить 6372,28 грн.

Враховуючи викладене, оскільки сторонами погоджено процентна ставка за договором № BB4-16708-ф/16-DOM від 22.12.2016 року, ОСОБА_1 проведений банком розрахунок заборгованості по процентам (простроченим) не спростовано, власного розрахунку не надано, доводи апеляційної скарги щодо скасування рішення в частині стягнення заборгованості по процентам є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, тому колегія суддів вважає вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам в розмірі 6372,28 грн такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення платежів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, колегія суддів зазначає таке.

В позовній заяві позивач просив стягнути заборгованість по платежах за 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 19147,17 грн.

В апеляційній скарзі обґрунтовуючи неправомірність нарахування вказаної заборгованості, відповідач посилається на положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норми на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, яким внесено зміни зокрема до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З розрахунку заборгованості за договором № BB4-16708-ф/16-DOM від 17.01.2017 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки АБ «Украгазбанк» станом на 29.07.2022 року, наданої ПАТ «Украгзбанк» вбачається, що розрахунок платежів згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснено банком за період з 15.11.2020 року по 23.02.2022 року у розмірі 19147,17 грн.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивачем розрахунок заборгованості за ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснено до 24.02.2022 року, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно наданого розрахунку процентна ставка для нарахування платежів за ч. 2 ст. 625 ЦК України визначена банком у розмірі 48%.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 (пункт 8.35).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) зроблено такі висновки, що «компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (див. пункт 6.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19). Отже, сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору. Кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (див. частину першу статті 613 ЦК України). Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (пункт 57).

Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав)».

Договором № BB4-16708-ф/16-DOM від 22.12.2016 року, укладеним між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 не встановлено іншого розміру процентів річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Позовна заява також не містить обґрунтувань в частині здійснення розрахунку заборгованості по платежам за ч. 2 ст. 625 ЦК України, виходячи з процентної ставки 48 %.

Тому, здійснення позивачем розрахунку платежів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за ставкою 48% колегія суддів вважає необґрунтованим та вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають платежі за ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 1322,78 грн (34610,57 грн х 3% / 365 х 465) за період з 15.11.2020 року по 23.02.2022 року.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, тому дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» платежів за ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі заявленому позивачем 19147,17 грн.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині позовних вимог про стягнення платежів за ч. 2 ст. 625 ЦК України слід змінити, зменшивши розмір стягнутої з відповідача заборгованості на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України з 19147,17 грн до 1322,78 грн. В іншій частині позовних вимог, рішення суду слід залишити без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2481 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 5474-5384 від 21.09.2022 року.

Оскільки позовна заява підлягає задоволенню частково, то з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1658,38 грн.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 3721,50 грн, що підтверджується копією квитанції № СВ06797133/1 від 10.08.2023 року.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково в частині оскаржуваних позовних вимог, то з Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2599,50 грн.

Враховуючи вимоги частини 10 статті 141 ЦПК України, колегія суддів вважає, що з Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 941,12 грн (2599,50-1658,38).

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2023 року в оскаржуваній частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення платежів згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України змінити, зменшивши стягнуту з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» () заборгованість за ч. 2 ст. 625 ЦК України з 19147,17 грн до 1322,78 грн.

Рішення суду в оскаржуваній частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсотках у розмірі 6372,28 грн залишити без змін.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» судових витрат у розмірі 2481 грн скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» () судовий збір в сумі 941,12 грн за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

/

Н.В. Стахова