Справа № 171/1638/22
Номер провадження 2/184/599/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого суді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 1.09.2023 року справа №171/1638/22, яка надійшла з Апостолівського районного суду за підсудністю, прийнята мною до свого провадження. Судове засідання призначено в приміщенні Орджонікідзевського міського суду на 04 жовтня 2023 року о 15 годині 00 хвилин з викликом учасників процесу.

Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмове клопотання, яким просить визнати причини своєї неявки поважними та провести судове засідання та розгляд справи по суті за її відсутності. При цьому зазначила, що відповідач відзив на позов їй не надіслав, вона не заперечує проти винесення заочного судового рішення. Свої вимоги, викладені у позові, підтримує у повному обсязі.

Відповідач 04 жовтня 2023 року в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив. У зв`язку з цим судове засідання було понесене на 8 листопада 2023 року на 11 год.30 хв. Відповідач в судове засідання повторно не з?явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, відзив не надав. Разом з тим, на адресу суду органом зв?язку повернутий конверт з довідкою та відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Окрім цього, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача, з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв?язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно позову позивачка від 26 листопада 2012 року по теперішній час є одноособовою власницею двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджено договором купівлі-продажу квартири від 23.11.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Зеленодольської державної нотаріальної контори Продченко Н.Л, витягом з Державного реєстру правочинів від 23.11.2012 року, а також витягом про державну реєстрацію прав від 26.11.2012 року та технічним паспортом на вказану квартиру.

Відповідач її чоловік. Шлюб вони зареєстрували 18.03.2015 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби П`ятихатського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що того ж дня складено відповідний актовий запис № 12. Відповідач від 13.03.2017 року по теперішній зареєстрований у цій квартирі як чоловік.

Подружнє життя у сторін не склалося, оскільки після умовно-дострокового звільнення відповідача з місць позбавлення волі взимку 2017 року, він, пропрацювавши один рік слюсарем по ремонту бойлерів, більше іншу роботу не шукав, був схильний до вживання наркотичних засобів. З метою позбавлення чоловіка наркотичної залежності вона тричі возила його до реабілітаційних центрів, однак він самовільно залишав їх і займався тим самим. Відповідач став надовго зникати з дому, при цьому все своє власне майно, включаючи мобільний телефон, продав чи обмінював на щось і вже почав викрадати та продавати майно її родичів. Через ці та інші вчинки відповідача позивач в судовому порядку вирішила з ним шлюб розірвати.

Від подружнього життя з відповідачем у них спільних дітей немає. Майновий спір між ними відсутній.

Від січня місяця 2021 року до тепер відповідач у квартирі дружини не проживає, його місце проживання/перебування їй невідоме. Житлом дружини він не цікавиться, витрат на його утримання не несе. Позивач не бажає надалі сплачувати за нього комунальні платежі.

Частинами першою, четвертою статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Частиною другою статті 405 того ж Кодексу встановлено, що член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім?ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім?ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Як випливає із зазначеної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при позбавлення права власності на житлове приміщення, позбавленні права користування житловим приміщенням, визнанні особи безвісно відсутньою, оголошенні фізичної особи померлою.

З огляду на те, що Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі статей 317, 391, ч. 2 ст.405 ЦК України,ст.156 ЖК України, керуючись статтями 10, 76, 81, 263-265, 280-289 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням» задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , яка належить позивачці на праві приватної власності.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.11.2023 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш