Дата документу 07.11.2023 Справа № 331/5904/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/5904/23 Головуючий у І інстанції: Антоненко М.В.
Провадження № 22-ц/807/2081/23 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

секретар: Смокотіна В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2023 року ТОВ «Дебт Форс» звернулось до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником; заінтересовані особи: ТОВ «Вердикт капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О., ТОВ «Кампсіс Фінанс»

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка А.О. перебуває виконавче провадження № 67297220, відкрите на підставі виконавчого напису № 77636, вчиненого 12.06.2021 приватним нотаріусом приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт капітал» боргу.

15.02.2023 ТОВ «Вердикт капітал» уклало з ТОВ «Кампсіс Фінанс» Договір про відступлення прав вимоги № 15-02/23, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило, а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором № , боржником за яким є ОСОБА_1

12.05.2023 TOB «Кампсіс Фінанс» уклало з ТОВ «Дебт Форс»Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 12-05/23, відповідно до умов якого TOB «Кампсіс Фінанс»відступило, а ТОВ «Дебт Форс»набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № , боржником за яким є ОСОБА_1 .

Посилаючись на означені обставини, ТОВ «Дебт Форс»просило суд замінити стягувача у виконавчому провадженні № 67297220 про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості, відкритого 28.10.2021 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 77636, вчиненого 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., з первісного стягувача ТОВ «Вердикт капітал» на ТОВ «Дебт Форс».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за вказаною заявою, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, ТОВ «Дебт Форс» подалоапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2023 рокускасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що нормами ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання рішення органу, який видав виконавчий документ, тому заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

07 листопада 2023 року до апеляційного суду надійшла заява приватного виконавця Якименка А.О. про розгляд справи за його відсутності.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 42-49), клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду не відповідає.

Так, відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що питання заміни сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно із частинами першою та другою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Статтею 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції послався, зокрема, на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові Великої Палати Верховного суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17, проте колегія суддів зауважує, що ця правова позиція не може бути застосована у справі, що переглядається, оскільки її висловлено на підставі аналізу норм статті 15 Закону № 1404-VIIІ та чинних до 15 грудня 2017 року статей 264 КАС України та 368 ЦПК України.

Натомість у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21 Велика Палата вказала, що вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 280/456/20 (провадження № К/9901/32676/20) та від 22 липня 2019 року у справі № 822/1659/18 (провадження № К/9901/63678/18), про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства, та виклала новий висновок, відповідно до якого заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді питання про розмежування юрисдикції чітко визначає, що онтологічні основи його вирішення полягають у критеріях розмежування судової юрисдикції, тобто передбачених законом умовах, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, якими є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), від 27 жовтня 2020 року у справі № 635/551/17 (провадження № 14-79цс20).

Так, відповідно до статті 88 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-XII) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Тобто саме нотаріус при вчиненні виконавчого напису перевіряє належність стягувача й у разі зміни сторони правовідношення саме новий учасник і буде стягувачем у новому виконавчому написі за зверненням нової сторони (нового учасника) правовідносин.

За вимогами статті 91 Закону № 3425-XII виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту його вчинення. Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису здійснюється відповідно до Закону № 1404-VIIІ.

Вчинення виконавчих написів нотаріусами врегульовано у главі 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статтях 16-19 глави 3 розділу І книги ЦК України передбачено, що захист цивільних прав та інтересів здійснюється судом, Президентом України, органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування, нотаріусом, шляхом самозахисту.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

Отже, виконавчий напис нотаріуса є формою захисту цивільних прав та інтересів, що відбувається в певному спеціальному порядку, який є відмінним від інших форм (зокрема й судовій) надання захисту таким правам та інтересам.

З огляду на характер правовідносин між стягувачем і боржником у виконавчому провадженні (спір про право цивільне), враховуючи, що тільки ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного на виконання рішення інших органів (посадових осіб), слід дійти висновку, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Однак, суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2023 року не можна вважати законною та обґрунтованою, оскільки її постановлено з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим, її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2023 року в цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 09 листопада 2023 року.

Головуючий:

Судді: