Справа № 639/5357/23
Провадження №4-с/639/19/23
УХВАЛА
02 листопада 2023 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Рубіжного С.О.,
за участю секретаря Чубенко О.С.,
представника скаржника Гофельд Г.С.,
розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії виконуючого обов`язки начальника Холодногірсько Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лобова Ріната, зацікавлена особа-стягувач: ОСОБА_2 ,-

15 вересня 2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 зі скаргою, в особі свого представника адвоката Харченка К.С., на дії виконуючого обов`язки начальника Холодногірсько Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лобова Ріната, в якій просить визнати дії в.о. начальника Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лобова Р. щодо складання розрахунку заборгованості від 31.08.2023р. по виконавчому провадженню 72363203, відкритого на підставі виконавчого листа №639/34/21 від 05.05.2021р. виданого Жовтневим районним судом м. Харкова - неправомірними; Розрахунок заборгованості від 31.08.2023р. по виконавчому провадженню 72363203, відкритого на підставі виконавчого листа №639/34/21 від 05.05.2021р. виданого Жовтневим районним судом м. Харкова - скасувати.
В обґрунтування скарги посилається на те, що Жовтневим районним судом м. Харкова 30.03.2021 року по справі №639/34/21 розірвано шлюб та стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 . Рішення набрало законної сили 05.05.2021 року.
В подальшому, батьки примирились та знов одружились 11.08.2021 року і почали жити разом. Проте їхнє спільне життя не склалося та заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.11.2022 року по справі №639/3100/22 їх шлюб, зареєстрований 11.08.2021 року, було розірвано.
Весь цей час, як після розірвання першого шлюбу так і після розірвання другого шлюбу син - ОСОБА_3 до 01.07.2023 року проживав разом з батьком та весь цей час він перебував на його повному утриманні, а стягувач взагалі не приймала участі як у його утриманні, так і у вихованні та навчанні.
Після подій, що сталися 24.02.2022 року, а саме початку військової агресії Російської Федерації відносно України, син боржника та стягувана у супроводі сестри - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 виїхав до м. Вінниці, до знайомого боржника- ОСОБА_5 . В подальшому, з 01.04.2022 року і по 30.05.2022 року вони перебували у м. Львові, у рідного дядька боржника - ОСОБА_6 . З 31.05.2022 року і по 25.07.2022 року вони перебували в с. Шишаки, Полтавської обл., у рідної сестри боржника - ОСОБА_7 . З 26.07.2022 року і по 20.09.2022 року вони перебували в с. Яреські, Полтавської обл., у товариша по службі боржника - ОСОБА_8 . 21.09.2022 року діти повернулись до батька у м. Харків та були з ним до 25.09.2022 року, а з 26.09.2022 року виїхали до м. Києва, до хрещеної матері доньки - ОСОБА_9 де син пробув до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виїхав за межі України до Республіки Словенії у супроводі знайомої боржника - ОСОБА_10 , що підтверджується нотаріальною згодою боржника на виїзд дитини за кордон, копія якої додається.
07.12.2022року ОСОБА_3 повернувся в Харків, до батька, з яким проживав до липня місяця 2023 року. Скаржник є підполковником СБУ та згідно припису №000003 він 11.07.2023 року вибув до Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів для подальшої проходження військової служби. Починаючи з зазначеної дати син почав жити разом з матір`ю (стягувачем), адже батько перебуває на виконанні бойових завдань.
Згідно відповіді Харківської гімназії №65 від 19.12.2022 року з січня 2022 року приймає участь в навчальному процесі батько - ОСОБА_1 , а мати - ОСОБА_2 лише один раз мала розмову з класним керівником. Згідно відповіді КНП «Міська дитяча поліклініка №2» ХМР догляд за ОСОБА_11 здійснюють мати та батько хлопчика, рекомендації медичних працівників щодо медичних оглядів, проведення профілактичних шеплень та лікування виконують в повному обсязі. ОСОБА_12 відвідував поліклініку 13.12.2022 року разом з батьком ОСОБА_1 з приводу проведення проби Манту.
Таким чином, ОСОБА_3 перебував та продовжує перебувати на постійному та повному утриманні батька та він ніколи не проживав разом з матір`ю та не перебував на її утриманні до 01.07.2023 року.
Також варто відзначити, що починаючи з 01.07.2023 року, початку фактичного проживання дитини з мамою, позивачем сплачено заборгованість зі сплати аліментів у повному обсязі, а його місце проживання і на сьогодні зареєстровано разом з батьком.
Оскільки з моменту стягнення з ОСОБА_1 аліментів змінилися обставини, що існували на момент винесення Жовтневим районним судом м. Харкова рішення від 30.03.2021 року по справі №639/34/21 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, зокрема змінилося місце проживання дитини, то ОСОБА_1 вважає, що в нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів.
Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Наведені факти залишились поза оцінкою при нарахуванні аліментів.
Відповідно до ч.2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення (Постанова Верховного Суду від 29.06.2022 року №596/826/21).
Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати аліментів.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 вересня 2023 року скаргу залишено без руху з підстав неповноти обґрунтування скарги, зазначення порушення вимог закону державним виконавцем.
27 вересня 2023 року на виконання ухвали суду подано заяву про усунення недоліків, з посиланям на тіж обставини, викладені в скарзі.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 вересня 2023 року скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання.
24 жовтня 2023 року В.О. начальника Холодногірсько Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лобовим Рінатом подано заперечення на скаргу.
В заперечення зазначає, що на примусовому виконанні у Холодногісько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Відділ) перебуває виконавче провадження № 72363203 з примусового виконання виконавчого листа № 639/34/21 від 05.05.2021 виданого Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 05.01.2021 до досягнення дитиною повноліття.
26.07.2023 на адресу Відділу надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження примусового виконання виконавчого листа № 639/34/21 від 05.05.2021 виданого Жовтневим районним судом м. Харкова.
27.07.2023 керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72363203, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.
Згідно Інформації з Податкової служби України боржник ОСОБА_1 отримував доходи в ІНСТИТУТІ ПІДГОТОВКИ ЮРИДИЧНИХ КАДРІВ ДЛЯ СЛУЖБИ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ НАЦІОНАЛЬНОГО ЮРИДИЧНОГО УНІВЕРСИТЕТ.
На виконання заяви стягувана, за-для не порушення прав та інтересів сторін виконавчого провадження, з метою розрахунку заборгованості починаючи з 05.01.2021, та у відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», п. 9 першого розділу Інструкції з організації примусового виконання рішень, та з метою повного виконання зазначеного вище виконавчого документу, 23.08.2023 державним виконавцем Відділу направлено до Головного управління СБУ у Харківській області та Центрального управління СБУ
Також, у Розрахунку зазначалося, що при поданні до відділу підтверджень часткової або повної сплати аліментів та надходження інформації з ГУ СБУ у Харківській області, ЦУ СБУ, ІНСТИТУТУ ПІДГОТОВКИ ЮРИДИЧНИХ КАДРІВ ДЛЯ СЛУЖБИ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ НАЦІОНАЛЬНОГО ЮРИДИЧНОГО УНІВЕРСИТЕТУ ІМЕНІ ЯРОСЛАВА МУДРОГО, АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», АТ «Універсал Банк» про доходи отримані ОСОБА_1 розрахунок заборгованості зі сплати аліментів буде перераховано. На відповідні запити надійшла інформація про доходи боржника
Також 14.09.2023 боржником було сплачено 6225 грн. Інших оплат чи доказів сплати до Відділу не надходило.
Після надходження інформації про доходи Боржника, 19.09.2023 було проведено розрахунок заборгованості з урахуванням усіх доходів ОСОБА_1 за період з січня 2021 по липень 2023 та встановлено борг у розмірі 370985,1 грн., копія якого направлена сторонам виконавчого провадження.
Таким чином, на дату винесення ухвали про відкриття провадження за скаргою по справі №639/5357/23 від 28.09.2023 оскаржуваний розрахунок заборгованості від 31.08.2023 був вже не дійсний.
Як зазначано у ч. 4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.
Відповідно до ч. 8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Додатково повідомляємо, що на адресу Відділу не надходило відомостей про повну чи часткову оплату за оскаржуваний період від боржника не надходило. Рішення Жовтневого суду №639/34/21 про стягнення аліментів в частині періоду нарахування аліментів боржником не оскаржувалось.
Таким чином, Відділ вважає, що боржник обрав неналежний спосіб юридичного захисту, адже скасування розрахунку заборгованості від 31.08.2023 не позбавляє державного виконавця можливості в подальшому, щомісяця, розраховувати заборгованість починаючи з січня 2021.
Оскільки станом на дату винесення ухвали про відкриття провадження за скаргою по справі №639/5357/23 від 28.09.2023 оскаржуваний розрахунок заборгованості від 31.08.2023 був вже не дійсний, що вказує на відсутність предмету спору, просить закрити провадження у справі. У разі відмови у закритті провадження, відмовити у задоволенні скарги.
24 жовтня 2023 року розгляд скарги було відкладено на 14-30 год. 02.11.2023.
31 жовтня 2023 року на адресу суду надійшли заперечення представника стягувача ОСОБА_13 проти скарги з посилання на те, що згідно зі статтею 71 СК України порядок стягнення аліментів визначається законом Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
У статті 195 СК України закріплено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими в частці від заробітку (доходу). Відповідно до вказаного порядку заборгованість за аліментами визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.
Відповідно до пункту 4 розділу XVII інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувана і боржника.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувана,- інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Таким чином вважає, що державним виконавцем виконані в повній мірі вимоги чинного законодавства, а тому дана скарга є необгрунтованою.
В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_14 підтримала скаргу та просила ії задовольнити посилаючись на обставини викладені у скарзі. Також зазначила, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа № 639/5368/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати часткової заборгованості по аліментам.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини не явки суд не повідомили, клопотань про відкладення до суду не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 72363203 з примусового виконання виконавчого листа № 639/34/21 від 05.05.2021 виданого Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 05.01.2021 до досягнення дитиною повноліття, яке відкрито постановою Заступником начальника відділу Лобовим Р. від 26.07.2023 на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 (а.с. 53-56)
На виконання заяви стягувача, 23.08.2023 Заступником начальника відділу Лобовим Р. направлено до відповідних установ запит щодо нарахованих та виплачених доходів боржника (а.с. 61,62).
Також, у Розрахунку зазначалося, що при поданні до відділу підтверджень часткової або повної сплати аліментів та надходження інформації з ГУ СБУ у Харківській області, ЦУ СБУ, ІНСТИТУТУ ПІДГОТОВКИ ЮРИДИЧНИХ КАДРІВ ДЛЯ СЛУЖБИ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ НАЦІОНАЛЬНОГО ЮРИДИЧНОГО УНІВЕРСИТЕТУ ІМЕНІ ЯРОСЛАВА МУДРОГО, АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», АТ «Універсал Банк» про доходи отримані ОСОБА_1 розрахунок заборгованості зі сплати аліментів буде перераховано.(а.с. 65)
На відповідні запити надійшла інформація про доходи боржника (а.с.69-73)
Також 14.09.2023 боржником було сплачено 6225 грн. (а.с.24)
Після надходження інформації про доходи Боржника, 19.09.2023 було проведено розрахунок заборгованості з урахуванням усіх доходів ОСОБА_1 за період з 05 січня 2021 по 19 вересня 2023 та визначено борг у розмірі 370985,10 грн., копія якого направлена сторонам виконавчого провадження (а.с.75-79).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною 1,2,3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно, і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У ст. 129 Конституції України закріплено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч.5 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Порядок стягнення аліментів визначений у ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема ч. 1,3,4,9 встановлено, що порядок стягнення аліментів визначається законом.
Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.
Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Доводи боржника суд вважає необґрунтованими, оскільки фактично посилається на обставини для звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Відповідно до законодавства, до повноважень державного виконавця не відносить вирішення зазначеного питання.
З наведених доводів та заперечень учасників виконавчого провадження, наданих доказів, судом встановлено, що на дату здійснення розрахунку, будь яких платежів по аліментам здійснено не було, судових рішень про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, звільнення боржника від сплати аліментів або від сплати заборгованості не існувало. Розрахунок було здійснено на підставі заяви представника боржника, відповідно до п.2 ч.4 ст. 71 Закону
Визначати розмір заборгованості зі сплати аліментів це прямий обов`язок державного виконавця, який було виконано у відповідності до Закону.
Будь яких інших доводів щодо неправомірності дій щодо обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів боржником не наведено.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях.
Слід зазначити, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий документ про стягнення аліментів на дитину, тому всі дії незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Сама вимога про скасування розрахунку заборгованості по аліментам не звільняє боржника від ії сплати, а є підставою для перерахунку.
Як зазначено вище, 19.09.2023 було проведено розрахунок заборгованості з урахуванням усіх доходів ОСОБА_1 за період з 05 січня 2021 по 19 вересня 2023 та визначено заборгованість у розмірі 370985,10 грн.
В силу ч.3 ст.. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Таким чином, суд вважає скаргу обґрунтованою та не вбачає підстав для ії задоволення.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 260, 447-453 ЦПК України, ст. ст. 1, 5, 18, 26, 71, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 19,129, 129-1 Конституції України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволені скарги ОСОБА_1 на дії виконуючого обов`язки начальника Холодногірсько Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лобова Ріната, зацікавлена особа-стягувач: ОСОБА_2 - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту їх проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07.11.2023.

Суддя С.О. Рубіжний