Справа № 1316/4737/12 Провадження № 4-с/450/20/23
УХВАЛА

судового засідання

01 листопада 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

при секретарі Дикій О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, яка подана в її інтересах адвокатом адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Марусяк і Партнери» Школьною Аллою Вікторівною, заінтересовані особи Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Львів) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Відділ примусового виконання рішень, -

в с т а н о в и в :

18.08.2023 року адвокат адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Марусяк і Партнери» Школьна Алла Вікторівна подала скаргу в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Львів) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Відділ примусового виконання рішень, в якій просить суд: визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо відмови у знятті арешту з усього майна що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданий відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 13 травня 2014 року у виконавчому провадженні 42921669; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти арешт з усього рухомого і нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданий відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 13 травня 2014 року у виконавчому провадженні 42921669.

Скаргу обґрунтовує тим, що 01 березня 2013 року Пустомитівський районний суд Львівської області виніс заочне рішення у справі №1316/4737/12, яким позовні вимоги Банку були задоволені та вирішено стягнути солідарно з ТОВ Терем і К, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №КР 23469 від 06 червня 2007 року у розмірі 395060,78 доларів США (триста дев`яносто п`ять тисяч шістдесят доларів США 78 центів) та 25375,63 гривень (двадцять п`ять тисяч триста сімдесят п`ять гривень 63 копійки), що в загальній сумі в гривневому еквіваленті 3183096,44 гривні (три мільйони сто вісімдесят три тисячі дев`яносто шість гривень 44 копійки), також постановлено стягнути 3219 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) гривень судового збору та 107,30 гривень (сто сім гривень 30 копійок) витрат за подання заяви про забезпечення позову. 16 квітня 2013 року Пустомитівським районним судом Львівської області було видано виконавчий лист у справі №1316/4737/12, де боржником зазначено ОСОБА_1 13 травня 2014 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області було відкрито виконавче провадження №42921669 з виконання вказаного вище виконавчого листа Пустомитівського районного суду Львівської області та накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 14 березня 2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України Про виконавче провадження. ОСОБА_1 мала намір розпорядитися своїм нерухомим майном у зв`язку з чим звернулася до нотаріуса та дізналася про наявний арешт на її 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №310411687, на її майно, а саме 1/2 квартири АДРЕСА_1 накладено арешт. Підставою для державної реєстрації запису про обтяження є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.05.2014 року, виданої відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, виконавче провадження №42921669. Вказує, що накладений арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 на підставі постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 13 травня 2014 року в межах виконавчого провадження №42921669 є безпідставний. Додає, що 03.09.2018 року ПАТ ВіЕс Банк листом повідомило ОСОБА_1 про те, що зобов`язання по кредитному договорі №КР 23469 від 06.06.2007 року, де позичальником є ТзОВ Терем і К перед Банком відсутні, виконавчий лист №1316/4737/12, 2/450/54713, виданий Пустомитівським районним судом Львівської області від 16.04.2013 року до виконання повторно не пред`являвся. Згідно даних з Єдиного реєстру боржників інформація про боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 відсутня. 11 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про скасування арешту з її майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.05.2014 року, виданої відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, в межах виконавчого провадження №42921669. Згідно відповіді відділу примусового виконання рішень від 28.07.2023 року №23340, вбачається, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження ВП №42921669 з примусового виконання виконавчого листа №1316/4737/12, 2/450/547/13, виданого 16.04.2013 Пустомитівським районним судом Львівської області. 14.03.2016 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження (в редакції чинній на момент винесення постанови). Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. Відтак матеріали вищенаведеного виконавчого провадження знищено за закінченням терміну зберігання. Враховуючи вищенаведене, правові підстави для зняття арешту накладеного в межах вищенаведеного виконавчого провадження відсутні. Отже, станом на сьогодні виконавчий лист повернуто стягувачеві, виконавче провадження №42921669 закрито, стягувача ПАТ ВіЕс Банк не існує, зобов`язання по кредитному договорі перед Банком відсутні, а тому арешт на майно ОСОБА_1 в межах вищезазначеного виконавчого провадження підлягає скасуванню. Отже з моменту завершення виконавчого провадження №42921669 минуло 7 років, а згідно інформації Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) матеріали цього виконавчого провадження уже знищено, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання також минули. ОСОБА_1 не може розпорядитися належним їй майном через наявність арешту на ньому, а тому змушена звернутися зі скаргою до суду.

В судовому засіданні 25.09.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Школьна А. В. вказала, що з виконавчої служби надно відповідь, що державний виконавець не вправі скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 . Додала, що пройшло 8 років як повернуто виконавчий документ.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак її представник адвокат Школьна А. В. подала на адресу суду заяву, згідно якого скаргу підтримує у повному обсязі, просить проводити її розгляд без її та скаржника участі.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи та скарги, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 травня 2014 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №42921669 з виконання виконавчого листа Пустомитівського районного суду Львівської області №1316/4737/12 від 16.04.2013 року.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 338770155 від 11.07.2023 року вбачається, що на все майно ОСОБА_1 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 42921669, виданий 13.05.2014 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

14.03.2016 року державним виконавцем примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Табінським О. В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у межах виконавчого провадження №42921669, у якій постановив виконавчий лист № 1316/4737/12, 2/450/547/13 виданий 16.04.2013 року Пустомитівським районним судом Львівської області повернути стягувачу ПАТ «ВіЕС Банк», . Окрім того, постановлено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 14.03.2017 року.

Із відповіді ПАТ «ВіЕС Банк» від 03.09.2018 року вбачається, що зобов`язання перед ПАТ «ВіЕС Банк» по кредитному договору № КР 23469 від 06.06.2007 року, де позичальником є ТзОВ «Терем і К», відсутні.

Згідно даних з Єдиного реєстру боржників, інформація про боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 відсутня.

Із відповіді № 12326/70.1.2 від 25.05.2023 року, наданої АТ «ТАСКОМБАНК» на звернення ОСОБА_1 від 04.04.2023 року, вбачається, що Кредитний договір № КР 23469 від 06.06.2007 року, позичальником по якому виступав ТОВ «Терем і К», від ПАТ «ВіЕс Банк» на АТ «ТАСКОМБАНК» не передавався. Станом на сьогоднішній день жодні зобов`язання ТОВ «Терем і К» та ОСОБА_1 перед АТ «ТАСКОМБАНК» відсутні.

Згідно відповіді відділу примусового виконання рішень від 28.07.2023 року №23340 на заяву ОСОБА_1 від 11.07.2023 року, вбачається, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження ВП №42921669 з примусового виконання виконавчого листа №1316/4737/12, 2/450/547/13, виданого 16.04.2013 Пустомитівським районним судом Львівської області. 14.03.2016 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження (в редакції чинній на момент винесення постанови).Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. Відтак матеріали вищенаведеного виконавчого провадження знищено за закінченням терміну зберігання. Враховуючи вищенаведене, правові підстави для зняття арешту накладеного в межах вищенаведеного виконавчого провадження відсутні.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно до ч. 1 п. 2 статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цьогоЗакону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно положень ст. 50 ч. ч. 2, 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 606- XIV від 21 квітня 1999 року в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

В силу вимог ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з п 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 817/928/17 визначено, що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Враховуючи ті обставини, що виконавчий документ повернуто стягувачу ПАТ «ВіЕс Банк», правонаступником якого є АТ «ТАСКОМБАНК», повторно на примусове виконання не надходив, при цьому при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу накладені раніше арешти не знято, існування даних арештів до цього часу без наявності виконавчих проваджень порушують права скаржника як власника майна, суд приходить до висновку, що скарга на бездіяльність державного виконавця є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд-

ухвалив:

cкаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, яка подана в її інтересах адвокатом адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Марусяк і Партнери» Школьною Аллою Вікторівною, заінтересовані особи Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Львів) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Відділ примусового виконання рішень - задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо відмови у знятті арешту з усього майна що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданий відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 13 травня 2014 року у виконавчому провадженні 42921669.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти арешт з усього рухомого і нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданий відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 13 травня 2014 року у виконавчому провадженні 42921669.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 01.11.2023 року.

СуддяІ. І. Мельничук