РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі головуючого судді Мурашової Н.А., розглянувши в м.Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2023р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що він з 2001р. по 2022р. працював у шкідливих умовах на підприємствах: в ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (відповідач 1) 16 років 06 міс. та в ПрАТ «Запоріжвогнетрив» (відповідач 2) 04 роки 09міс., усього 21 рік 03міс. 31.10.2022р. він звільнився з ПрАТ «Запоріжвогнетрив» на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням, наразі не працює. Під час роботи в шкідливих умовах на підприємствах відповідачів він отримав ряд професійних захворювань: вібраційна хвороба 2ст. від впливу локальної вібрації (вегето-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок в поєднанні з дефартрозом ліктьових суглобів 2ст. та дефортрозом між фалангових п`ясно-зап`ясних суглобів обох кистей 2 ст.); хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість легкого ступеня (2ст. за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ); хронічний бронхіт 2 ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН 1-2ст., що підтверджується медичним висновком лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) ДУ «Інститут медицини праці ім.. Ю.І.Кундієва Національної Академії медичних наук України» від 15.02.2023р. №6/101. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 09.03.2023р.. (Форма П-4) визнано, що виявлені у нього хронічні професійні захворювання виникли внаслідок тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» (16 років 06міс.) та ПрАТ «Запоріжвогнетрив» (4 роки 09 міс.), перелік яких наведено в п.18 Акту. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №165647 від 26.06.2023р. йому встановлено третю групу інвалідності за професійним захворюванням. Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №125090 від 26.06.2023р., ступінь втрати професійної працездатності складає 60%. Вважає, що внаслідок професійного захворювання йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я, що призводить до хвилювань, депресивного стану. Він не має змоги вести звичайне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку в ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується. На даний час він визнаний інвалідом, ступень втрати його працездатності становить 60% і є значною, він є особою 50 років, більшу частину життя працював за робітничим професійним напрямком, інших спеціальностей не має, працювати за фахом за станом здоров`я фізично ніколи не зможе, через що у позивача змінився стан та якість життя, що завдає йому постійних моральних страждань. Моральну шкоду оцінює в 60000,00грн., яка просить стягнути з відповідачів пропорційно його стажу роботи на кожному підприємстві, а саме з відповідача 1 46 590,00грн, з відповідача 2 13410,00грн. Також просить стягнути з відповідачів судові витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 11.10.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом без повідомлення (виклику) учасників справи.

Копію вказаної ухвали відповідач 1 отримав 16.10.2023р., відповідач 2 18.10.2023р. Крім того, обидва відповідача зареєстровані в системі «Електронний суд» та мають доступ до вказаної справи.

20.10.2023р. через систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив представника ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» (відповідач 1) на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав повністю та зазначив, що відповідно до п.17 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання професійні захворювання у позивача виникли у зв`язку з тривалим періодом роботи в умовах впливу шкідливих факторів на ПАТ «Запоріжсталь» та ПАТ «Запоріжвогнетрив». Останнім місцем роботи, за яким складено даний акт, є ПАТ «Запоріжвогнетрив». Відповідно до виписок з медичної (амбулаторної карти) позивача останній вважає себе хворим на хронічну поперековокрижову радикулопатію з 2019 року, вегетосенсорну поліневропатію верхніх кінцівок з 2019 року, хронічний бронхіт з 2017 року та сенсоневральну приглуховатість з 2018 року. Причини виникнення профзахворювань вказані в п.18 Акту П-4 - наявнісь на робочому місті вогнетривника шкідливих факторів виробничого середовища: вібрація, пил, шум, фізичні навантаження. Проте, хронічна хвороба має довготривалий повільний процес. У розвитку хвороби розрізняють чотири стадії: латентний період, період продромальних явищ, гострий період, який переходить в хронічну стадію. Отже, розвиток хвороби має відбуватися щонайменше протягом п`яти-семи років. Проте, за весь період роботи на підприємстві відповідача працівник жодних скарг не заявляв, обов`язкові медичні огляди проходив та за їх результатами його було визнано здоровим та придатним для роботи. Звільнився він з підприємства за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, а не за станом здоров`я. І тільки після звільнення позивач виявив у себе цілу низку професійних захворювань. Зі свого боку відповідач завжди дотримувався покладеного на нього нормами законодавства обов`язку. Відповідачем застосовуються засоби індивідуального захисту, впроваджуються прогресивні технології з метою мінімізації впливу шкідливих факторів, з якими неминуче має справу кожен працівник гірничо-видобувної галузі. Але жоден засіб індивідуального захисту не може абсолютно убезпечити працівника від впливу шкідливого фактору, якщо сам працівник не докладає зусиль для збереження свого здоров`я. Зважаючи на наявність у позивача декількох професійних захворювань, видно, що позивач протягом декількох років мав серйозні проблеми із здоров`ям, але, перебуваючи на диспансерному обліку з хронічними хворобами, продовжував працювати в шкідливих умовах, що, безумовно, і стало передумовою для розвитку в нього цих професійних захворювань. Навіть суттєве погіршення стану здоров`я не змусило позивача змінити професію, пройти навчання новій професії. Зазначене свідчить про недбале ставлення позивача до свого здоров`я та суто матеріальний інтерес до вирішення цієї справи. Крім того, згідно із висновком МСЕК позивачеві встановлено ІІІ групу інвалідності, яка є робочою. Інваліди IІI групи можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів. Тобто позивач у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями та травмою права на працю не позбавлений. Також позивачеві органом Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві були призначені страхові виплати у вигляді одноразової допомоги та щомісячних платежів, що компенсували йому втрачений заробіток. Позивач не позбавлений засобів до існування та задоволення власних потреб, оскільки також отримує пенсію. Моральні страждання позивача повинен полегшувати вже той факт, що йому не потрібно знову заради соціальних виплат займатися важкою та небезпечною працею. Просить в позові відмовити.

23.10.2023р. через систему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь представника позивача - адвоката Біліченко О.О. на відзив відповідача, в якій він зазначив, що доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, припинити роботу внаслідок наявності шкідливих факторів є не обов`язком, а можливим правом робітника, в той час, як створення безпечних умов праці є беззаперечним обов`язком роботодавця. Позивач, зі свого боку, законодавства щодо безпеки праці не порушував. До того ж, «наявність шкідливих факторів», про які був обізнаний позивач, та «перевищення норм ГДК цих шкідливих факторів», зафіксоване на його робочому місці, що вплинуло на виникнення професійного захворювання, це принципово різні речі. Порушенням умов праці на підприємстві відповідача однозначно є перевищення норм ГДК шкідливих факторів, зокрема, зафіксованих на робочому місці позивача, що і вплинуло на виникнення професійного захворювання у позивача. Отже, наявність чи відсутність можливих скарг позивача з цього приводу, не має жодного правового значення. Перевищення норм ГДК шкідливих факторів саме по собі свідчить про те, що Відповідач 1 не дотримувався покладеного на нього нормами законодавства обов`язку створювати безпечні умови праці. Між соціальними виплатами, які гарантовані державою, та моральною шкодою немає нічого спільного, ці виплату мають абсолютно різну правову природу. Факт наявності моральних страждань позивача внаслідок пошкодження здоров`я підтверджено наявними в матеріалах справи медичними документами. З наведених у позові обставин є очевидним отримання позивачем моральної шкоди через наявність фізичних професійних захворювань. Те, що фізичне захворювання людини змінює її душевний стан та призводить до моральних страждань, є загальновідомою обставиною та не потребує доведення. В цьому випадку, це не просто доведені медично фізичні зміни в організмі людини, а саме професійні захворювання (інвалідність) внаслідок роботи на підприємстві Відповідача1. Отже, у випадку отримання працівником професійних захворювань, трудового каліцтва наявність моральної шкоди у працівника презюмується. Заявлена ціна позову - 60 000грн. цілком співвідноситься із глибиною страждань позивача внаслідок отриманої моральної шкоди через втрату здоров`я, професійної працездатності, отримання внаслідок цього 3-ої групи інвалідності. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

До відповіді на відзив також додані документи, що підтверджують витрати позивача на правову допомогу в загальному розмірі 10 000,00грн.

Від ПрАТ «Запоріжвогнетрив» (відповідач 2) відзиву на позов та інших заяв не надійшло.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.43 Конституції України, ст.2 КЗпП України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно із ст.153 КЗпП України, ст.13 Закону України «Про охорону праці» на всіх підприємствах, установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавцем трудового договору про дистанційну роботу. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Згідно з ст.173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Зокрема, згідно з ч.8 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Ст.237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником чи уповноваженим ним органом моральної шкоди робітнику, що здійснюється у випадку, якщо порушення законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих стосунків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004р. № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Суд встановив, що з 10.07.2001р. по 31.01.2018р. позивач ОСОБА_1 працював на посаді вогнетривника в ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», з 01.02.2018р. по 31.10.2020р. - на посаді вогнетривника в ПрАТ «Запоріжвогнетрив», звільнився за власним бажанням. З 01.11.2022 по т.ч. позивач не працює (арк..11-14).

Згідно з Медичним висновком лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) ДУ «Інститут медицини праці ім.. Ю.І.Кундієва Національної Академії медичних наук України» №6/101 від 15.02.2023р. позивачу ОСОБА_1 встановлено професійні захворювання за діагнозами: 1) вібраційна хвороба 2ст. від впливу локальної вібрації (вегето-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок в поєднанні з дефартрозом ліктьових суглобів 2ст. та дефортрозом між фалангових п`ясно-зап`ясних суглобів обох кистей 2 ст.); 2) хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами; 3) хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість легкого ступеня (2ст. за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ); 4) хронічний бронхіт 2 ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН 1-2ст. (арк..15).

Згідно з випискою №154 із медичної картки стаціонарного хворого Клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці ім.. Ю.І.Кундієва Національної Академії медичних наук України» ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 13.02.2023р. по 27.02.2023р., діагноз: 1) вібраційна хвороба 2ст. від впливу локальної вібрації (вегето-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок в поєднанні з дефартрозом ліктьових суглобів 2ст. та дефортрозом між фалангових п`ясно-зап`ясних суглобів обох кистей 2 ст.); 2) хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами; 3) хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість легкого ступеня (2ст. за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ); 4) хронічний бронхіт 2 ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН 1-2ст. Отримував лікування. Труові та лікувальні рекомендації: протипоказана робота в умовах дії вібрації, фізичних навантажень, шуму, пилу, токсичних та подразнюючих речовин, несприятливого мікроклімату, спостереження та лікування у терапевта, невролога, отоларинголога та профпатолога, динамічне спостереження клініки профзахворювань, курси відновлюю чого лікування, санаторно-курортне лікування (арк..16-17).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 09.03.2023р. (арк..18-24) професійне захворювання у ОСОБА_1 виникло внаслідок тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» (16 років 06міс.) та ПрАТ «Запоріжвогнетрив» (4 роки 09 міс.)

Відповідно до п.18 цього Акту причина виникнення хронічного професійного захворювання наявність на робочому місці вогнетривника цеху ремонту металургійних печей ПАТ «Запоріжсталь» наступних шкідливих виробничих факторів (за даними атестації 2001, 2006, 2011 та 2016): вібрація (локальна) 116,5-127дБ при ГДР 112дБ; маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну протягом зміни - 32кг при ГДР 30кг.; величина статистичного навантаження за зміну при утриманні вантажу однією рукою 80246 кг/с при ГДР кг/с; величина статистичного навантаження при утриманні вантажу двома руками 28 кг/с при ГДР 36001-70000 кг/с; перебування у вимушеній позі 23,845,2% тривалості зміни при ГДР до 10% тривалості зміни; нахили тулубу (вимушені) - 218-753 разів за зміну при ГДР 51-100 разів за зміну; виробничий шум -87-92дБА при ГДР 80дБ(А); запиленість повітря робочої зони: кремнію діоксид кристалічний з вмістом у пилу 2-10% - 96,2 мг/м3 при ГДК 4,0мг/м3; кремнію діоксид кристалічного з вмістом у пилу 10-70% - 64,0-84,6мг/м3 при ГДК 2,0мг/м3; заліза оксиду 8,45-15,0мг/м3 при ГДК 6,0мг/м3, а також наявність на робочому місці вогнетривника Сервісного центру (м.Запоріжжя) ПрАТ «Запоріжвогнетрив» шкідливих виробничих факторів: вібрація (локальна) 120,0-120,6дБ при ГДР 112дБ; величина статистичного навантаження при утриманні вантажу двома руками 28 кг/с при ГДР 36001-70000кг/с; перебування у вимушеній позі 13,3-31,7% тривалості зміни при ГДР до 10% тривалості зміни; нахили тулубу (вимушені) 174-218 разів за зміну при ГДР 51-100 разів за зміну; виробничий шум -87-89,4дБА при ГДР 80дБ (А); запиленість повітря: кремнію діоксид кристалічний з вмістом у пилу 2-10% - 50,3-96,2мг/м3 при ГДК 4,0мг/м3; заліза оксид 8,4мг/м3 при ГДК 6,0мг/м3.

Згідно з Інформаційною довідкою про умови праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання (отруєння), затвердженої начальником Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 21.12.2022р., , ОСОБА_1 , 1973р.н., має загальний стаж 30 років 09 місяців 23 дні., стаж роботи за професією вогнетривника 21 рік 03 місяці 23 дні. Робота вогнетривника ПАТ «ЗМК» Запоріжсталь» та ПрАТ «Запоріжвогнетрив» пов`язана з шкідливим факторами, перелік яких наведений в п.9. За результатами атестації робочого місця (2001, 2006, 2011 та 2016 роки) показники шкідливих виробничих факторів перевищують ГДР. Умови та характер праці вогнетривника ПрАТ «Запоріжвогнетрив» віднесені до класу 3,4 за «Гігієнічною класифікацією праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» №248 від 08.04.2014р. (арк.. 25-37).

Згідно з висновком МСЕК від 26.06.2023р. позивачу ОСОБА_1 первинно встановлена третя група інвалідності за професійним захворюванням безстроково, ступінь втрати професійної працездатності - 60%, протипоказана важка фізична праця, стато-динамічні навантаження, рекомендовано «Д» нагляд у профпатолога, пульмонолога, сімейного лікаря, невролога, лора, стаціональне лікування, санаторно-курортне лікуванні (арк..38-39).

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач ОСОБА_1 в період тривалого виконання роботи вогнетривника на підприємствах відповідачів, через перевищення впливу шкідливих виробничих факторів, отримав ряд професійних захворювань, в результаті чого йому 26.06.2023р. первісно встановлена 3 група інвалідності зі стійкою втратою професійної працездатності 60%.

Також суд вважає встановленим та доведеним спричинення позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я під час виконання трудових обов`язків, відповідальність за що покладається на відповідачів ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» та ПрАТ «Запоріжвогнетрив».

Відповідачами факт встановлення професійних захворювань позивачу внаслідок тривалої роботи в шкідливих умовах праці на його підприємстві не спростовано. Відомостей про оскарження відповідачами медичного висновку щодо встановлення професійних захворювань та акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання суду не надано.

Доводи представника відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» про те, що за позивач був обізнаний із шкідливими умовами праці, погодився на них добровільно, а також те, що під час роботи на стан здоров`я не скаржився, за результатами періодичних медичних оглядів визнавався придатним для роботи за професією, і фактично приховав погіршення стану свого здоров`я, чим сприяв настанню більш тяжких наслідків, суд відхиляє.

В даному випадку добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці та його обов`язок дбати про своє здоров`я жодним чином не знімає з відповідачів обов`язку виконати вимоги ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» щодо забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці та не звільняє від відповідальності за їх невиконання.

При цьому, причиною професійного захворювання позивача є не сама по собі робота в шкідливих умовах, а робота в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого процесу.

Здійснення підприємствами компенсаційних заходів (безоплатне лікувально-профілактичне харчування, молоком, забезпечення спеціальним одягом, взуттям, іншими засобами індивідуального захисту), які не усунули впливу негативних факторів, не впливають на право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої у випадку ушкодження здоров`я під час виконання трудових обов`язків.

Визначення позивача придатним для роботи за професією за результатами періодичних медичних оглядів жодним чином не виключає наявність у нього хронічних професійних захворювань і відповідно відповідальність підприємства за шкоду, спричинену ушкодженням здоров`я.

Те, що виявлені у позивача захворювання є професійними, було встановлено за висновком спеціалізованого медичного закладу в лютому 2023р., після звільнення позивача. Інвалідом третьої групи із встановленням 60% стійкої втрати працездатності позивач визнаний 26.06.2023р. Саме з цього моменту у нього виникло право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

При цьому, враховуючи висновки Конституційного Суду України, викладені в п.4.1 рішення від 27.01.2004р. , справа №1-рп/2004, суд вважає, що вже сам по собі факт ушкодження здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків і встановлення стійкої втрати працездатності, незалежно від його ступеня, свідчить про заподіяння позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди.

Крім того, обставини справи свідчать про те, що позивач має ряд хронічних захворювань вібраційну хворобу, артроз суглобів, радикуліт, зниження слуху, відчуває фізичний біль, слабкість, обмеженість рухів, швидку втому, потребує постійного медикаментозного та іншого лікування, перебуває під постійним спостереженням лікарів, проходить амбулаторне та стаціонарне лікування, не може виконувати тяжкий фізичний труд, визнаний непрацездатним, у зв`язку з чим не може утримувати свою родину. Вказане однозначно викликає у позивача відповідні фізичні та душевні страждання і вимагає від нього докладання додаткових зусиль для організації свого життя.

Доводи представника відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» про відсутність доказів спричинення позивачу моральної шкоди суд вважає безпідставними, оскільки вони об`єктивно спростовуються встановленими вище обставинами.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд відповідно до ст.23 ЦК України враховує характер порушення прав позивача ушкодження здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, глибину фізичних і моральних страждань позивача, погіршення його здібностей або позбавлення можливості їх реалізації, зокрема, бере до уваги характер отриманих ним захворювань, внаслідок яких він, будучи до цього працездатним чоловіком у віці 50 років визнаний інвалідом 3 групи з втратою 60% професійної працездатності, йому протипоказана праця в тяжких фізичних умовах та стато-дінамічні навантаження, тобто він втратив можливість працювати за обраною професією та мати постійне джерело доходу, він періодично вимушений проходити стаціонарне лікування в лікарняних установах, постійно перебуває під спостереженням лікарів та потребує медикаментозного лікування, на що вимушений витрачати як фізичні, так і матеріальні ресурси.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та необхідність докладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд також виходить з того, що не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного і душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз і його визначення не піддається математичним формулам. Крім того, розмір моральної шкоди не залежить від розміру майнової шкоди.

Тому, виходячи з вищевказаних обставин, принципу розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду в загальному розмірі 60 000,00грн., розподіливши її пропорційно до його стажу роботи на вказаних підприємствах.

Так, загальний стаж роботи позивача ОСОБА_1 на обох підприємствах із шкідливими умовами праці становить 21 рік 03 місяці (255 місяці), з них на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» 16 років 06 місяців (198 місяці), що становить 77,65%, на ПрАТ «Запоріжвогнетрив» - 04 роки 09 місяців (57 місяців) або 22,35%.

Відповідно з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» на користь ОСОБА_1 слід стягнути моральну шкоду в сумі 46590,00грн. (60 000,00грн х 77,65%), з ПрАТ «Запоріжвогнетрив» - 13410,00грн. (60 000,00грн х 22,35%). Вказані суми підлягають стягненню без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

На підставі викладеного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, виходячи з того, що позивач звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним до них вимогам, зокрема, з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» - 833,97грн. (1073,60грн. х 77,65%), з ПАТ «Запоріжвогнетрив» - 239,95грн. (1073,6грн. х 14,3%).

Крім того, відповідно до ст.137,141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу.

Вирішуючи це питання, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивач ОСОБА_1 отримував правову допомогу адвоката Біліченко О.О. та сплатив за це 10000,00грн.

Вказані обставини підтверджуються наданими суду Договором про надання правової допомоги б/н від 06.10.2023р., ордером №1111573 від 06.10.2023р., Актом приймання виконаних робіт №1 від 21.10.2023р., квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 21.10.2023р. (арк..66-68).

Згідно з наданим суду актом надання-приймання робіт/послуг адвокатом Біліченко О.О. до переліку наданих ним послуг включено представництво інтересів клієнта в одному судовому засіданні - 2000,00грн.

Однак вказана справа розглядалась судом в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, тобто адвокат як представник участь в судовому засіданні не приймав, тому така послуга не відповідає критерію реальності і не підлягає відшкодування позивачу з боку відповідачів, тобто підлягає виключенню із загальної вартості витрат на правничу допомогу.

Крім того, вказана справа є незначної складності, має місце усталена судова практика розгляду справ цієї категорії, у зв`язку з чим, на думку суду, рівень складності справи не вимагав такого обсягу правничої допомоги, беручи до уваги кваліфікацію та досвід адвоката. Виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що визначений розмір витрат на професійну правничу допомогу не є достатньо обґрунтованим, не відповідає критерію розумності, є завищеним та неспівмірним із складністю справи, складністю та обсягом наданих адвокатом послуг, витраченим ним часом.

Отже, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, характер та складність виконаної адвокатом роботи, з урахуванням конкретних обставин справи, керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, суд вважає необхідним зменшити розмір витрат на правничу допомогу, понесених позивачем ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом цієї справи, та стягнути на його користь витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 6000,00грн., що пропорційно задоволеним до відповідачів вимогам становить: для ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» - 4659,00грн. (6000,00грн. х 77,65%), ПАТ «Запоріжвогнетрив» - 1341,00грн. (6000,00грн. х 22,35%).

Керуючись ст.43 Конституції України, ст.2,153,173,237-1 КЗпП України, ст.23 ЦК України, Законом України «Про охорону праці», ст.2,4,5,12,13,76-82,89,137,141,259,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», , місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Південне шосе, буд.72, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я, в розмірі 46590,00грн. (сорок шість тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 00 копійок) без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив», , місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Північне шосе/вул.Теплична, буд.22-Б/1, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я, в розмірі 13410,00грн. (тринадцять тисяч чотириста десять гривень 00 копійок) ) без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», , місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Південне шосе, буд.72, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 4659,00грн. (чотири тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять гривень 00 копійок).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив», , місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Північне шосе/вул.Теплична, буд.22-Б/1, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 1341,00грн.. (одна тисяча триста сорок одна гривень 00 копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», , місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Південне шосе, буд.72, на користь держави (рахунок - UA0026001, Банк - Казначейство України (ЕАП), отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/, код класифікації доходів бюджету 22030106, код отримувача (ЄРДПОУ) 37993783) судовий збір в сумі 833,97грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив», , місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Північне шосе/вул.Теплична, буд.22-Б/1, на користь держави (рахунок - UA0026001, Банк - Казначейство України (ЕАП), отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/, код класифікації доходів бюджету 22030106, код отримувача (ЄРДПОУ) 37993783) судовий збір в сумі 239,95грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А.Мурашова

09.11.2023