Справа № 529/1040/23
Провадження № 2/529/478/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в смт Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк ПриватБанк звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 31 835,58 грн. В обґрунтування позову вказано, що 12.09.2016 року між сторонами у справі укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5000 грн, який в подальшому збільшився до 38 000 грн. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, на вимоги про погашення заборгованості не реагував, внаслідок чого станом на 22.05.2023 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 31 835 грн. 58 коп., з яких: 31 835 грн. 58 коп. - заборгованість за тілом кредиту.

12.07.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач ОСОБА_1 надав суду відзив на позов в яких просив відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі. При цьому, він зазначив, що назва позивача у позовній заяві, наданому ним Витязі, Статуті та виписці не співпадають, що вже робить позов неправомірним. Жоден з наданих до позовної заяви додатків не завірені належним чином, що виключає їх використання у цьому позові, як правомірних доказів. Відповідач зазначив, що він неодноразово повідомляв представників банку, щодо погашення заборгованості за допомогою щомісячної сплати ним сум по 2000 грн, у зв`язку з чим він та його представник регулярно переказували відповідні платежі на погашення цієї заборгованості.Також, відповідач вказує, що на вказані правовідносини суттєво вплинули і інші обставини, які на його думку є форс-мажорними, це такі як коронавірусні карантини та військовий стан в Україні. Позивач, у зв`язку з наявністю простроченої заборгованості збільшив відповідачу щомісячний процент за користування кредитом до 5-ти процентів, що фактично є штрафною санкцією і порушенням законодавства України про форс-мажорні обставини.

У зв`язку з чим відповідач позов не визнає, вважає його не обгрунтованим, не доведеним, неправомірним, юридично нікчемним та таким що не підлягає задоволенню.

Представник позивача АТ КБ ПриватБанк надав суду відповідь на відзив в якому вказав, що довіреність представника банку ОСОБА_2 є чинною на строк до 31.08.2024 року про що зазначено на другій сторінці довіреності. Поповнення карткового рахунку в тому числі і погашення заборгованості здійснюється не лише за допомогою карти, а і через термінали самообслуговування, каси відділень, інтернет банкінг Приват24 і т.д Картковий рахунок не закривався, а тому відповідач мав змогу різними йому доступними шляхами здійснювати погашення заборгованості в тому числі і через відділення Банку, а заперечення відповідача являються необгрунтованими та такими, що вводять суд в оману для уникнення відповідальності за зобов`язанням.

Для підтримки клієнтів ПриватБанк з 1 березня 2022 року до 1 червня 2022 року запровадив кредитні канікули для фізичних осіб за всіма кредитними картками. Це пільгові умови договору, коли клієнти мають право не вносити обов`язковий мінімальний платіж. .Кредитні канікули означають, що банк не штрафував за прострочені платежі. Стандартні умови пільгового періоду картки залишались незмінними. Кредитні канікули не означають відсутність процентів за користування кредитними коштами. Додатково до канікул, у березні ПриватБанк встановив кредитну ставку 0,001%, практично зробивши користування кредитними коштами безкоштовним. З 1 квітня Банк частково повернув деякі тарифи, при цьому знизивши їх порівняно з довоєнним рівнем. Так, було встановлено пільговий розмір кредитної ставки на рівні 1,7%, що є вдвічі меншим, ніж до війни. Проценти нараховувались і у травні, але до 1 червня 2022 року за кредитними канікулами погашення платежу не було обов`язковим. З 01.09.22 відсоткова ставка була повернута до рівня 3,5% на місяць, про розмір якої клієнт був проінформований.

Також, згідно з виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором.

На даний час, відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим представник позивача просив позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

В подальшому представник позивача АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з заявою про зменшення своїх позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 25 835,58 грн., разом з понесеними судовими витратами, які ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 12.09.2023 були прийняті до розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 надав суду заперечення відповіді на відзив в обгрунтування яких крім іншого вказав, що довіреності, позов та відповідь на позов мають суттєві юридичні помилки та/або недоліки, які унеможливлюють використання позову, відповіді та довіреностей, як юридично значимих доказів та/або документів. Відповідач вказує, що на даний час позивачем здійснено блокування його карток, ще до прийняття рішення судом. Вказані дії позбавили відповідача можливості отримувати будь-які доходи та унеможливлює в свою чергу погашати заборгованість.

Також, відповідач зазначає, що під час ухвалення рішення суду просить врахувати форс-мажорні обставини, які виникли в нього, що призвели до виникнення у нього заборгованості перед позивачем, однією з яких є зокрема військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою ведення воєнного стану. Тому, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача АТ КБ ПриватБанк надав суду пояснення на заперечення відповідача в яких вказав, що позивач змінив своє найменування з ПАТ КБ ПриватБанк на АТ КБ ПриватБанк. Як повідомила прес-служба банку, згідно із зареєстрованою 14 червня новою редакцією Статуту банку, його повне офіційне найменування Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк, скорочене офіційне найменування банку - АТ КБ ПриватБанк.

Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви.

Отже, як повна так і скорочена назва вказані у документах, що містяться у матеріалах справи відповідають правоустановчим документам доданих до позовної заяви. Представник позивача також вказала, що ніяких повідомлень від відповідача щодо виниклих у нього форс-мажорних обставин банк не отримував. Введення карантину, а також інших заходів щодо боротьби із поширенням коронавірусної хвороби СОVID-19 на території України, не звільняє клієнта від обов`язків щодо обслуговування кредиту згідно з умовами договору. Якщо клієнт не вносить обов`язковий платіж, це вважається порушенням зобов`язань по договору. Кредит буде вважатися простроченим.

Для клієнтів з простроченням зобов`язань по договору по кредитним карткам банк застосовував наступні умови: з 01.03.2020 по 30.11.2020 року відміняється відповідальність позичальника за прострочення, а саме нарахування пені та процентів по ст.625 ЦКУ (п.2.1.1.2.12. Умов та Правил); Банк застосовує виключно базову процентну ставку за користування кредитом. Тому, Банк не здійснював нарахування пені та процентів по ст. 625 ЦКУ в період з 01.03.2020 по 30.11.2020 року, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості по договору від 12.09.2016.

Також, представником вказано, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що він знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 12 вересня 2016 року ОСОБА_1 підписав заяву, відповідно до якої йому було відкрито рахунок та видано картку № НОМЕР_1 /а. с. 11/.

Згідно з зазначеної заяви відповідач погодився з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта і Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до довідки АТ КБ ПриватБанк ОСОБА_1 було видано наступні кредитні картки:

- № НОМЕР_1 , зі строком дії з 18.05.2016 до травня 2020 року;

- № НОМЕР_2 , зі строком дії з 23.10.2021 до вересня 2025 року. /а.с. 10/.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , 19.04.2017 йому було встановлено кредитний ліміт у розмірі 5000 грн., який в подальшому неодноразово змінювався, а саме з 23.10.2021 року за рахунок збільшення до 16 000 грн, потім за рахунок зменшення до 300 грн., 29.11.2021 збільшено до 38 000 грн, 09.05.2022 зменшено до 37440 грн., 16.05.2022 зменшено до 36940 грн., з 08.11.2022 за рахунок зменшення до 36568,27 грн, 20.12.2022 року за рахунок зменшення до 35 283,13 грн., а потім зменшено починаючи з 26.12.2022 року до 0,00 грн. /а.с. 9/.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що за змістом укладеного між сторонами договору від 12 вересня 2016 року, умови якого зафіксовані у анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, вона не містять строку повернення кредиту (користування ним).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Тому, у відповідача до пред`явлення банком цього позову до суду не виникло зобов`язання з повернення отриманих коштів.

Крім цього, 23 жовтня 2021 року ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту.

Разом з тим, паспорт споживчого кредиту містить зауваження, що інформація, що зазначена в паспорті зберігає чинність та є актуальною до 07.11.2021. Більш того, зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Також, судом враховується, що окрім анкети заяви від 12.09.2016, наявність договірних відносин про отримання відповідачем кредитних коштів, підтверджується випискою по карті, яка підтверджує постійне використання кредитної карти шляхом знімання відповідної суми та періодичним поповненням кредитної картки (а.с. 81-86).

Звертаючись з позовом до суду, банком вказано, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, станом на 22.05.2023 утворилась заборгованість в розмірі 31 835,58 грн, з яких вона складає лише: заборгованість за тілом кредиту 31 835,58 грн. В подальшому заборгованість за тілом кредиту зменшилася до 25 835,58 грн.

Тобто, позовні вимоги стосуються тільки основної суми заборгованості за тілом кредиту. Стосовно стягнення відсотків позивач АТ КБ ПриватБанк не ініціював вказане питання, тому предметом розгляду по справі воно не було.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України і виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк зареєстровано 19 березня 1992 року, дата останньої реєстраційної дії 12 лютого 2018 року.

Національний банк України 05 жовтня 2011 року видав Публічному акціонерному товариству Комерційний банк Приватбанк банківську ліцензію №22 на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України Про банки і банківську діяльність.

Національним банком України 06 вересня 2019 року погоджено статут Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк /а.с. 76/.

Так, 14 червня 2018 року відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк на Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк (скорочена назва - АТ КБ ПриватБанк, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статутом.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЗУ Про Акціонерні товариства, зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви.

Тобто, судом достовірно встановлено і це не спростовано самим відповідачем, що він дійсно 12 вересня 2016 року звернувся до Публічного акціонерного товариства ПриватБанк (скорочена назва якого була ПАТ КБ ПриватБанк), правонаступником якого є Акціонерне товариство ПриватБанк (скорочена назва якого є АТ КБ ПриватБанк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 12.09.2016 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно якої останньому було відкрито картковий рахунок та надано у користування кредитну картку.

Тому, посилання відповідача на неправомірність зазначення скороченої назви позивача є безпідставними.

Крім цього, суд не бере до уваги твердження відповідача щодо недостовірності довіреності, яка належним чином завірена та є дійсною і доказів її недійсності суду надано не було.

Відповідач посилається на неможливість виконання своїх боргових зобов`язань у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин.

Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата повідомила, що на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні від 02.12.1997 № 671/97-ВР та інших документів вона засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05:30 ранку 24.02.2022 строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні. Для засвідчення форс-мажорних обставин ТПП підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений Наказом Мінреінтеграції від 22.12.2022 № 309, 11 липня 2023.

Верховний суд у постанові від 25.01.2022 №904/3886/21 виокремив наступні елементи форс-мажорних обставин: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; і унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Тобто форс-мажор розглядається як обставина непереборної сили, запобігти якій зобов`язана сторона не має змоги. Відповідно, неналежне виконання договору не є наслідком її неправомірних дій і виключає наявність вини, яка є обов`язковою умовою для настання відповідальності за порушення зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом. Така законодавча дефініція убезпечує особу від відповідальності за порушення без вини, і є однією з основоположних в цивільному праві.

Ще одним важливим законодавчим запобіжником є ст. 617 ЦКУ, яка визначає обставини непереборної сили як підставу для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань. Аналогічний висновок випливає зі змісту ст. 218 ГКУ, яка покладає на суб`єкта господарювання обов`язок довести, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, обов`язок належного виконання взятих на себе зобов`язань зберігається, звільняється боржник лише від штрафних санкцій, які учасник цивільних правовідносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання свого зобов`язання.

У своїх висновках, які сформулював Верховний суд у постановах від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 09.11.2021 у справі № 913/20/21, визначено що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Така правова позиція вказує на необхідність підтвердження існування форс-мажору по відношенню до конкретного суб`єкта господарювання в конкретних умовах.

Отже, форс-мажор як обставина непереборної сили потребує доведення і належного правового оформлення сторонами в судовому процесі. Саме по собі існування таких надзвичайних і невідворотних обставин не звільняє сторону від відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань.

Один лише лист Торгово-промислової палати не може бути правовим виправданням для невиконання взятих на себе зобов`язань. Лише у сукупності з іншими належними та допустимими доказами він може засвідчити існування форс-мажорних обставин у суді.

Відповідач не надав жодного доказу погіршення свого фінансового стану, відомостей щодо своєї непрацездатності (чи працевлаштування) або погіршення своїх соціально-побутових умов, з яких суд зміг би зробити висновок про їх пов`язаність із настанням форс-мажорних обставин. Також відповідач жодним чином не послався на неможливість подання до суду таких доказів.

За таких обставин, твердження відповідача про неможливість подальшого виконання договору у зв`язку із форс-мажорними обставинами не підтверджено належним та допустимими доказами.

При цьому, суд констатує, що АТ КБ ПриватБанк не заявляє вимог про стягнення з відповідача ні відсотків, ні штрафних санкцій за невиконання умов договору у воєнний час.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку про задоволення зменшених позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, у матеріалах справи наявні докази, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПриватБанк підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в розмірі 2 684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 10, 12, 13, 17, 81, 89, 141, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Зменшені позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором без номера від 12 вересня 2016 року, у загальній сумі 25 835 (двадцять п`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн. 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк місцезнаходження: вул. Грушевського, 1 Д, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Головуючий О.С. Кириченко