Справа № 128/3102/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 р.м.Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2023 року до Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю направлено цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвала мотивована тим, що з повідомлення відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до адміністративно-територіального устрою є територією м. Вінниця, та перебуває під юрисдикцією Вінницького міського суду Вінницької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №128/3102/23 передано для розгляду судді Вінницького міського суду Вінницької області Медяній Ю.В.

Ознайомившись з матеріалами цивільної справи вважаю, що справа за підсудністю направлена до Вінницького міського суду Вінницької області з порушенням вимог ЦПК України з таких підстав.

В позовній заяві позивач ТОВ «Енера Вінниця» зазначає, що постачання електричної енергії здійснювалось за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю вбачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Подібний правовий висновок щодо застосування правил виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Із позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що предметом заяви є стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Відповідно до п. 5, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Отже, надання послуг з постачання електричної енергії споживачу ОСОБА_1 стосується забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житловому будинку. Таким чином спір виник з приводу стягнення заборгованості за надання послуг з постачання електричної енергії, який має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Таким чином, суддя дійшов помилкового висновку про непідсудність цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію Вінницькому районному суду м. Вінниця, оскільки стаття 30 ЦПК України встановлює виключну підсудність справ в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Вирішення справи з порушенням правил підсудності може мати наслідком скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд (ст. 378 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дана справа передана до Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю з порушенням ст. 31 ЦПК України, відтак підстави для прийняття справи до свого провадження у даному випадку відсутні.

Керуючись ст.ст.3,27,28,30,31, 32, 258-260,263ЦПК України,

у х в а л и в:

Цивільну справу № 128/3102/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - повернути до Вінницького районного суду Вінницької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: