ЄУН № 337/6138/18
Провадження № 2/337/6/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Сакоян О.В., за участю представника позивача Сахабутдінова В.Ю. (в режимі відеоконференції), відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Тульчевського О.В., представника відповідачів адвоката Тульчевської Н.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя заяви відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2018 року ПАТ «Універсал Банк» в особі представника за довіреністю Реутова О.Є. звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , як позичальника, та ОСОБА_2 , як поручителя, заборгованості за кредитним договором №093-2008-2021 від 11 червня 2008 року станом на 27.03.2018 року у розмірі 13700 швейцарських франків 40 сантимів (з яких 2252,64 швейцарських франків прострочена заборгованість по кредиту, 5286,67 швейцарських франків відсотки, 687,56 швейцарських франків підвищені відсотки, 5473,53 швейцарських франків сума дострокового стягнення кредиту), від сплати якої на користь Банку відповідачі у добровільному порядку ухиляються, а також стягнення солідарно з відповідачів понесені судові витрати у розмірі 5774,12 гривень.

Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя Бредуна Д.С. від 13 січня 2021 року, після скасування постановою Запорізького апеляційного суду від 16.12.2020 року ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2020 року про часткове закриття провадження, справа прийнята до нового розгляду судом першої інстанції.

Ухвалою суду від 17 лютого 2023 року прийнято до розгляду останню редакцію заяви АТ «Універсал Банк» про збільшення позовних вимог, згідно якої представник позивача адвокат Скоробогатий О.В. просив суд стягнути на користь позивача в солідарному порядку з ОСОБА_1 , як позичальника, та ОСОБА_2 , як поручителя, заборгованості за кредитним договором №093-2008-2021 від 11 червня 2008 року станом на червень 2015 року у розмірі 29538 швейцарських франків 22 сантими (з яких 5487,20 швейцарських франків прострочена заборгованість по кредиту, 10800,91 швейцарських франків сума дострокового стягнення за кредитом, 11510,08 швейцарських франків заборгованість за відсотками, 1740,03 швейцарських франків заборгованість по підвищеним відсоткам, а також стягнення з відповідачів понесені судові витрати.

У своїх відзивах відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявили клопотання про закриття провадження у справі щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №093-2008-2021 від 11 червня 2008 року в частині: простроченої заборгованості по кредиту на суму 16288,11 швейцарських франків; стягнення відсотків станом на 17.02.2016 року 1924,87 швейцарських франків; стягнення підвищених відсотків станом на 17.02.2016 року 81,68 швейцарських франків.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 , представники відповідачів адвокати Тульчевська Н.В. і Тульчевський О.В., наполягали на частковому закритті провадження у справі, оскільки на їх переконання позовні заяви у справі ЄУН №337/3679/16-ц і у справі ЄУН №337/6138/18 є тотожними щодо позовних вимог, що виникли до 17 лютого 2016 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 заперечував проти закриття провадження, посилаючись на відмінність підстав звернення до суду з позовом у справах.

Заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справ, суд приходить до такого.

27 вересня 2016 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з позовом (справа ЄУН №337/3679/16-ц, Провадження №2/227/803/2017), про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №093-2008-2021 від 11 червня 2008 року станом на 17 лютого 2016 року у розмірі 18294 швейцарських франків 66 сантимів, яка складається з:

808,64 швейцарських франків прострочена заборгованість по кредиту;

1924,87 швейцарських франків відсотки;

1924,87 швейцарських франків підвищені відсотки;

15479,47 швейцарських франків сума дострокового стягнення кредиту.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2017 року, яка набрала законної сили, закрито провадження у цивільній справі (ЄУН №337/3679/16-ц, Провадження №2/227/803/2017). Відповідно до мотивувальної частини ухвали, суд встановив, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (м.Київ) від 25.09.2015р. №1535/15 за позовом ПАТ «Універсал Банк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнута заборгованість за кредитним договором № 093-2008-2021 від 11.06.2008р. в розмірі 17189,21 швейцарських франків, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором.

Вирішуючи питання про часткове закриття провадження у справі, суд враховує таке.

Європейський суд з справ людини у своїх рішеннях від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» та від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначав, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Отже, підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі це форма закінчення цивільної справи без винесення судового рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, наслідком якої є, за загальним правилом, неможливість повторного звернення до суду з тотожним позовом. Ця форма закінчення цивільної справи застосовується у випадку, коли суд незаконно відкрив провадження у справі або коли продовження процесу стає явно неможливим або недоцільним.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначено, що «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «необхідність застосування пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову це річ, щодо якої виник спір».

Суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності судового рішення, що набрало законної сили, постановленого у справі між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, випливає із сутності законної сили такого судового рішення, а саме його виключності.

Так у справі ЄУН №337/3679/16-ц та у справі ЄУН №337/6138/18 склад учасників співпадає.

Предметами позовів, є стягнення заборгованості за кредитним договором №093-2008-2021 від 11 червня 2008 року в тому числі, в обох справах за період до 17 лютого 2016 року.

Однак підстави звернення до суду (підстави позовів) містять певні відмінності.

Відповідно до позовної заяви у справі ЄУН №337/3679/16-ц, позивач звернувся до суду, оскільки наполягав на неналежному виконанні відповідачами умов кредитного договору і порушення ними норм матеріального права.

Натомість, у справі ЄУН №337/6138/18 позивач, окрім як на порушення умов кредитного договору і норм законодавства, вказує ще й на те, що існує рішення Третейського суду при асоціації банків від 25 вересня 2015 року про стягнення заборгованості з відповідачів за кредитним договором №093-2008-2021 від 11 червня 2008 року, однак 29 листопада 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва банку було відмовлено у видачі виконавчого листа. За таких обставин у позивача виникла необхідність у повторній подачі позову, оскільки спір фактично не був вирішений та заборгованість так і не була стягнута.

Оцінюючи встановлене, незважаючи на співпадіння у справах ЄУН №337/3679/16-ц і ЄУН №337/6138/18 сторін та частково предмету позовів, оскільки підстави позовів містять відмінності, вищевказані позовні заяви не є тотожними, а отже закриття провадження у справі ЄУН №337/3679/16-ц не перешкоджає повторному зверненню до суду за вирішенням спору у справі ЄУН №337/6138/18.

За вказаних обставин, судом не встановлено підстав для задоволення клопотання відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяв відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про закриття провадження у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 07 листопада 2023 року.

Суддя: Д.С. Бредун