Справа № 199/6998/23
(2/199/2593/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

06.11.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Циганок К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що 16 червня 2006 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який 25 березня 2014 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачем. Позивач вказує на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року у цивільній справі № 199/8908/13-ц з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 19 серпня 2013 року до повноліття дитини. Але на даний час позивач посилається на зміну свого сімейного стану, оскільки 04 липня 2014 року він уклав шлюб з іншою жінкою ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилася ще одна дитина - донька ОСОБА_5 . Також позивач зазначає, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року у цивільній справі № 199/7028/17 з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_5 в розмірі 3500,00 грн. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 06 жовтня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. З огляду на вищевикладені обставини, позивач не має можливості сплачувати аліменти у встановленому рішенням суду розмірі на спільну з відповідачкою дитину у зв`язку із необхідністю утримувати ще одну дитину, а тому просить суд змінити розмір аліментів, які з нього стягуються на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , з частини всіх видів заробітку щомісячно на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

04 вересня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження.

Відповідач правом подачі відзиву на позов не скористалася.

Дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на встановлені нижче обставини.

Судом з`ясовано, що сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім того, позивач має малолітню дитину доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19 травня 2015 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 199/8908/13-ц (2/199/3202/13) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 19 серпня 2013 року до повноліття дитини.

Також судом вставлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року у цивільній справі № 199/7028/17 (2/199/2846/17) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_5 в розмірі 3500,00 грн. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 06 жовтня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу (далі СК) України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач не посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан. При цьому вказував на обставину зміни його сімейного стану, оскільки у нього народилася ще одна дитина донька ОСОБА_5 від іншого шлюбу - з ОСОБА_4 .

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави вважати, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі аналізу вищезазначених норм права суд доходить висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Суд звертає увагу на те, що відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року у цивільній справі № 199/8908/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини сина ОСОБА_3 та суперечитиме її інтересам.

Враховуючи, що позивач є працездатною особою, має нормальний стан здоров`я, та повинен виконувати свій батьківський обов`язок з утримання дітей, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а підстави для задоволення позовних вимог про зміну розміру аліментів відсутні.

Керуючись ст. ст. 10, 81, 209, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 141, 150, 180, 181, 184, 192 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Судові витрати позивача у вигляді судового збору віднести за його рахунок.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко