Справа № 450/3361/23 Провадження № 2-о/450/132/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Львівська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

суд постановив таке рішення:

підстава заяви (позиція заявника): заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛВ № 052047 від 05.09.2001. В обґрунтування заяви зазначає, у правовстановлючих документах, а саме в державному акті на право приватної власності на землю зазначено ім`я заявниці « ОСОБА_2 », однак у паспорті громадянина України та картці фізичної особи платника податків ім`я заявниці зазначено як « ОСОБА_3 ». Виправити помилку у свідоцтві про право власності на нерухоме майно, шляхом видачі органом самоврядування чи БТІ неможливо, оскільки відповідно Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та обтяження» повноваження щодо видачі правовстановлюючого документу на нерухоме майно перейшли до реєстраційної служби управління юстиції, якою вже не передбачена видача свідоцтв про право власності на нерухоме майно. Аналогічно виправити помилку в державному акті заявниця не має можливості. Встановлення зазначеного факту для заявниці має юридичне значення, з метою подальшої розпорядження своїм майном та приведення у відповідність правовстановлюючих документі на майно. З метою надання їй можливості реалізувати своє право розпоряджатися земельною ділянкою, виникла необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ державний акт на право приватної власності належить їй. Факт приналежності вказаного державного акта на право приватної власності підтверджується копією паспорта громадянина України, картці фізичної особи платника податків ім`я заявниці, де вказано ім`я « ОСОБА_3 »; свідоцтвом про укладення шлюбу, де також вказано ім`я « ОСОБА_3 ».

Заявниця в судове засідання не з`явилася. 19.10.2023 представник заявниці подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Позиція заінтересованої особи: представник подав заяву про розгляд справи без участі представника Львівської міської ради, проти задоволення даної заяви не заперечує.

За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності заявника та заінтересованої особи по наявних у матеріалах справи доказах.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

20.07.2023 ухвала про відкриття провадження; 09.08.2023 заява представника заінтересованої особи; 22.09.2023 ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 19.10.2023 заява про розгляд справи у відсутності сторони заявника.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Також визначено, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи, які стосуються, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення. До такого факту, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК, відноситься встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаних документах та встановлення юридичного факту належності їй правовстановлюючого документу, ім`я, що зазначене у ньому не збігається з ім`ям, зазначеним у паспорті громадянина України.

Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку.

Задоволення заяви має юридичне значення для заявника.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно посвідки про народження серії НОМЕР_1 , паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданим Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області 05.07.2001 та картки фізичної особи платника податків від 01.10.2003 вбачається, що ім`я заявниці « ОСОБА_3 ».

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 01.04.1962 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб 01.04.1962, після укладення шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Згідно експертного висновку №056/969-n від 11.07.2023 з урахуванням зазначеного українські записи особового імені ОСОБА_2 (державний акт на право приватної власності на землю, запис ОСОБА_8 ) і ОСОБА_3 (паспорт громадянина України, запис ОСОБА_1 , картка фізичної особи - платника податків, запис ОСОБА_9 , посвідка про народження, запис ОСОБА_5 ) в документах, наданих для експертизи, є ідентичними.

Судом встановлено, у вказаному державному акті допущено помилку в ім`ї заявниці, а саме вказано ім`я « ОСОБА_2 », коли правильно « ОСОБА_3 », що підтверджується наступними документами: посвідкою про народження серії НОМЕР_1 , паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 виданим Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області 05.07.2001 та карткою фізичної особи платника податків від 01.10.2003.

З копії державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 052047, виданого на підставі рішення Лисиничівської сільської ради від 03.08.2001 №230 вбачається, що власником земельної ділянки площею 1,5834 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лисиничівської сільської ради є ОСОБА_8 .

Наведене свідчить, що різниця у написанні ім`я заявниці в державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 052047 та паспорті громадянина України, є наслідком помилки (описки), зробленої під час виготовлення державного акту.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Встановлені в судовому засіданні обставини, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, не ставлять під сумнів того, що Державний акт на право приватної власності на землю IV-ЛВ № 052047, виданий на підставі рішення Лисиничівської сільської ради від 03.08.2001 №230, на земельну ділянку загальною площею 1,5834 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лисиничівської сільської ради, належить ОСОБА_1 .

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом.

Оскільки встановлення даного факту, має для заявника юридичне значення, так як усуває перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою; встановлення даного факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості внести виправлення у документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичного факту, суд вважає, що заява підставна та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263 - 265, 315, 319, 352, 354 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 - задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, а саме державного акта на право приватної власності на землю IV-ЛВ № 052047, виданий на підставі рішення Лисиничівської сільської ради від 03.08.2001 №230, на земельну ділянку загальною площею 1,5834 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лисиничівської сільської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Львівська міська рада, , 79000, м. Львів, пл. Ринок, 1.

СуддяД. А. Кукса