Справа № 301/3606/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Симканич О.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Хустського району та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 та виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Хустського району про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельних ділянок для будівництва та обслугоування житлового будинку та господарських будівель та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін ОСОБА_3 , яка не залишила заповіту. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_3 є її чоловік ОСОБА_2 та діти сторони по справі. До складу спадщини входить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,13 га, яка розташована на території с. М.Розтока та згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №032896 від 25.04.1999 року належала ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідо сторін ОСОБА_4 , який заповіту не залишив. Єдиним спадкоємцем першої черги за ОСОБА_4 є його син ОСОБА_2 батько сторін по справі, який спадщину прийняв. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,18 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 та згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №017628 від 16.03.2001 року належала ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько сторін ОСОБА_5 , який заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_2 є його діти сторони по справі. До складу спадщини входить: житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,13 га, яка розташована на території с. М.Розтока, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №032896 від 25.04.1999 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,18 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №017628 від 16.03.2001 року.

Відповідач від прийняття спадщини за батьками відмовився на користь своєї сестри та дочки спадкодавців позивачки ОСОБА_1 . Позивачка спадщину прийняла, але не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок та земельні ділянки, оскільки житловий будинок не зареєстрований та відсутні правовстановлюючі документи на нього, а оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки втрачено.

Просила визнати за собою право власності на спадкове майно.

Ухвалою Іршавського райсуду від 19.10.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено на підготовче засідання.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с. 50,57).

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 52,53).

Представник виконкому Зарічанської сільської ради у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті без його участі, проти задоволення позову не заперечував, відзиву на позов не подав (а.с.51,56).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №032896 від 25.04.1999 року, ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських будівель площею 0,13 га, яка розташована на території с. М.Розтока Дубрівської сільради (а.с.32).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.05.2023 року (а.с.23). Заповіту ОСОБА_3 не залишала.

Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_3 був її вдовець ОСОБА_5 та діти позивачка ОСОБА_1 (змінила прізвище внаслідок укладення шлюбу) та відповідач ОСОБА_2 .

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №017628 від 16.03.2001 року, ОСОБА_4 належала на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,18 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 (а.с.33).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.05.2023 року (а.с.26). Заповіту ОСОБА_4 не залишив.

Єдиним спакоємцем за законом першої черги за ОСОБА_4 був його син ОСОБА_5 батько сторін (а.с.24), який на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем (а.с.30), тому є таким, що прийняв спадщину. Інших спадкоємців першої черги не має, оскільки дружина спадкодавця ОСОБА_6 померла раніше.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований (а.с. 59).

Згідно виписки з погосподарської книги с. Гребля за 2023 рік, власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.29). Житловий будинок збудований у 1990 році на земельній ділянці, що відведена для забудови площею 0,15 га. За домоволодінням також зареєстрована земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,20 га та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,22 га. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.34-39). Згідно висновку про вартість майна №43 від 21.09.2023 року, вартість будинку становить 100897 грн. (а.с.40).

Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_2 є його діти позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 не претендує на спадкове майно та відмовився від спадщини за своїми батьками на користь дочки спадкодавців та своєї сестри позивачки ОСОБА_1 . Інших спадкоємців першої черги не має.

Позивачка прийняла спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцями (а.с. 27,28).

До складу спадщини входять: житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,13 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №032896 від 25.04.1999 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,18 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №017628 від 16.03.2001 року.

Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 спадкоємець не оформляла. Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок та земельні ділянки, оскільки житловий будинок не був зареєстрований в державному реєстрі та відсутні на нього правовстановлюючі документи, а оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки втрачено.

Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України, ст. 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій визнав позов. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.Зарічанська сільська рада Хустського району (раніше Іршавського району), на території якої розташоване нерухоме майно, не заперечувала проти задоволенняпозову.

Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Оскільки згідно погосподарської книги села власником житлового будинку був ОСОБА_2 , згідно державних актів власниками земельних ділянок були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а позивачка є їх спадкоємцем, що прийняла спадщину, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268 ч.3, 1274 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , в цілому.

Визнати в цілому за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,13 га, яка розташована на території с. М.Розтока та згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №032896 від 25.04.1999 року належала ОСОБА_3 .

Визнати в цілому за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,18 га, яка розташована на території с.Лоза, контур НОМЕР_3 та згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №017628 від 16.03.2001 року належала ОСОБА_4 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 09 листопада 2023 року.

Головуюча: М. О. Пітерських