Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Передерій Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.12.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 551601933 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, та отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. строк 5 днів зі сплатою 0,20 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

28.11.2018 року між первісним кредитором та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТзОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором від 19.12.2021 року №551601933.

05.08.2020 року між ТзОВ «Таліон плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором від 19.12.2021 року №551601933.

В подальшому, 04.08.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТзОВ «Юніт капітал» уклали договір факторингу №01/04082023, за результатами якого право грошової вимоги за кредитним договором №551601933 від 19.12.2021 року перейшло до ТзОВ «Юніт капітал».

Відповідно до реєстру боржників від 04.08.2023 року до Договору факторингу №01/04082023 від 04.08.2023 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 25 787 грн., з яких 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15787 сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість ОСОБА_1 на момент подання позовної заяви за кредитним договором року становить 25 787 гривень, з яких: 10 000,00 грн. заборгованість по кредиту, 15 787 грн. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 0,00 штрафи та пеня.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Юніт капітал» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25 787 грн. та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Цивільного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 19.12.2021 р. укладено кредитний договір №551601933, та надано кредит у сумі 2000 грн..

Із дослідженого судом договору № від 19.12.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлений та згідний з умовами договору, що підтверджується його електронним підписом.

Згідно довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено додаткові угоди до договору:

1.Суть взаємовідносин: 19.12.2021 року збільшення суми кредиту сума 2000 грн.

2.Суть взаємовідносин: 20.12.2021 року збільшення суми кредиту сума 2000 грн.

3.Суть взаємовідносин: 20.12.2021 року збільшення суми кредиту сума 2000 грн.

4.Суть взаємовідносин: 20.12.2021 року збільшення суми кредиту сума 2000 грн.

Зокрема, ОСОБА_1 зобов`язався здійснювати повернення кредиту, нарахованих процентів згідно графіку платежів та ознайомлений з загальною вартістю кредиту, реальною річною ставкою, тарифами банку (п. 2.2.2.-2.2.2.2 договору).

Відповідно до реєстру боржників від 04.08.2023 року до Договору факторингу №01/04082023 від 04.08.2023 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 25 787 грн., з яких 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15787 сума заборгованості за відсотками.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом.

28.11.2018 року між первісним кредитором та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТзОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № від 19.12.2021.

05.08.2020 року між ТзОВ «Таліон плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № від 19.12.2021.

В подальшому, 04.08.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТзОВ «Юніт капітал» уклали договір факторингу №01/04082023, за результатами якого право грошової вимоги за кредитним договором № від 19.12.2021 року перейшло до ТзОВ «Юніт капітал».

Оскільки на підставі даних договорів відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «Юніт Капітал», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З дослідженої судом виписки з особового рахунку за кредитним договором №551601933 вбачається, що у ОСОБА_1 існує заборгованість за кредитним договором, в сумі 25 787,00 гривень, з яких: 10000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 15 787,00. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 0,00 штрафи та пеня.

З огляду вищенаведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не належним чином виконує умови зобов`язання.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 610 ЦК України - передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України закріплено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання, оскільки за ним рахується заборгованість в сумі 25 787 гривень, з яких: 10 000,00 грн. заборгованість по кредиту, 15 787 грн. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 0,00 штрафи та пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи 07.08.2023 між позивачем та АО «Альма Теміс» укладено додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги.

Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг від 08.08.2023 до Договору про надання правової допомоги від 01.12.2022 року позивач отримав від АО «Альма Теміс» наступні послуги: надання усної консультації стосовно складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Узгодження правової позиції - 1 год., вартість - 1 000 грн.; складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 551601933 від 19.12.2021 - 2 год., вартість - 4 000 грн., всього - 5000 грн.

Згідно платіжної інструкції № 129 від 08.08.2023 позивач сплатив кошти за отримання правової допомоги в розмірі 5 000 грн.

Таким чином зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Згідно вимог ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України за клопотанням відповідача суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою, поданою через систему «Електронний суд» (сплачено 2 147,20 грн.), тобто в розмірі 1 073,60 грн., іншу частину сплаченого судового збору слід повернути позивачу.

Керуючись ст. 4, 12, 81, 89, 141, 263-265, 268, 280, 282, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (адреса: вул. Рогнідинська, 4-А, офіс 10, м. Київ, ), заборгованість за кредитним договором № від 19.12.2021 в розмірі 25 787,00 грн. (двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят сім гривень), з яких 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15787 сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати зі сплати судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

Повернути з державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору, згідно платіжної інструкції в національній валюті від 22.08.2023 №727 у розмірі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.)

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», адреса: вул. Рогнідинська, 4-А, офіс 10, м. Київ, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова