П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткова)

01 листопада 2023 року м. Київ

Справа № 755/10248/21

Провадження: № 22-з/824/1117/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвокатів Самойленка Петра Миколайовича, Войтюка Олександра В`ячеславовича в інтересах ОСОБА_1 ,

за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

у справі за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

у с т а н о в и в:

Постановою Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_5 , залишено без задоволення. Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 15 грудня 2022 року залишено без змін.

03 квітня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана представниками Самойленком П.М. , Войтюком О.В. , про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви було вказано, що ОСОБА_1 понес витрати на правову (правничу) допомогу, про які заздалегідь повідомляв апелянта та його представника щодо орієнтовного розміру. Так, у відповідності до акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 29 березня 2023 року до договору № 02/06 від 02 червня 2021 року з доказами її оплати ОСОБА_1 було понесено витрати на правову допомогу в розмірі 7 000гривень.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року заяву адвокатів Самойленка П. М., Войтюка О. В. в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн.

Не погодившись з додатковою постановою Київського апеляційного суду, адвокат Кибало А.Я. в інтересах ОСОБА_3 подав касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 16 серпня 2023 року касаційну скаргу адвоката Кибала А.Я. в інтересах ОСОБА_3 задоволено частково.

Додаткову постанову Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

03 жовтня 2023 року адвокат Кибало А.С., який діє в інтересах ОСОБА_3 , подав клопотання про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні адвокат Войтюк О.В. в інтересах ОСОБА_1 підтримав заяву та просив її задовольнити.

З огляду на викладене суд ухвалив розглядати питання у відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про його розгляд.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви про відшкодування судових витрат та витрат на професійну правничу допомогучастково.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу представником ОСОБА_1 - адвокатом Самойленком П.М. та адвокатом Войтюком О.В. було надано попередній розмір судових витрат та у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України подано заяву, що докази витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом апеляційної скарги, буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать, що між ОСОБА_1 та АО «АДВОКАТУС» було укладено договір про надання правової допомоги №02/06 від 02.06.2021.

Відповідно до п. 4.1.1.1. сторони погодили, що розмір 1 (однієї години) роботи адвоката АО за надання правової допомоги становить 2 270 грн.

15.12.2022 між сторонами було підписано акт приймання-передачі правової допомоги до договору № 02/06 від 02.06.2021, зі змісту якого вбачалось, що АО «АДВОКАТУС» в особі голови адвоката Самойленка П.М. надало, а ОСОБА_1 прийняв правову допомогу на загальну суму 13 025 грн. 27 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновків Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний суду справі №905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 сформував висновок, згідно якоговизначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Як зазначено вище, згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Отже, при зверненні за відшкодуванням варто пам`ятати, що при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [BII], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Характер послуг, які вказані в акті не відповідають реально наданим послугам, а саме їх вартість є завищеною, не конкретизовано за що береться плата, за який саме конкретний документ.

Адвокат ОСОБА_5 який діє в інтересах ОСОБА_3 , просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 500 гривень.

У разі недотримання вимог ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Але обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат.

В обґрунтування заяви про зменшення витрат на правничу допомогу, представник позивача вказує на скрутне матеріальне становище ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що на її утриманні перебуває матір з інвалідністю зору, на підтвердження надає довідку з МСЕК від 15.02.2023, відповідно до якої матері позивача ОСОБА_8 встановлено 2 групу інвалідності по зору, безстроково.

Визначаючи пропорційність предмета розгляду з розміром витрат на правничу допомогу, їх доведеність та фактичну наявність, за встановлених обставин, колегія суддів виходитьіз того, що предмет розгляду в цій справі є нескладним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а тому з урахуванням становлених та доведених обставин суд доходить до висновку, що наданий розрахунок є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не є співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, при цьому обгрунтованим і пропорційним до предмета срозгляду. Справедливим та доведеним розміром витрат на правничу допомогу, якщо суд дійте висновку про їх задоволення є сума 3 000 грн., яка підлягає до стягнення зі ОСОБА_3 .

Окрім того, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначає, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обгрунтованість, розумність і співмірність, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу та стягує зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн., тим самим заяву ОСОБА_10 задовольняючи частково.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 , подану представниками Самойленком Петром Миколайовичем , Войтюком Олександром Вячеславовичем , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 02 листопада 2023 року.

Головуючий: Т. О. Невідома

Судді:

С. М. Верланов

В. А. Нежура