КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року місто Київ.

Справа 357/3114/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10580/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Желепи О.В.,

суддів: Немировської О.В., Мазурик О.Ф.

за участю секретаря судового засідання: Рябошапко М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2023 року (ухвалене у складі судді Орєхова О.І.)

в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Узинська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції , Узинська Міська Рада про встановлення факту проживання однією сім`єю на протязі 5 років до відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років, мотивуючи свою заяву тим, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Заявник) з 22.09.2016 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім нього, за даною адресою проживала його мати ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також з ними постійно проживав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уклав з його мамою ОСОБА_3 шлюб, про що зроблено актовий запис № 1884 від 17 грудня 2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Таким чином, ОСОБА_4 для нього став вітчимом. Місцем реєстрації ОСОБА_4 було АДРЕСА_2 , однак вони проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 в належній йому квартирі. Як зазначалось вище, ІНФОРМАЦІЯ_4 його вітчим помер. Після його смерті відкрилась спадщина. Окрім Заявника, інших спадкоємців у нього не має, оскільки його мама - його дружина померла ще ІНФОРМАЦІЯ_2 . З метою оформлення спадкових прав, він звернувся до Узинської державної нотаріальної контори (далі - Заінтересована особа). Розглянувши подані ним документи, державний нотаріус Узинської державної нотаріальної контори Малькевич Леся Вікторівна надала роз`яснення, що він має право на спадкування за законом, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини. Такий факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду. Тому, державний нотаріус запропонувала Заявнику звернутись до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Заявникпросив суд встановити факт проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ), однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а. с. 1-4 ).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням заявник подав апеляційну скаргу в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В скарзі посилається на те, що суд надав не належну оцінку наданим доказам та дійшов передчасного висновку про недоведеність заявником факту спільного проживання з спадкодавцем однією сім`єю на протязі 5 років до відкриттям спадщини.

Суд не врахував, що спадкодавець був вітчимом заявника і опікувався ним як за життя матері заявника так і після її смерті в 2018 році, коли заявник залишився сиротою .

Так як заявник був неповнолітнім до 2021 року, відповідно вітчим є членом його сім`ї з яким він проживав та на утриманні якого перебував. Також апеляційна скарга містить клопотання про дослідження судом нових доказів, які не подавались до суду першої інстанції з поважних причин.

Київським апеляційним судом до розгляду справи було залучено Узинську міську раду, як заінтересовану особу у вирішенні питання про встановлення факту, оскільки вказаний орган уповноважений здійснювати дії щодо прийняття відумерлої спадщини державою, в разі відсутності інших спадкоємців.

Київським апеляційним судом до Узинської міської Ради була спрямована заява ОСОБА_1 , апеляційна скарга та рішення суду першої інстанції.

Узинська Рада не заявила про те, що в неї наявний спір з заявником, щодо права на спадкування майна та просили суд розглядати справу за відсутності представника.

В судовому засіданні Київського апеляційного суду заявник та його адвокат Павлецька М.А. доводи скарги підтримали та просили задовольнити заяву.

Заслухавши доповідь судді , пояснення заявника та його представника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування мають особи. які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є громадянином України має місце проживання за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 9 - 11).

За вказаною адресою зареєстрований з 22 вересня 2016 року.

Його мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 з 17 грудня 2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в лікарському свідоцтві про смерть ОСОБА_4 , місцем смерті останнього зазначена квартира, яка з 2016 року є постійним місцем проживання заявника.

Згідно довідки ЦНАП від 23 лютого 2023 року заявник постійно проживав з ОСОБА_4 , однією сім`єю по день смерті ОСОБА_4 .

В матеріалах справи також наявні постанови про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за 2019 рік та за 2021 рік, відповідно до яких місцем проживання ОСОБА_4 зазначалась квартира, в якій постійно проживав заявник.

Відповідно до розпорядження від 12 березня 2019 року заявнику було надано юридичний статус дитини-сироти і за ним збережено право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення опікунської Ради Узинської міської ради від 18 січня 2019 року № 10 було вирішено за доцільне рекомендувати комісії з питань захисту прав дитини призначити опікуном заявника після смерті його матері - ОСОБА_4 .

Прийняттю вказаного рішення передувало обстеження житлових умов ОСОБА_4 та встановлено належні умови для проживання дитини та зафіксовано факт спільного проживання вітчима та заявника.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд, виходив з того, що заявником не було доведено факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем на протязі 5 років до моменту відкриття спадщини.

Колегія суддів з таким висновком погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав. свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб. вживати заходів щодо всебічного повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Так, суд зазначаючи в рішенні, як одну з підстав відмови в задоволенні позову про не надання суду рішення опікунської ради, не вчинив дій для витребування таких доказів.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, позивач просив суд на підтвердження поданої ним заяви допитати свідків.

Разом з тим, судом свідки так і не були допитані, через те, що через похилий вік та стан здоров`я не змогли прибути до суду в призначений судом час.

Разом з тим, завершуючи розгляд справи суддя не роз`яснив заявнику наслідки не вчиненням ним процесуальних дій, не роз`яснив право подання клопотання про допит інших свідків, чи то забезпечення допиту свідків через відео конференцію, тобто не сприяв заявнику у здійсненні ним його прав.

В судовому засіданні Київського апеляційного суду 31 жовтня 2023 року свідок ОСОБА_6 , яка була допитана шляхом проведення судового засідання в режимі відео конференції з Білоцерківським міськрайонним судом Київської області підтвердила, що заявник з 2016 року з матір`ю переїхав проживати до м. Узин, після смерті матері він продовжував проживати з ОСОБА_4 , який ставився до нього як до рідного сина, хотів встановити над ним опіку, але через наявність судимостей так офіційну опіку і не зміг отримати, але дбав про ОСОБА_1 , доки той був неповнолітнім та утримував його, в подальшому вони також проживали разом, ОСОБА_1 приїздив до вітчима як студент під час канікул, коли навчався в іншому місті, вони жили як одна сім`я до смерті ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_5 , яка також була допитана за допомогою конференційного зв`язку з іншим судом та пояснила, що була сусідкою ОСОБА_4 по квартирі в м. Узині, підтвердила суду що з осені 2016 року заявник по день смерті проживав з ОСОБА_4 в м. Узині, вони разом купували продукти, жили як одна сім`я. ОСОБА_4 ставився до ОСОБА_1 як до рідного сина.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 77 - 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів, враховуючи надані письмові докази, які зазначено вище, а також покази допитаних свідків в апеляційному суді, встановила, що суду надано достатньо доказів, які свідчать про те, що з вересня 2016 року заявник ОСОБА_1 постійно проживав з ОСОБА_4 однією сім`єю до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто більше 5 років.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, за не повного встановлення обставин справи, які мали правове значення для вирішення поданої заяви, висновки судлу не відповідають фактичним обставинам справи, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381- 384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 РНКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 02 листопада 2023 року.

Головуючий: О.В. Желепа

Судді: О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська