Справа № 405/2408/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

27 жовтня 2023 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді Драного В.В.

при секретарі Дятел О.В.

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Фурман В.О. звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини-інваліда. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 02.08.2014 року мають сина ОСОБА_3 , 2015 р.н., який є дитиною інвалідом з діагнозом двостороння сенсоневральна глухота. Дитина має часткові обмеження до орієнтації, спілкування, до трудової діяльності. Зазначає, що у зв`язку з війною на території України позивач з сином тимчасово перебувають на території Польщі. Стан дитини потребує постійного піклування з боку позивача. Сину необхідно проходити заняття з логопедом, сурдопедагогом, та дефектологом. Також лікування включає в себе придбання слухового апарату. Все це вимагає від позивача значних регулярних витрат як грошових коштів, так і часу, отже позивач позбавлена можливості працювати та потребує фінансової допомоги від відповідача.

За таких обставин, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти для утримання дитини інваліда щомісячно у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.04.2023 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

28.06.2023 року за вх. № 16430 представник позивача адвокат Фурман В.О. подала до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, провести розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України (через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України), про причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06.02.2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 223 (а.с. 13).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має статус дитина-інвалід до 18 років, законним представником дитини-інваліда є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 виданим 02.08.2017 року (а.с. 19).

Відповідно до форми індивідуальної програми реабілітації інваліда № 114/18 від 16.04.2018 року, що видається лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалід дитинства з 2015 року. Обмеження до самообслуговування та контролю за своєю поведінкою - не має, обмеження до орієнтації, спілкування та трудової діяльності частково. Медичної реабілітації: відновна терапія - не потребує; слухопротезування 1 раз у 3 роки; медичне спостереження - 2 рази на рік; потребує заняття з логопедом, дефектологом, сурдопедагогом; фізичної реабілітації не потребує; соціальна та побутова реабілітації проводиться постійно в сім`ї та школі (а.с. 23-26).

Тобто дитина має потребу у медичних терапевтичних заходах, рекомендованих лікарями для дитини з відповідним діагнозом, які потребують матеріальних витрат.

Дитина проживає разом із матір`ю, яка доглядає за дитиною.

Інших доказів щодо матеріальних витрат пов`язаних зі станом здоров`я дитини суду не надано.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).

У матеріалах справи відсутні відомості щодо стану здоров`я та матеріального становища відповідача, наявності у нього інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

З урахуванням вищевказаних норм матеріального права та встановлених обставин під час розгляду справи, дослідивши зібрані у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України, встановивши, що відповідач участь в утриманні дитини не приймає, кошти на її утримання не надає, з урахуванням того, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, з якою постійно проживає, враховуючи засади розумності та справедливості, а також те, що дитина має інвалідність, та має право на отримання державної соціальної допомоги, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття в примусовому порядку, визначивши аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд вважає, що стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, з відповідача будуть достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, відповідно до наданих суду сторонами доказів.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді, при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами, в порядку ст.ст. 76-83 ЦПК України.

Відповідно до договору про надання правової допомоги № 04/04/23-2 від 04.04.2023 року та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АЕ № 1189730 від 04.04.2023 року адвокат Фурман Вікторія Олегівна надає правову допомогу ОСОБА_1 у Ленінському районному суді м. Кіровограда (а.с. 27, 30).

У додатковій угоді № 1 до договору про надання правової допомоги № 04/04/23-2 від 04.04.2023 року та акті приймання-передачі від 04.04.2023 року визначено та погоджено сторонами гонорар за послуги правничої допомоги у справі про стягнення аліментів у розмірі 1000,00 грн. (а.с. 31,32,33).

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги складність справи та виконані адвокатом роботи по даній справі, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених нею на оплату послуг за представництво адвокатом інтересів клієнта у суді першої інстанції в сумі 1000,00 грн.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1073,60 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 180, 182, 183 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2023 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В порядку статті 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний