Справа № 723/1639/23
Провадження № 2-о/723/2312/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пташник А.М.

за участю секретаря Петреску Л.М.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа управління Державної міграційної служби України в Чернівецькі області про встановлення факту проживання та встановлення особи.

встановив:

Заявник ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Фунжий К.О. звернулася в суд із заявою про встановлення факту проживання та встановлення особи посилаючись на те, що ОСОБА_1 народилася в місті Муром Російської Федерації ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З народження і до 1990 року ОСОБА_1 проживала в м.Муром, РФ. 04.09.1990 року заявник уклала шлюб із ОСОБА_3 . Після укладення шлюбу сім`я переїхала жити в с. Кам`яна Сторожинецького району Чернівецької області.

Через пожежу в будинку заявник втратила всі документи, в тому числі свідоцтво про народження та паспорт радянського зразка.

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Сторожинецького відділу УДМС України в Чернівецькій області для оформлення паспорту громадянина України, однак їй було відмовлено в оформленні паспорта та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання в Україні станом на 24.08.1991 року.

Встановлення даного факту заявнику необхідно для того, щоб отримати громадянство України.

Заявник просить суд встановити особу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Муром Російської Федерації та встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали заяву та просять її задовольнити посилаючись на обставини викладені в ній.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи..

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомили, що ОСОБА_1 проживає на території України, а саме в АДРЕСА_1 з 1990 року.

Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Пунктом 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року (далі - Порядок) передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до ІНФОРМАЦІЯ_3 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася в місті Муром Російської Федерації.

04 вересня 1990 року заявник ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .(а.с. 5)

На підтвердження своїх доказів щодо встановлення факту постійного проживання на території України ОСОБА_1 надала довідку №310 від 10.03.2023 року Кам`янської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, що підтверджує факт її проживання без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 6)

Надані заявником докази щодо проживання у АДРЕСА_1 не може бути беззаперечним доказом проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, оскільки не містить інформації часу такого проживання.

Показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також не можуть вважатися доказами, які свідчать про встановлення дійсного факту проживання заявника на території України на момент 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що неможливо встановити факт постійного проживання заявника на території України, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів, які би свідчили про її постійне проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3,5,13,19, 23,76,81, 263-265, 293-294, 315 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 заінтересована особа управління Державної міграційної служби України в Чернівецькі області про встановлення факту проживання та встановлення особи відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького Апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний тест судового рішення виготовлено 30 жовтня 2023 року.

Суддя Сторожинецького районного суду: Антоніна ПТАШНИК