Справа № 347/2055/20
Провадження № 2-з/347/10/23
У Х В А Л А

Іменем України

(про відмову в забезпеченні позову)

06 листопада 2023 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Кіцули Ю.С.,

за участю:

секретаря с/з Мошулі Т.В.

перевіривши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Юркевич Христини Михайлівни про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог заяви про забезпечення позову.

В провадженні Косівського районного суду Івано-Франківської області знаходиться цивільна справа №347/2055/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Антонюк Оксани Василівни, Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Косівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку.

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04.10.2021 року за клопотанням представника третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 провадження по даній цивільній справі №347/2055/20 зупинено до набрання законної сили рішенням суду у справі №347/1124/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, третя особа: Косівська міська рада, ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Предметом спору в обох цивільних справах є земельна ділянка площею 0,0659 га кадастровий номер :03:002:0212, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

24.10.2023 року на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Юркевич Х. М. у справі №347/2055/20 про забезпечення позову шляхом вжиття заходів заборони ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та іншим особам проводити будь які будівельні дії на земельній ділянці площею 0,0659 га кадастровий номер :03:002:0212, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка належить - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жительці АДРЕСА_1 .

На даний час ОСОБА_2 проводить будівельні роботи на спірній земельній ділянці, що підтверджується фототаблицями доданими до заяви. На переконання заявника, проведення будівельних робіт, може утруднити чи унеможливити виконання судового рішення в майбутньому.

З цих підстав, подану заяву представник ОСОБА_4 просила задовольнити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_2 подав письмові заперечення на заяву про забезпечення позову, в яких зазначив, що заява не містить обґрунтувань як саме заміна покрівлі у житловому будинку ОСОБА_2 (без зміни геометричних параметрів будівлі) та підсилення несучої спроможності стін може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки у даній справі.

Вжиття забезпечення позову у запропонований спосіб порушить право власності позивача а також несе загрозу травмування людей, оскільки унеможливить проведення необхідних ремонтно- будівельних робіт у житловому будинку ОСОБА_2 .

У своєму запереченні адвокат Якубовський О.О. зазначив, що як видно із матеріалів справи, спірну земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0212 було сформовано за технічною документацією виготовлено у 2017 році ТОВ «Геоземкадсервіс».

Відповідно до висновку судової експертизи з питань землеустрою №1026/23-28 від 13.09.2023 року у справі №347/1124/21 експертів Івано-Франківського відділення Київского науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України технічна документація ТОВ «Геоземкадсервіс» на земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0212 не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам із питань землеустрою та землекористування.

Окрім того, до периметру вказаної земельної ділянки проектантами ТОВ «Геоземкадсервіс» саме за вказівкою заявниці було включено частину незавершеного будівництвом житлового будинку ОСОБА_2 (колишнє приміщення літньої кухні). Включення будівлі ОСОБА_2 до периметру спірної земельної ділянки у 2017 році відбулось незважаючи на те, що рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16.01.2001 року у справі №2-7/2001 за її позовом про поділ спільного майна подружжя у задоволенні її позову в частині поділу нього об`єкту та наданні їй земельної ділянки під цією спорудою (на даний частиною житлового будинку) судом було відмовлено.

Тобто, із вищезазначеного видно, що позивачка відстоює право на земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0212 свідомо, завідомо сформовану неправильно (всупереч рішенню суду у справі №2-7/2001).

Представник ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , також зазначає, що на даний час право власності на вказану будівлю (у складі житлового будинку літ.А загальною площею 174,2 кв.м.) ОСОБА_2 зареєстровано, відтак вказаний об`єкт вже не є самочинним будівництвом. Не був він таким і раніше: за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним.

Як видно із Виписки з погосподарської книги від 23.05.2023 року №84/04-08/2 (додається), Схеми розташування будівель та споруд і Експлікації приміщень наявного і матеріалах справи Технічного паспорту на житловий будинок ОСОБА_5 , від 08.07.2019 р. вик. ФОП ОСОБА_6 (додаток №32 до наших пояснень від 11.06.2021 року), Технічного паспорту на житловий будинок ОСОБА_5 , за 2023 р. вик. ФОП ОСОБА_7 (додається) - загальна площа приміщень забудови ОСОБА_2 упродовж 1991-2023 р.р. не змінилась і становить 174,2 кв.м. Не змінилась вона і внаслідок поточних ремонтно-будівельних робіт щодо заміни покрівлі.

Крім того, адвокат Якубовський І.І. у своєму запереченні стверджує, що оскільки фактичною підставою заяви про забезпечення позову є проведення ремонтно-будівельних робіт житлового будинку ОСОБА_2 слід зазначити, що враховуючи вік будинку (понад 32 роки), тривалий вплив на нього стихійних природних явищ - деякі його елементи зносились і потребують заміни (відновлення). В іншому випадку існує реальна небезпека руйнування споруд, а також загроза життю і здоров`ю його мешканців.

Як видно із фототаблиці доданої заявницею до своєї зави ремонтно-будівельні роботи, які проводяться у буднику ОСОБА_2 стосуються заміни покрівлі без зміни геометричних розмірів самої будівлі і підсилення несучої спроможності дерев`яних стін другого поверху і їх утеплення шляхом їх доповнення газоблоками.

На думку представника ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , заява про забезпечення позову не містить обгрунтованих пояснень: як заміна покрівлі у житловому будинку ОСОБА_2 (без зміни геометричних параметрів будівлі) та підсилення несучої спроможності стін може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або?ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки у даній справі.

Таким чином, у запереченні адвокат Якубовський І.І. резюмує, що заява про забезпечення позову є необгрунтованою і не направлена виключно на захист прав позивачки, а натомість має на меті завдання шкоди іншій особі ОСОБА_2 , як власнику житлового будинку.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, дійшов наступного висновку.

Норми права, які застосував суд.

Суд враховує право кожного на справедливий розгляд його справи судом при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, що передбачено в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України роз`яснив що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову у виді заборони вчинення будь-яких дій, суд, на підставі наданих позивачем доказів має дійти висновку про те, що такі дії реально може бути вчинено. Наявність ризику вчинення будь-якою особою дій, які в подальшому зможуть призвести до неможливості виконання відповідного судового рішення, має бути не ілюзорним, а підтверджуватись доказами, які б давали сторонньому незалежному спостерігачу зробити висновок про реальність такого ризику.

Крім того, у п. 9 Постанови N 9від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 6 ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може грунтуватися на припущеннях позивача.

Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом заборони вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

В ст. 151 ЦПК України викладено вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема в заяві про забезпечення позову повинно бути вказано захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Крім того, цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 932/14900/19.

Мотивована оцінка наведених заявником аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Оцінюючи обґрунтованість заяви про забезпечення позову, суд вважає, що заявник належним чином не обґрунтувала, у тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, необхідність заборони проведення будівельних дій на земельній ділянці площею 0,0659 га, кадастровий номер :03:002:0212, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з заявою, представник ОСОБА_4 надала фототаблиці щодо проведення ОСОБА_2 будівельних робіт на спірній земельній ділянці, зокрема ОСОБА_2 споруджує покрівлю самочинно збудованого житлового будинку на спірній земельній ділянці.

Проте оглянувши фототаблиці, суд позбавлений можливості встановити, що на фото відображено самочинне будівництво, яке здійснене саме ОСОБА_2 і саме на земельній ділянці, яка є предметом спору.

Обставини, наведені заявником, не можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову і щодо інших осіб (не визначеного кола осіб), як зазначено в заяві, з огляду на те, що за невиконання рішення суду, та за пошкодження майна, законодавцем передбачена кримінальна відповідальність, тому такі обставини не є безумовною підставою для вжиття заходів забезпечення позову в обраний заявником спосіб.

Заявлений спосіб забезпечення позову є неефективним і не може забезпечити збереження майна.

За таких обставин, суд доходить висновку, що заявником не доведено, що існує реальна загроза унеможливлення виконання рішення суду, як зазначила представник заявника.

З огляду на викладене, враховуючи, що заявником на даний час не обґрунтовано необхідності застосування заходу забезпечення позову, суд прийшов до переконання, що в задоволенні заяви представника ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Юркевич Христини Михайлівни про забезпечення позову про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 06 листопада 2023 року.

Суддя Ю. С. Кіцула