Провадження № 2-з/686/261/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Палінчак О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову у справі № 686/28882/23,

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики №б/н від 28.01.2021, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; визнання недійсним договору іпотеки _від 01.03.2021, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галиною Григорівною та зареєстрований в реєстрі за №358; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 (номер запису 47360028) на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0298 площею 0,1447 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 (номер запису 47360160) на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0299 площею 0,2391 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250.

Разом із позовною заявою представником позивача подана заява про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:006:0298 площею 0,1447 га, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та заборони відчуження її будь-яким способом; на земельну ділянку кадастровий номер :01:006:0299 площею 0,2391 га, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та заборони відчуження її будь-яким способом, обґрунтовуючи вимоги тим, що у випадку задоволення позовних вимог невжиття заходів забезпечення позову на даному етапі утруднить виконання рішення або зробить неможливим його виконання.

При цьому, позивач вказує, що відповідачами були укладені фраудаторні правочини, які спрямовані на погіршення майнового стану боржника у зв`язку з наявністю кредиторських вимог ОСОБА_1 , а оспорювані договори були укладені з метою ухилення від виконання грошового зобов`язання перед ОСОБА_1 та неможливості задоволення вимог позивача за рахунок майна боржника ОСОБА_3 .

Також, позивач вказує на недобросовісну поведінку відповідача ОСОБА_3 оскільки після настання терміну виконання зобов`язання за Договором позики №023 та після надіслання ОСОБА_3 вимоги про сплату заборгованості, ОСОБА_3 не вчиняється жодних дій щодо повернення позивачу сум позики за Договором позики №023, а після настання терміну виконання зобов`язання між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір позики №б/н від 28.01.2021, розмір основного зобов`язання 1 400 000,00 грн. А після надіслання ОСОБА_3 вимоги про сплату заборгованості (17.02.2021), 01.03.2021 поручителем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки №358 від 01.03.2021, посвідчений приватним нотаріусом Твердохліб Г.Г., предметом іпотеки якого є земельна ділянка :01:006:0298, площею 0,1447 га, та земельна ділянка :01:006:0299, площею 0,2391 га. Договір іпотеки був укладений на виконання договору позики №б/н від 28.01.2021, розмір основного зобов`язання 1 400 000,00 грн., строк основного зобов`язання 01.03.2022. А в подальшому, 14.07.2022 ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на вказані земельні ділянки на підставі договору іпотеки №158 від 01.03.2021. Позивачем, також, зазначено, що відповідачі є особами, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , і право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_4 , що підтверджується спільними фотографіями у соціальних мережах, і підтверджувалось відповідачем ОСОБА_3 особистих переписках в соціальній мережі «Вайбер».

На думку позивача, у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , невжиття заходів забезпечення позову на даному етапі утруднить виконання рішення або зробить неможливим його виконання, оскільки позивач буде позбавлений можливості відновити своє порушене право за договором позики шляхом задоволення своїх кредиторських вимог за рахунок майна ОСОБА_3 .

З огляду на те, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договорів на підставі їх фраудаторності, відповідачі до прийняття рішення у справі можуть вчинити дії для відчуження свого майна з метою ухилення сплати коштів позивачу у випадку задоволення позову, і як наслідок, призведе до неможливості позивачем поновити його порушені права та інтереси. Вказані заходи забезпечення позову відповідають предмету спору та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

А тому, позивач просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. При цьому, суд зобов`язаний перевірити співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

При цьому, у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що особам, які беруть участь у справі має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 (справа № 826/8556/17), від 25.04.2019 (справа № 826/10936/18).

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Враховуючи принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, а також, наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд дійшов висновку про задоволення даної заяви.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 152, 153, 353 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на:

-земельну ділянку кадастровий номер :01:006:0298 площею 0,1447 га, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заборони відчуження її будь-яким способом;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:006:0299 площею 0,2391 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250), що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та заборони відчуження її будь-яким способом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання ухвали суду 03 листопада 2023 року.

Суддя: О.М. Палінчак