Справа №345/4685/23
Провадження № 2/345/1199/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2023 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розмірів аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі в сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя з відповідачем не склалося, а тому рішенням суду від 04.08.2015 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 07.12.2016 року було ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Позивачка зазначає, що на даний час дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають на її повному утриманні та забезпеченні. Відповідач достатніх коштів на утримання дітей не надає, незважаючи на те, що діти є неповнолітніми та потребують відповідного харчування і забезпечення. Окрім того діти відвідують гуртки, спортивні секції та репетиторів. Донька ОСОБА_4 навчається в 9 класі Студінської гімназії, а донька ОСОБА_3 на 3 курсі Калуського коледжу культури і мистецтв. Витрати на утримання дітей постійно зростають.

Відповідач є фізично здоровою та матеріально забезпеченою особою, в нього покращився матеріальний стан, оскільки зі слів знайомих він працює на різних роботах, проте спеціально не працевлаштовується, щоб не платити належних розмір аліментів на утримання їхніх дітей. Також позивачка зазначає, що відповідач раніше регулярно виїжджав за кордон, де працював на високооплачуваних роботах та, відповідно, мав достатній та стабільних дохід. Тобто відповідач має можливість і відповідно до закону обов`язок сплачувати аліменти на утримання дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в більшому, ніж мінімально можливому розмірі.

За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину.

Крім того, позивачка зазначає, що з моменту винесення рішення судом відповідач спочатку надавав кошти на утримання їхніх дітей, а пізніше умисно перестав це робити і, станом на 01.09.2023 року, заборгованість по аліментах становить 55 595,00 грн. Згідно проведеного позивачкою розрахунку заборгованість по неустойці за несвоєчасну сплату аліментів станом на 01.09.2023 року становить 16906,09 грн. Тому позивачка просить стягнути з відповідача також пеню в розмірі 16906,09 грн. та витрати за надання правничої допомоги.

Відповідач подав відзив на позов, згідно якого позов визнає частково. Вимоги позивачки щодо стягнення аліментів у зазначених нею розмірах вважає необґрунтованими і явно завищеними. Звертає увагу суду, що у позивачки матеріальний стан не змінився: вона як офіційно не працювала на час визначення розміру аліментів в грудні 2016 року. так і не працює на даний час. Більше того позивачка не вказала, що власне вона, а не відповідач їздить постійно на заробітки за кордон, де має постійні доходи.

Позивачка наводить неправдиву інформацію, що у відповідача хороший матеріальний стан та що у нього відсутні інші утриманці, окрім їхніх дочок. Так, відповідач просить врахувати, що 08.06.2022 року він уклав шлюб із ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилася дочка ОСОБА_6 . Відповідач наголошує, що саме в нього змінився матеріальний і сімейний стан. Також відповідач зазначає, що проживає у своєї нової дружини. При цьому разом з ними, окрім їхньої спільної дочки ОСОБА_7 , також проживають двоє дітей його дружини від попереднього шлюбу та батьки його дружини, які є непрацездатними. Тобто відповідач є єдиним працездатним членом сім`ї з 7 осіб.

Також відповідач зазначає, що до 2022 року він їздив на підробітки за кордон, проте з 2022 року має заборону виїзду за кордон, як боржник. Просить врахувати, що працевлаштуватися на даний в Україні важко, тому змушений погоджуватися на тимчасові підробітки, які є низькооплачуваними. Тобто в даний час відсутні правові підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача. Тому в цій частині позову відповідач просить відмовити.

Щодо стягнення пені за прострочені аліменти, то відповідач зазначає, що аліменти на утримання дочок були стягнуті в твердій грошовій сумі: по 1000,00 грн., щомісячно на дитину. Проте, відповідач не знав, що згідно норм законодавства мінімальний гарантований розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому виконавцем розмір аліментів визначався згідно даної вимоги. Виконавець взагалі не повідомляв відповідача про виникнення боргу і про нові розміри аліментів, тому відповідач вважає, що його вина в простроченні сплати аліментів лише часткова. Про заборгованість, яка виникла по аліментах, відповідач дізнався лише в 2022 році, коли отримав заборону виїзду за кордон. Відповідно до ч.2 ст.196 СК України відповідач просить зменшити розмір неустойки до 5000,00 грн.. з урахуванням його матеріального та сімейного стану. Таким чином, відповідач просить відмовити позивачці в частині збільшення розміру аліментів на утриманні дітей та зменшити розмір пені за прострочення сплати аліментів до 5000,00 грн.

Позивачка подала відповідь на відзив. Просить врахувати, що загальновідомим є той факт, що з початком агресії російської федерації прискорились інфляційні процеси в економіці та, відповідно, суттєво погіршився майновий стан позивачки. Якраз у зв`язку із катастрофічною нестачею коштів позивачка змушена періодично виїжджати на заробітки в Польщу, щоб мати хоч якісь кошти на прожиття та забезпечення дітей. Окрім того позивачка має на утриманні матір, яка отримує мінімальний розмір пенсії та періодично хворіє.

Позивачка наголошує, що неправдивим є твердження відповідача про те, що на його утриманні перебувають двоє дітей його теперішньої дружини ОСОБА_5 колишньої дружини брата позивачки ОСОБА_8 , який є учасником бойових дій та стабільно надає кошти на утримання своїх дітей. Стосовно батьків теперішньої дружини відповідача, то в зазначених батьків є рідні діти, які піклуються про них.

Стосовно стягнення пені за прострочення сплати аліментів, то позивачка категорично та однозначно наполягає її стягненні в повному обсязі, оскільки про наявність заборгованості відповідачу було відомо ще в 2018 році, проте він умисно не сплачував мінімальний розмір аліментів, що стало підставою для застосування санкцій після неодноразових звернень позивачки в ДВС. Тому позивачка просить позов задоволити у повному обсязі.

Відповідач своїм правом подати заперечення не скористався.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 04.08.2015 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 13).

Від спільного проживання у шлюбі в сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10) та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.12.2016 року було постановлено стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 23.11.2016 року і до досягнення ними повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З аналізу наведених норм слідує, що батьки мають рівні права та обов`язки відносно дітей і повинні забезпечити дитині умови для її повноцінного розвитку.

У силу положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей, віком від 6 до 18 років становить 2833 гривні.

З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини.

При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дітей на утриманні позивача; вік дітей; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін.

Суд бере до уваги майновий стан відповідача, те, що відповідач офіційно не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас суд враховує, що відповідач є фізично здоровою особою, а тому може докласти зусиль для пошуку роботи, офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини. Отже, відповідач має можливість виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дітей. До того ж факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги наявність на утриманні у відповідача дружини ОСОБА_5 (а.с. 36) та дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 37). Суд відхиляє покликання відповідача щодо перебування на його утриманні ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки він не є батьком цих дітей (а.с. 38, 39), а тому, з огляду на норми ст.180 СК України, не має обов`язку щодо їх утримання. Аналогічно у відповідача відсутній обов`язок щодо утримання батьків ОСОБА_5 , оскільки вони мають власних дітей, які зобов`язані їх утримувати. До того ж відповідачем не надано відповідних належних доказів щодо надання їм такого матеріального утримання.

Водночас вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 3000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. Так, покликання позивачки начебто попередня можливість відповідача виїжджати в країни Західної Європи свідчить про його платоспроможність є надуманими та голослівними.

Отже, враховуючи матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 1800,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ними повноліття.

Виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, такий розмір аліментів сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у визначеному судом розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дітей.

Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

З розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного головним державним виконавцем Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що станом на 01.09.2023 року, заборгованість відповідача по сплаті аліментів на користь позивача становить 55 595,00 грн. (а.с.17).

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів необхідно вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Згідно з статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Системне тлумачення вказаних норм дає підстави дійти висновку, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадків, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, провадження № 61-16670сво19.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач не виконує свого обов`язку зі сплати аліментів на утримання дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідач не надав ніяких доказів того, що зазначена заборгованість утворилася не з його вини.

Суд звертає увагу, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Здійснений позивачкою розрахунок пені не відповідає вищевказаним вимогам.

Так, з розрахунку, наданого державним виконавцем, вбачається, що у листопаді 2022 року відповідачем було сплачено 10 000,00 грн., тобто погашено заборгованість за лютий, березень та квітень 2022 року в розмірі по 2618,00грн. та частково сплачено аліменти за травень 2022 року в розмірі 2146 грн.

Отже, пеня за лютий 2022 року становитиме: 2618,00 грн. (сума аліментів)*245 днів (кількість днів прострочення з 01.03.2022 року по 31.10.2022 року)*0,01=6414,10 грн.

Пеня за березень 2022 року становитиме: 2618,00 грн. (сума аліментів)*214 днів (кількість днів прострочення з 01.04.2022 року по 31.10.2022 року)*0,01=5602,52 грн.

Пеня за квітень 2022 року становитиме: 2618,00 грн. (сума аліментів)*184 дні (кількість днів прострочення з 01.05.2022 року по 31.10.2022 року)*0,01=4817,12 грн.

У квітні 2023 року відповідачем сплачено 15 000,00 грн., тобто погашено борг за травень 2022 року в розмірі 472 грн., погашено заборгованість за червень 2022 року в розмірі 2618,00 грн., погашено заборгованість за липень, серпень, вересень, жовтень 2022 року в розмірі по 2744,00 грн. та частково сплачено аліменти за листопад 2022 року в розмірі 936,00 грн.

Пеня за травень 2022 року становитиме:

-2146,00 грн. (сума аліментів, які були несплачені до листопада 2022 року)*153 дні (кількість днів прострочення з 01.06.2022 року по 31.10.2022 року) * 0,01 = 3283,33 грн.;

-472грн. (сума аліментів за травень 2022 року, які були несплачені з червня 2022 року по квітень 2023 року) * 304дні (кількість днів прострочення з 01.06.2022 року по 01.04.2023 року) * 0,01 = 1434,88грн.

Отже, пеня за травень 2022 року загалом складає 4718,21 грн.

Пеня за червень 2022 року: 2618 грн. (сума аліментів)* 365 дні (кількість днів прострочення з 01.07.2022 року по 01.04.2023 року) * 0,01 = 9555,7 грн.

За липень 2022 року: 2744 грн. (сума аліментів)* 334 дні (кількість днів прострочення з 01.08.2022 року по 01.04.2023 року) * 0,01 = 9164,96 грн.

За серпень 2022 року: 2744 грн. (сума аліментів)* 303 дні (кількість днів прострочення з 01.09.2022 року по 01.04.2023 року) * 0,01 = 8314,32 грн.

За вересень 2022 року: 2744 грн. (сума аліментів)* 273 дні (кількість днів прострочення з 01.10.2022 року по 01.04.2023 року) * 0,01 = 7491,12 грн.

За жовтень 2022 року: 2744 грн. (сума аліментів)* 242 дні (кількість днів прострочення з 01.11.2022 року по 01.04.2023 року) * 0,01 = 6640,48 грн.

За листопад 2022 року:

-936,00 грн. (сума аліментів)* 212 дні (кількість днів прострочення з 01.12.2022 року по 01.04.2023 року) * 0,01 = 1984,32 грн.

-1808,00грн. (сума аліментів за листопад 2022 року, які були несплачені з грудня 2022 року по серпень 2023 року) * 243дні (кількість днів прострочення з 01.12.2022 року по 01.09.2023 року) * 0,01 = 4393,44грн.

Отже, пеня за листопад 2022 року складає 6377,76 грн.

За грудень 2022 року: 2833 грн. (сума аліментів)* 243 дні (кількість днів прострочення з 01.01.2023 року по 01.09.2023 року) * 0,01 = 6884,19 грн.

За січень 2023 року: 2833 грн. (сума аліментів)* 212 дні (кількість днів прострочення з 01.02.2023 року по 01.09.2023 року) * 0,01 = 6005,96 грн.

За лютий 2023 року: 2833 грн. (сума аліментів)* 184 дні (кількість днів прострочення з 01.03.2023 року по 01.09.2023 року) * 0,01 = 5212,72 грн.

За березень 2023 року: 2833 грн. (сума аліментів)* 153 дні (кількість днів прострочення з 01.04.2023 року по 01.09.2023 року) * 0,01 = 4334,49 грн.

За квітень 2023 року: 2833 грн. (сума аліментів)* 123 дні (кількість днів прострочення з 01.05.2023 року по 01.09.2023 року) * 0,01 = 3484,59 грн.

За травень 2023 року: 2833 грн. (сума аліментів)* 92 дні (кількість днів прострочення з 01.06.2023 року по 01.09.2023 року) * 0,01 = 2606,36грн.

За червень 2023 року: 2833 грн. (сума аліментів)* 62 дні (кількість днів прострочення з 01.07.2023 року по 01.09.2023 року) * 0,01 = 1756,46 грн.

За липень 2023 року: 2833 грн. (сума аліментів)* 31день (кількість днів прострочення з 01.08.2023 року по 01.09.2023 року) * 0,01 = 878,23 грн.

Отже, станом на 01.09.2023 року, пеня за прострочення сплати аліментів становитиме 100 259,29 грн.

При цьому згідно положень ч.1 ст.196 СК України розмір пені не повинен бути більше 100 відсотків заборгованості. Тобто у даному випадку розмір пені за прострочення сплати відповідачем аліментів на утримання дітей не може перевищувати 55 595,00 грн.

Водночас позивачкою заявлено вимоги про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 16906,09 грн. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

За таких обставин, враховуючи заявлені позовні вимоги та положення ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд не вправі вийти за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути саме 16906,09грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Враховуючи, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 644,00грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторонни, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1500,00 грн. витрат за надання правничої допомоги, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 180-182,184,196 СК України, ст.ст. 19,141, 259, 263-265, 274 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , офіційно непрацюючого аліменти на користь дітей: дочки ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, шляхом їх виплати в інтересах дітей на ім`я стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнення аліментів у зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Виконавчий лист №345/4219/16-ц, виданий на підставі рішення Калуського міськрайнного суду Івано-Франківської області від 07.12.2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відкликати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 16906,09 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 644,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 09.11.2023 року.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ