Справа № 597/1981/23
Провадження № 2/597/344/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2023 р. суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Шевчук В.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Товстенська селищна рада, про визнання заповіту недійсним

У С Т А Н О В И В :

06.11.2023 року до Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Товстенська селищна рада, про визнання заповіту недійсним.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Заліщицького районного суду Тернопільської області вищевказана справа надійшла у провадження судді Шевчук В.М.

Оглянувши позовну заяву та визначаючись щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі, суддя приходить до висновку, що вищевказана справа підлягає передачі за підсудністю.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Із поданої позовної заяви та доданих до неї матеріалів не можливо встановити місцезнаходження спадкового майна або основної його частини.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Шипівецької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області 16.12.2020 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 все майно, де б воно не знаходилося, з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона буде мати право за законом на день її смерті, заповіла ОСОБА_2 . З даного заповіту також не вбачається місцезнаходження спадкового майна або основної його частини.

За таких обставин суддя вважає, що справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Товстенська селищна рада, про визнання заповіту недійсним слід розглядати за правилами ст.27 ЦПК України за місцезнаходженням відповідача.

09.11.2023 року з використанням системи «Електронний суд» шляхом доступу до даних Єдиного державного демографічного реєстру суддею Шевчук В.М. отримано відповідь №314378, згідно з якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В силу вимог ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, про що постановляється ухвала (п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України).

Статтею 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…).

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалися розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони (рішення ЄСПЛ у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 р., п. 33, та «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996 року).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Виходячи з зазначених вимог закону та з урахуванням встановленого судом зареєстрованого місця проживання відповідача АДРЕСА_1 , що належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Галицького районного суду міста Львова, суддя приходить до висновку, що цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Товстенська селищна рада, про визнання заповіту недійсним необхідно надіслати для розгляду до Галицького районного суду міста Львова за підсудністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.27, 31, 32, 187, 258, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Товстенська селищна рада, про визнання заповіту недійсним передати на розгляд до Галицького районного суду міста Львова (79018, м.Львів вул.Чоловського 2).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали.

Суддя Шевчук В.М.