РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Житло-Сервіс» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 13300 гривень.

Посилається на те, що ТОВ «Житло-Сервіс» як обслуговуюча організація житлового будинку з підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надає власникам житловим та нежитлових приміщень житлово-комунальні послуги та послуги з утримання паркінгу.

ТОВ «Житло-Сервіс» було укладено договір на постачання електричної енергії з ТОВ «Київські енергетичні послуги», договір з ТОВ «Емпекс» (дератизація приміщення паркінгу).

Між ТОВ «Житло-Сервіс» та відповідачем як власником машиномісць НОМЕР_2 та НОМЕР_3 у підземному паркінгу, було укладено договір про участь у витратах на утримання паркінгу № ПЯ8-186,187мм.

Відповідно до умов договору позивач зобов`язується надавати відповідачу послуги з утримання паркінгу відповідно до погодженого в додатку № 1 до договору тарифу, а відповідач зобов`язується оплачувати послуги до 5 числа кожного поточного місяця на умовах 100 % передплати.

Відповідач постійно користується наданими послугами згідно договору, але сплачує за них не в повному обсязі. Таким чином, за період з січня 2020 року по липень 2021 року виникла заборгованість у сумі 13300 гривень.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

ОСОБА_1 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ТОВ «Житло-Сервіс» як обслуговуюча організація житлового будинку з підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 надає власникам житловим та нежитлових приміщень житлово-комунальні послуги та послуги з утримання паркінгу, що підтверджується актом приймання-передачі житлових будинків від 01 березня 2010 року.

ТОВ «Житло-Сервіс» було укладено договір на постачання електричної енергії з ТОВ «Київські енергетичні послуги», договір з ТОВ «Емпекс» (дератизація приміщення паркінгу).

Між ТОВ «Житло-Сервіс» та відповідачем як власником машиномісць НОМЕР_2 та НОМЕР_3 у підземному паркінгу, 01 квітня 2019 року було укладено договір про участь у витратах на утримання паркінгу № ПЯ8-186,187мм.

Відповідно до умов договору позивач зобов`язується надавати відповідачу послуги з утримання паркінгу відповідно до погодженого в додатку № 1 до договору тарифу, а відповідач зобов`язується оплачувати послуги до 5 числа кожного поточного місяця на умовах 100 % передплати.

Відповідно до додатку № 1 до договору вартість послуг з утримання одного машиномісця з ПДВ складає 350 гривень на місяць.

З позову вбачається, що відповідач постійно користується послугами згідно договору про участь у витратах на утримання паркінгу, але сплачує за них не в повному обсязі.

Відповідачем відзив на позовну заяву до суду не подано.

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що за період з січня 2020 року по липень 2021 року становить 13300 гривень.

Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Згідно з пунктами 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику машиномісць. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

На підтвердження своїх доводів позивач надав суду розрахунок заборгованості.

Відповідач відзив на позовну заяву не подала, доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надала.

Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду.

З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13300 гривень.

З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 гривень.

Керуючись статтями 256-258, 260, 261, 364, 267, 322, 526, 610, 625 ЦК України, статтями 66, 67, 156, 162, 179 ЖК України, статтями 7, 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, якою затвердженні Правила користування приміщеннями житлових будинків зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» (АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» (АДРЕСА_1 ) заборгованість за надані послуги в розмірі 13300 гривень та судовий збір у розмірі 2270 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: