РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 621/947/23

Провадження 2/621/418/23

10 листопада 2023 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючий - суддя В.Філіп`єва,

за участю секретаря судового засідання - А.Лацько, А.Бабич

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області (представник К.Заможська не з`явився) (довіреність а.с.24)

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила встановити факт того, що її батьком є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і згідно Свідоцтва про її народження, матір`ю записана ОСОБА_4 , а запис про батька внесено зі слів матері на підставі ч.1 статті 135 Сімейного кодексу України як « ОСОБА_5 ». Однак фактично її батьком є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який все життя, починаючи з вагітності матері і до своєї смерті проживав разом з позивачкою та її матір`ю однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Факт постійного проживання батька з позивачкою підтверджується довідкою виконавчого комітета Борівської сільської ради, а також може бути підтверджений показаннями сусідів в якості свідків. Батьки ніколи не перебували в зареєстрованому шлюбі, в зв`язку з чим запис про батька в Свідоцтві про народження позивачки був зроблений зі слів матері в порядку, визначеному статтею 135 Сімейного кодексу України. Однак в іншому шлюбі ОСОБА_3 ніколи не перебував, другої родини, окрім позивачки та її матері, у батька ніколи не було. «Ім`я, по-батькові» в графі відомостей батька в Свідоцтві про народження позивача повністю співпадає з ім`ям, по-батькові ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивачки ОСОБА_4 , після чого позивачка та ОСОБА_3 продовжували проживати разом як батько та донька, святкували свята, підтримували родинні стосунки. Позивач піклувалася за батьком до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснювала його поховання. Після смерті батька відкрилася спадщина і позивачка є єдиним спадкоємцем І черги , однак позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку в зв`язку з відсутністю підтвердженого факту батьківства спадкодавця. Іншим шляхом, окрім звернення до суду, підтвердити даний факт неможливо, в зв`язку з чим просить суд розглянути справу по суті та встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно його доньки - позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.04.2023 року відкрито провадження за позовною заявою та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі та витребувано зі Зміївської державної нотаріальної контори інформацію про наявність спадкової справи та заяв про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті позову.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.06.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

24 лютого 2022 року розпочалася військова агресія Російської Федерації проти України, в зв`язку з чим Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому неодноразово продовжений.

В зв`язку з особливими умовами роботи судів в умовах воєнного стану, введених згідно рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022 року, керуючись реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні, який знаходився в зоні активних бойових дій, розгляд справи відкладався до зміни обставин, якими було зумовлено відкладення з метою забезпечення безпеки працівників суду та учасників справи.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Позивач подала до суду заяву, в якій наполягала на задоволенні позову та просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача - Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі на підставі наявних у справі доказів. Відзиву на позов чи заперечень проти позовних вимог не подавала.

Відповідно до ч.3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, а також на підставі ч.2 статті 191 ЦПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви та матеріали цивільної справи, суд встановив наступне:

Згідно паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Зміївським РС ГУДМС України в Харківській області 06.09.2014 року, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8)

Як вбачається зі Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Борівською сільською радою Зміївського району 07.09.1998р, матір`ю позивачки є ОСОБА_4 , а батьком - ОСОБА_5 , актовий запис про народження № 26 від 07.09.1998 (а.с.9)

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, реєстрація відомостей про батька в актовому запису про її народження внесена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.26)

Відповідно до довідки про смерть та Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 14.04.2023, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про смерть № 01 від 10.01.2017 (а.с.9, зв.бік, а.с.27, зв.бік)

На момент своєї смерті мати позивачки ОСОБА_4 постійно проживала й була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради № 169-А від 06.04.2023 (а.с.27)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим виконавчим комітетом Лізогубівської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис про смерть № 16 від 23.04.2019 (а.с.11)

Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_3 на момент своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12)

Згідно відповіді Зміївської державної нотаріальної контори на запит суду, з заявами про прийняття або відмову від спадщини після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у встановлений законом шестимісячний термін ніхто зі спадкоємців не звертався (а.с.28)

Разом з тим, згідно довідки виконавчого комітету Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 23.04.2019 року, ОСОБА_3 станом на день своєї смерті постійно проживав разом із своєю донькою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11, зв.бік)

Вказана інформація підтверджується також Актом обстеження від 27.03.2023 року, складеного депутатом Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області А.Ревенком, згідно якого у будинку АДРЕСА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу проживали ОСОБА_4 (мати позивача) та ОСОБА_3 разом зі спільною донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом по день їх смерті.(а.с.14)

За життя ОСОБА_3 мав право на земельну частку (пай) як член колективного сільськогосподарського підприємства «РАССВЕТ» в с.Борова Зміївського (на даний час - Чугуївського) району Харківської області згідно Сертифікату серії ХР №0147098, виданого головою Зміївської РДА, яке, в свою чергу може бути успадковано його спадкоємцями (а.с.10)

Дослідивши повно і всебічно матеріали цивільної справи, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне:

Згідно ч.1 статті 2 ЦПК України Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до пунктів 1-4 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд має вирішити, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.ст.76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду.

За змістом ч.1 статті 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до вимог частин 2, 3 статті 128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 130 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього Кодексу (матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття). Тобто, заява може бути подана певним колом осіб та розглядатися в порядку окремого провадження, однак, якщо встановлення факту батьківства зачипає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження.

Відповідно до абз. 1 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. В пункті 13 вказаної Постанови Пленум Верховного Суду України зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до статті 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 фактично постійно проживав у будинку АДРЕСА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 (матір`ю позивача) та донькою - позивачкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом по день своєї смерті. В іншому шлюбі ОСОБА_3 не перебував, інших дітей не має.

Вказані обставини ніким не оспорюються й не спростовуються, та узгоджуються з іншими доказами по справі.

Відомості про батька позивачки у Свідоцтві про народження записані зі слів її матері в порядку статті 135 Сімейного кодексу України, і при цьому «Ім`я, по-батькові» в графі відомостей про батька в Свідоцтві про народження позивача повністю співпадає з ім`ям, по-батькові ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки ОСОБА_1 та наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись 12, 13, 76-82, 211, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про встановлення факту батьківства, - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно його доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Борова Зміївського району Харківської області, матір`ю якої записана ОСОБА_4 .

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області, , юридична адреса: Харківська область, Чугуївський район, місто Зміїв, вул.Адміністративна, 9, e -mail:

Повний текст складено 10.11.2023

Суддя В.Філіп`єва