Справа №487/738/21
Провадження №2/487/160/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменко В.В., за участю: секретаря судового засідання Рафальської Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 в якій просила стягнути з Виконавчого комітету Миколаївської міської ради завдану майнову шкоду 128168 грн., моральну шкоду 15000 та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.02.2020 року близько 12:15 год. На припаркований автомобіль Інфініті Q50 д.н.з. НОМЕР_1 впало дерево за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, 63, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

24.02.2020 року автомобілем Інфініті Q50 д.н.з. НОМЕР_1 керував ОСОБА_2 . Власником автомобіля є ОСОБА_1 . ОСОБА_2 24.02.2020 року повідомив про пошкодження автомобіля Інфініті Q50 д.н.з. НОМЕР_1 через падіння дерева на лінію 102 та звернувся з відповідним повідомленням на гарячу лінію ДСН. 02.03.2020 року в МВ ОНДІСЕ надійшла заява від ОСОБА_2 з проханням проведення автороварознавчого дослідження транспортного засобу. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Інфініті Q50 д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті падіння дерева, що сталось 24.02.2020 року, складає 128 168, 27 коп., відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу №20-255, складеного 10.04.2020 року.

Ухвалою суду від 08.07.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

10.11.2021 року до суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Оскільки, виконавчий комітет миколаївської міської ради є неналежним відповідачем та не підтверджено причинно-наслідковий зв`язок між діями виконавчого комітету та завданими позивачеві збитками. Позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими.

Позивач до судового засідання не з`явилась. Про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Представник позивача подала до канцелярії суду заяву, якою просила розгляд справи проводити без її участі.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа до судового засідання не з`явилась. Про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно матеріалів справи судом встановлено, що 24.02.2020 року близько 12:15 год. На припаркований автомобіль Інфініті Q50 д.н.з. НОМЕР_1 впало дерево за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, 63, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Власником вказаного транспортного засобу є позивач по справі ОСОБА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 08.02.2020 року.

За фактом падіння дерева, 24.02.2020 року ОСОБА_2 звернувся до Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, дане повідомлення було зареєстровано в журналі реєстрації звернень громадян до ЄО за №4233,4261 від 24.02.2020 року.

02.03.2020 року в МВ ОНДСІСЕ надійшла заява від ОСОБА_2 з проханням проведення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження транспортного дослідження №20-255 Миколаївського відділення ОНДІСЕ від 10.04.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Інфініті Q50 д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті падіння дерева, що сталось 24.02.2020 року, складає 128 168, 27 грн.

Вартість експертного дослідження /висновок №20-255/ склала 1569,02 грн., що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0..1 від 16.03.2020 року.

Отже судом встановлено факт завдання механічних пошкоджень автомобілю позивача та розмір завданої шкоди.

Суд вбачає, що з метою визначення балансоутримувача зелених насаджень, що знаходились за адресою: АДРЕСА_1 , адвокатом позивача неодноразово було надіслано адвокатські запити до Департаменту ЖКГ Миколаївської міської ради, Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, Виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

Рішення Виконавчого комітету ММР № 208 від 28.02.2014 року «Про закріплення об`єктів благоустрою міста і встановлення відповідальності за їх догляд та санітарний стан» затверджено перелік об`єктів благоустрою м. Миколаєва, що фінансуються з міського бюджету, організацію та забезпечення догляду та санітарного стану яких здійснюють адміністрації районів Миколаївської міської ради. Так, вказаним рішенням затверджено перелік об`єктів благоустрою м. Миколаєва, що фінансуються з міського бюджету, організацію та забезпечення догляду та санітарного стану яких здійснюють адміністрації районів Миколаївської міської ради, зокрема: до Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради належить адреса: вул. Чкалова (від вул. Комсомольська до вул. Московська - непарний бік, від проїзної частини до пішохідної доріжки), а також знесення, кронування та санітарна обрізка зелених насаджень, розташованих на територіях загального користування приватного сектору, відомчого житлового фонду, житлових будинків комунальної власності за зверненнями, які фіксуються у службі оперативного реагування «1588» департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради.

Крім того, пунктом 2 Рішення Виконавчого комітету ММР № 698 від 26.08.2020 року «Про закріплення об`єктів благоустрою міста за виконавчими органами Миколаївської міської ради» затверджено перелік об`єктів благоустрою м. Миколаєва, що закріплюються за адміністраціями Центрального, Заводського, Інгульського, Корабельного районів Миколаївської міської ради.

Згідно метрологічного бюлетня від 25.02.2020 року №38 з 8 год. 24 лютого до 8 год. 25 лютого 2020 року вітер переважав північно-західний, 20-23 м/с, у м. Миколаєві вдень пориви 32 м/с.

24.02.2020 року проведено позачергові засідання комісії з питань ТЕБ та НС м. Миколаєва з питання погіршення погодних умов на території м. Миколаєва, що підтверджується протоколами від 24.02.2020 року №2 та №3.

Згідно протоколу №104/02-20 від 12.03.2020 року експертної комісією ДСНС України з визначення рівнів та класів надзвичайних ситуацій, негода 24.02.2020 року на території Миколаївської області кваліфікована як надзвичайна ситуація природного характеру Код КД 019-2010:20231 - "НС, пов`язана з сильним вітром (швидкістю 25м/с і більше), охоплюючи шквали і смерчі. Рівень надзвичайної ситуації - місцевий.

Згідно з правилами, викладеними в статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; у часники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129)

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно п. 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Відповідно до пункту 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду передбачені ст.1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам особи, а також шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз змісту наведених норм свідчить про те, що за загальним правилом шкода відшкодовується за наявності складу цивільного правопорушення, елементами якого є: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вину завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду (п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).

Як зазначалось вище, рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №208 від 28.02.2014 року (зі змінами) закріплено перелік об`єктів, благоустрою міста, що фінансуються з міського бюджету, організацію та забезпечення догляду та санітарного стану яких здійснюють адміністрації районів міської ради.

В п. 50 переліку зазначено вулицю Чкалова, яка розташована на території Заводського району міста та яка закріплена за адміністрацією Заводського району міської ради.

Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.

Разом із тим, суд приходить до переконання, що саме Адміністрація Заводського району Миколаївської міської ради є балансоутримувачем дерева, яке впало на автомобіль, а не виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

Вказане свідчить про те, що позовні вимоги у справі заявлені до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Керуючись статями 12, 13, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя В.В.Кузьменко