Провадження № 2/127/1957/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Гевко В.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини, в якому просив визначити місце проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Спочатку у подружжя відносини складалися непогано, однак з часом, стосунки почали погіршуватися в зв`язку з характером відповідача та зміною її ставлення до сім`ї, внаслідок чого виникали сварки та суперечки, тому спільне життя не склалося. Також подружжя втратило почуття любові одне до одного. Після того, як ОСОБА_2 дізналася про те, що ОСОБА_1 подані документи до Вінницького міського суду Вінницької області про розірвання шлюбу, остання зібрала речі та без ніяких пояснень і домовленостей залишила квартиру та лишила дитину з позивачем. Також, 22.05.2023 ОСОБА_2 без повідомлення позивача з невідомих причин знялася з реєстрації місця проживання. ОСОБА_2 не має офіційного працевлаштування, немає власного житла. Відповідач не телефонує, не спілкується з донькою, не бачиться, не цікавиться її життям, побутом та не підтримує з нею жодних стосунків. Різке розірвання всіх контактів з дитиною негативно вплинули на психологічний та моральний стан доньки, адже вона ще зовсім маленька. ОСОБА_1 займається вихованням дитини, виконує свої обов`язки, саме він піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, про її навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, купує речі, проводить з дитиною дозвілля, виявляє інтерес до її внутрішнього світу, створює всі належні умови для отримання освіти та фінансово забезпечує, що в свою чергу, формує нормальне самоусвідомлення дитини. Житлові умови дитини хороші. Спиртні напої позивач не вживає. З донькою ведуть здоровий спосіб життя.

ОСОБА_1 не мобілізований, перебуває на посаді сержанта старшого бойового медика 129 роти охорони та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , тобто має стабільний дохід, тому в змозі забезпечувати доньку всім необхідним для її благополучного, спокійного життя. Також ОСОБА_1 має додатковий фіксований щомісячний дохід за піднайом (найм) житла. Також, позивач має у власності об`єкт інвестиційного будівництва, що підтверджується договором №81 від 19.06.2021, згідно з яким Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Спільна справа» (далі - ЖБК) зобов`язується організувати «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованим нежитловим приміщенням по АДРЕСА_3 » за рахунок внесків ОСОБА_1 (Учасника) та інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в Об`єкті будівництва. Позивач сплатив відповідні внески за п. 1.3 вказаного Договору.

Оскільки позивач та відповідач не проживають разом, дитина проживає з батьком, досягти згоди щодо визначення місця проживання дитини самостійно сторони не можуть, на прохання позивача з`явитися до органу опіки і піклування, щоб визначити місце проживання в позасудовому порядку відповідач не реагує, необхідним є визначення місця проживання дитини з позивачем, аби останній зміг самостійно діяти в інтересах своєї дитини та разом із нею вільно пересуватися, в тому числі, в разі потреби, виїжджати за кордон.Жодних перешкод позивач відповідачу у побаченнях чи піклуванні з донькою не створює і готовий з свого боку сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування матері.

Враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, те, що дитина проживає з батьком і не було зафіксовано жодних порушень у виконанні ним батьківських обов`язків, враховуючи прихильність дитини до обох батьків, вік дитини, позивач вважає, що варто визначити місце проживання дитини з батьком ОСОБА_1 , тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пославшись на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Суду пояснив, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на його утриманні. Також йому у догляді та вихованні дитини допомагає його мати та няня. Відповідач ОСОБА_2 зібрала речі та без пояснень залишила квартиру та дитину, не цікавиться її життям, здоров`ям, взагалі не відвідує дитину.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог. Суду пояснила, що бажає, щоб її донька ОСОБА_3 в подальшому проживала з нею. З донькою тривалий час не бачилася, оскільки на даний час вона має намір працевлаштуватися та знайти житло.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Вінницької міської ради до судового засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу в її відсутність, підтримує висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28.09.2023 №01/00/011/58519 (а.с.65-66).

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з 26.04.2015 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який станом на день розгляду цієї справи між ними розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2023, що не заперечується сторонами по справі (а.с. 15).

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 (а.с. 16).

Згідно з довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради №30344 від 22.05.2023, відповідачку ОСОБА_2 знято з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 з 22.05.2023 (а.с. 17).

В судовому засіданні на запитання суду відповідач ОСОБА_2 пояснила, що з місця реєстрації за вищевказаною адресою вона знялася у добровільному порядку, на даний час проживає у друзів. Повідомити суду адресу свого фактичного місця проживання відмовилася.

Згідно з довідками в/ч НОМЕР_1 Міністерства Оборони України від 17.05.2023, сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та його грошове забезпечення з грудня 2022 року по травень 2023 року складає 227268,97 грн. Станом на 18.05.2023 отримує щомісячно грошову компенсацію за піднайом (найм) житла в сумі 1900 грн. (а.с. 19-21).

На а.с. 18 - копія військового квитка ОСОБА_1 .

На а.с. 22-26 - копія договору оренди житлового приміщення від 01.02.2018 з Додатком до договору, відповідно до якого ОСОБА_1 орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 22-26).

ОСОБА_1 має у власності об`єкт інвестиційного будівництва, що підтверджується договором №81 від 19.06.2021, згідно з яким Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Спільна справа» (далі - ЖБК) зобов`язується організувати «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованим нежитловим приміщенням по АДРЕСА_3 » за рахунок внесків ОСОБА_1 (Учасника) та інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в Об`єкті будівництва. Позивач сплатив відповідні внески за п. 1.3 вказаного Договору (а.с. 27-36).

Згідно з висновком виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування №01/00/011/58519 від 28.09.2023, керуючись статтями 19, 161 Сімейного кодексу України, оскільки спір між батьками щодо місця проживання дитини відсутній, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за недоцільне визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 (а.с. 69-70).

У даному висновку, зокрема, зазначено, що 19.09.2023 на засіданні комісії батько дитини ОСОБА_1 повідомив, що мати дитини ОСОБА_2 у травні 2023 року пішла з сім`ї, залишила з ним доньку ОСОБА_5 . Батько ОСОБА_1 стверджував, що мати ОСОБА_2 з того часу донькою не цікавилася, не приходила, ніколи не забирала її в нього і навіть ніколи не говорила, що в майбутньому може забрати ОСОБА_6 до себе. Мати ОСОБА_2 у вищевказаних засіданнях комісії участі не брала, хоча їй направлялися рекомендовані листи за адресою: АДРЕСА_5 (дану адресу повідомив батько ОСОБА_1 ). 03.07.2023 під час телефонної бесіди мати ОСОБА_2 відмовилася повідомляти адресу свого проживання для надсилання їй поштової кореспонденції й категорично заявила, що їй не цікаво, з якого приводу батько дитини звернувся до суду. Мати ОСОБА_2 у подальшому на неодноразові телефонні дзвінки не відповідала, рекомендовані документи, що стосуються даної справи, не надала.

Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч. 1 ст. 157 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст. 49 ЦПК України, право на збільшення або зменшення розміру позовних вимог, відмови від позову, зміни підстав або предмета позову належить виключно позивачеві.

Згідно зі ст. 175 ЦПК України підставами позову, які відповідно до ст. ст. 49, 265 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Як слідує з обставин, якими позивач обгрунтував свій позов тим, що:

- з 22.05.2023 мати дитини ОСОБА_2 знялася з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , зібрала свої речі та залишила квартиру, дитина залишилася проживати з позивачем;

- на даний час (з позовом позивач звернувся до суду 02.06.2023) донька ОСОБА_6 постійно проживає з позивачем, який забезпечує дитині належне виховання, утримання і розвиток, що підтверджується доданими до позову довідками. Позивач має змогу забезпечити утримання доньки, має постійний дохід достатнього розміру;

- мати дитини проживає окремо, власного житла не має, офіційно не працює, з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, побутом, не підтримує з нею жодних стосунків.

Як вбачається з висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування на засіданні комісії батько дитини ОСОБА_1 повідомив, що мати дитини ОСОБА_2 у травні 2023 року пішла з сім`ї, залишила з ним доньку ОСОБА_5 . Батько ОСОБА_1 стверджував, що мати ОСОБА_2 з того часу донькою не цікавилася, не приходила, ніколи не забирала її в нього і навіть ніколи не говорила, що в майбутньому може забрати ОСОБА_6 до себе. Мати ОСОБА_2 у вищевказаних засіданнях комісії участі не брала, хоча їй направлялися рекомендовані листи за адресою: АДРЕСА_5 (дану адресу повідомив батько ОСОБА_1 ). 03.07.2023 під час телефонної бесіди мати ОСОБА_2 відмовилася повідомляти адресу свого проживання для надсилання їй поштової кореспонденції й категорично заявила, що їй не цікаво, з якого приводу батько дитини звернувся до суду. Мати ОСОБА_2 у подальшому на неодноразові телефонні дзвінки не відповідала, рекомендовані документи, що стосуються даної справи, не надала.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №18 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

По справі встановлено, що фактично спір щодо місця проживання дитини був ініційований батьком дитини, з яким дитина і так фактично проживала і від якого мати дитини не вимагала та не вимагає зміни її місця проживання.

Після звернення батька дитини до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, відповідачка не подала до суду відзив на позовну заяву, у встановленому порядку з самостійним позовом до суду або із зустрічним позовом в межах розгляду даної справи про визначення місця проживання дитини разом з собою, не зверталася, будь-яких належних доказів, які б свідчили про її бажання і волю щодо визначення місця проживання дитини із мамою суду не надала.

В судовому засіданні мати дитини не заперечувала, що з того часу, як вона покинула сім`ю дитина проживає з батьком, вона останній раз дитину бачила давно, не вимагала від батька побачень з дитиною. В свою чергу позивач повідомляв суду, що він не заборонає відповідачці бачитися з дитиною.

Поведінка та пояснення відповідачки в судовому засіданні дають суду підстави для висновку про те, що фактично відповідачка не заперечує, щоб суд ухвалив рішення про визначення місця проживання дити з батьком, оскільки будь-яких належних доказів, які б свідчили про її бажання і волю щодо визначення місця проживання дитини із мамою суду не надала.

Також суд бере до уваги висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування піклування №01/00/011/58519 від 28.09.2023, відповідно до якого орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за недоцільне визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 (а.с. 69-70).

За встановлених обставин, у суду відсутні підстави вважати, що на час звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, яка фактично проживала і проживає разом з ним, між батьками дитини виник спір саме щодо її місця проживання, оскільки мати дитини ОСОБА_3 не вимагала від батька дитини змінити її місце проживання, не порушувала в судовому порядку питання щодо відібрання дитини у позивача, не зверталася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з собою, при вирішенні органом опіки та піклування питання про визначення місця проживання дитини відповідач участі не приймала.

Саме по собі звернення батька дитини до суду з позовом про визначення місця проживання дитини та заперечення матері дитини по факту вже заявлених до неї вимог в судовому порядку, які висловлені нею в судовому засіданні усно, наведеного висновку суду не спростовують.

Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання.

При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про визначення місця проживання дитини заявлені позивачем передчасно, оскільки зверненню до суду з відповідним позовом має передувати спір між батьками щодо місця проживання дитини та принаймні існувати на час вирішення справи в суді.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в позові, тому судові витрати слід залишити за позивачем. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 141, 150, 160, 161 СК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини.

Рішення суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: