КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №642/2479/20
Провадження № 2/552/1767/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2023 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі - Мацієвській Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та визнання недійсними договорів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 14.05.2020 року звернулася в Ленінського районного суду м. Харків з позовом до відповідачів про визнання дій протиправними та визнання недійсними договорів.

У поданій до суду заяві позивач посилалася на те, що 01.09.2008 року ОСОБА_1 уклала з ВАТ КБ «Надра» кредитний договір №6/4/20/2008/840-К/2403 у сумі 119 325,56 доларів США на строк до 25.08.2038 року зі сплатою 12,8% річних, мета якого придбання житла для власних побутових потреб за адресою: АДРЕСА_1 . 01.09.2008 року на забезпечення кредиту був укладений договір іпотеки №6/4/20/2008/980-І/2404, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначила, що 15.01.2011 року ВАТ КБ «Надра» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, у якій 14.03.2011 року суд у задоволенні відмовив. 24.06.2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області скасувала рішення першої інстанції і ухвалила нове рішення, позов задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» всю суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 104 525,27 доларів США.

Посилалась на те, що зверненням до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором банк реалізував своє право вимоги про дострокове повернення всієї заборгованості за кредитним договором та змінив строк дії кредитного договору датою звернення 15.01.2011 року. З цієї дати правовідносини між сторонами не регулюються умовами кредитного договору, строк дії якого припинився 15.01.2011, а регулюються умовами зобов`язального права, встановленими нормами книги 5 ЦКУ. Між сторонами існує грошове зобов`язання із сумою у розмірі 104 525,27 доларів США, визначеного рішенням АСХО від 24.06.2011 року.

Зазначила, що згідно інформації в публічному паспорті на Голландські торги виставлений лот №ФГВ F51GL33513 «відступлення ( купівля продаж) права вимоги за кредитним договором №6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 зі сплатою відсотків 12,80 % і датою погашення кредиту 25.08.2038. Розміщена інформація про лот у публічному паспорті була відображена некоректно, не відповідає реальному стану і викладена з порушенням умов діючого законодавства. Банк міг відступити тільки наявне у нього право за грошовим зобов`язанням на отримання грошової суми, стягнутої судовим рішенням у розмірі 104525,27 доларів США. Сума заборгованості за нібито діючим кредитом та яка відступалась покупцю Банком була вказана 222 587,86 дол. США, тобто не відповідала сумі, право на стягнення якої мав Банк, та була більша стягнутої суми 104525,27 доларів США загальної заборгованості за кредитом на 118 287,89 дол. США, тобто більше ніж у два рази. Як стало відомо в подальшому із додатку №1 до договору №6/4/20/2008/840-К/2403 купівлі продажу ( відступлення) права вимоги за кредитним договором від 04.12.2018 року ця різниця у сумі 118 287,89 доларів США складається із протиправно нарахованих Банком процентів і пені за період після закінчення строку дії договору кредиту 15.01.2011 і до дати виставлення на продаж вимог по кредитному договору на аукціоні у листопаді 2018 року.

Посилалась на те, що відповідач вказував, що станом на 04.12.2018 року заборгованість по КД №6/4/20/2008/840-К/2403 складатиме 222 587, 86 дол. США, з яких: основний борг 89 726,33 дол США, відсотки 14 573,64 дол США, відсотки ( управлінський облік) 90 731,25 дол. США, пені 27 556, 64 дол. США. Перші дві позиції ( 89726,33 +14573,64 = 104299,97 дол. США) відповідають розміру боргу за кредитом, стягнутого судовим рішенням від 24.06.2011 року, наступні 2 позиції ( 90731,25 +27556,64 = 118 287,89 дол. США) протиправні нарахування банком процентів і пені за умовами кредитного договору після його припинення за фактом звернення Банку до суду про стягнення всієї суми боргу за кредитним договором.

Зазначила, що договір №6/4/20/2008/840-К/2403 купівлі продажу ( відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 04.12.2018 укладений між ПАТ КБ «Надра» та фізичною особою ОСОБА_2 за своєю юридичною природою є договором факторингу. Сама по собі назва договору не змінює його правової природи. Порушення вимог до суб`єктного складу вказаного договору факторингу ( фізична особа ОСОБА_2 як фактор не є фінансовою установою) відповідно до ст.203 ЦК України зумовлює його недійсність. Недійсний договір не має жодних юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, тому між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 не виникло жодних правовідносин на підставі договору №6/4/20/2008/840-К/2403 купівлі продажу ( відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 04.12.2018 року, вважаючи його недійсним.

Просила суд визнати протиправними дії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» щодо нарахування процентів і пені по кредитному договору №6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року після звернення Банком з позовом про дострокове стягнення кредиту 15.01.2011, які є порушенням прав споживача ОСОБА_1 визначенням ціни продукції ( заборгованості за кредитом) неналежним чином.

Визнати недійсним договір №6/4/20/2008/840-К/2403 купівлі продажу ( відступлення) права вимоги від 04 грудня 2018 року за кредитним договором №6/4/20/2008/840-К/2403 від 01 вересня 2008 року.

Визнати недійсним договір від 04 грудня 2018 року про відступлення прав за іпотечним договором №6/4/20/2008/980-І/2404 від 01 вересня 2008 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27.10.2020 року відкрито провадження у даній справі.

20.11.2020 року до Ленінського районного суду м. Харкова від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, зазначила, що в жодному разі ані чинним законодавством України, ані судовою практикою не зазначено, що заборгованість у розмірі 104525,27 доларів США є остаточною. Така позиція позивача, навпаки, суперечить вимогам чинного законодавства. Банк мав право нараховувати штрафні санкції ОСОБА_1 , оскільки, заборгованість не сплачена на сьогоднішній день.

Посилалась на те, що кредитор у зобов`язанні має право нараховувати інфляційні збитки, 3% річних та пеню, заборгованість з боку ОСОБА_1 не погашена, грошові кошти не сплачено на користь Банка, а тому, банк мав право здійснювати продає права вимоги за дійсним зобов`язанням.

Зазначила, що позивач мала право оскаржити розміщення лоту, якщо вона вважала, що не існує права вимоги на виставлене майно. Доказів того, що ОСОБА_1 зверталась зі скаргою матеріали справи не містять.

Також зазначила, що ОСОБА_2 , як фізична особа, мав повне право на участь у електронних торгах щодо придбання права вимоги, просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

24.11.2020 року до Ленінського районного суду м. Харкова від позивача надійшла відповідь на відзив.

Зазначила, що доводи відповідача щодо правомірності продовження нарахування Банком процентів і пені за умовами кредитного договору після звернення до суду з вимогами про стягнення всієї суми боргу за кредитним договором є протиправними, оскільки право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняються у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Посилалась на те, що доводи відповідача щодо правомірності відступлення новому кредиторові прав первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що не існували на момент переходу цих прав є протиправними, оскільки право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняються у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. Просила задовольнити позов у повному обсязі.

13.01.2021 року до Ленінського районного суду м. Харкова від відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшов відзив на позовну заяву.

Зазначив, що активи банку, які включені до ліквідаційної маси підлягають продажу на відкритих торгах ( аукціоні). У позивача перед банком була наявна заборгованість за кредитним договором №6/4/20/2008/840-К/2403 відповідно даний актив містився у ліквідаційній масі банку і був виставлений на продаж.

Посилався на те, що позивач стверджує, що на момент відступлення прав вимоги розмір заборгованості був інший, оскільки звернувшись до суду про стягнення заборгованості Банк змінив строк дії кредитного договору, яка з 25.08.2038 року на 15.01.2011, що не відповідає обставинам справи та нормам діючого законодавства, оскільки банк пред`явив вимогу до боржника у 2010 року про погашення поточної заборгованості, а не дострокового повернення суми кредиту, а тому пред`явлення вказаного позову Банком не змінює строк дії кредитного договору. Позивачем не надано жодного доказу про належне виконання кредитного зобов`язання шляхом погашення боргу, або належного виконання рішення Апеляційного суду Харківської області по справі №22-ц-11256/11, що свідчить про невиконання судового рішення та неповернення кредитних коштів банку з моменту отримання кредиту. Оскільки, кредитне зобов`язання не виконано посилання позивача про те, що кредитний договір, договір іпотеки були припинені ж безпідставними і не підтверджені жодним належним доказом.

Зазначив, що позивач не надав жодних доказів, що свідчить про недійсність укладеного між Банком ( первинним кредитором) і ОСОБА_2 ( новим кредитором) договору про відступлення прав вимоги цей договір є правомірним правочином. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

28.01.2021 року до Ленінського районного суду м. Харкова від позивача надійшла відповідь на відзив, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15.03.2023 року справу прийнято до провадження зі стадії розгляду справи по суті.

У судове засідання позивач не з`явилась, попередньо надала заяву про розгляд справи без її участі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи.

У судове засідання відповідачі своїх представників не направили, попередньо надали до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представників.

Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 вересня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №6/4/20/2008/840-К/2403, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 119325,56 доларів США в порядку і на умовах визначених цим Договором за програмою «Нове житло». Цільове використання кредиту для придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 ./а.с.9/

Відповідно до п.1.3.1 даного договору відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,8% на рік. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у період (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості.

Згідно п.1.4 вказаного договору Банк надає позичальнику кредит строком до 25 серпня 2038 року.

Відповідно до договору іпотеки №6/4/20/2008/980-І/2404 від 01.09.2008, встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №6/4/20/2008/840 К/2403 приймає в іпотеку нерухоме майно двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Визначена сторонами вартість предмету іпотеки складає 667760 грн, що в еквіваленті при перерахуванні на долари США офіційному курсу НБУ на день укладення цього договору складає 137804,65 доларів США./а.с.12/

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2011 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 14 березня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 104525,27 доларів США, що складає 831833,01 грн../а.с.16-17/

04.12.2018 року між ПАТ «КБ «Надра»( первісний кредитор) та ОСОБА_2 (новий кредитор) укладено договір №6/4/20/2008/840-К/2403 купівлі продажу ( відступлення ) прав вимоги за кредитним договором, згідно умов якого за результатами відкритих торгів ( аукціону) з продажу майнових прав, оформлених протокол №UA-EA-2018-09-14-000196-b від 06.11.2018 року, складеного ТОВ «Держзакупівлі.Онлайн», первісний кредитор передає у власність новому кредитору, а новий кредитор приймає у власність права вимоги до позичальника за кредитним договором №6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року з додатковими угодами/договорами( за наявності)./а.с.29-33/

Із додатку №1 до договору №6/4/20/2008/840-К/2403 купівлі продажу ( відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 04.12.2018 року вбачається, що станом на 04.12.2018 року заборгованість по КД №6/4/20/2008/840-К/2403 складає 222 587,86 дол. США:

-Основний борг 89726,33 дол.США;

-Відсотки 14573,64 дол.США;

-Відсотки ( управління облік) 90731,25 дол.США;

-Пеня 27556,64 дол.США./а.с.31/

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, незважаючи на ухвалення судового рішення про стягнення коштів, позивач кредитних зобов`язань не виконує, кошти за кредитним договором повернуто не було, проценти за кредитом та пеня підлягають нарахуванню відповідно до умов договору, в якому встановлено термін повернення кредиту до 25.08.2038 року, а тому нарахування відсотків та пені здійснюється банком відповідно до умов кредитного договору від 01.09.2008 року.

Згідно зі ст.ст.11,15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Однак, позовні вимоги, з якими звернувся позивач до відповідачів- не є належним способом захисту прав, передбаченого чинним законодавством, як спосіб захисту прав.

Отже, невірно обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні пред`явлених особою вимог.

Посилання позивача про те, що зверненням до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором Банк реалізував своє право вимоги про дострокове повернення всієї заборгованості та змінив строк дії кредитного договору датою звернення 15.01.2011 року є необґрунтованими, адже позивач не зверталась до відповідачів( суду) із вимогою про визнання договору припиненим, окрім того, як вбачається із рішення апеляційного суду Харківської області від 24.06.2011 року, заборгованість була стягнута не у повному обсязі, а за період прострочення виконання зобов`язання, а тому у задоволенні позову в частині визнання протиправними дії ПАТ «КБ «Надра» щодо нарахування процентів і пені по кредитному договору необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин та з огляду на те, що договір №6/4/20/2008/840-К/2403 від 04 грудня 2018 року та договір від 04 грудня 2018 року про відступлення прав за іпотечним договором №6/4/20/2008/980-І/2404 від 01 вересня 2008 року не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, відсутні підстави для визнання даних договорів недійними.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд, приходить до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та про відмову в їх задоволенні в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та визнання недійсними договорів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк» Надра», місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців,15, ;

відповідач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців,17.

Головуючий Т.В.Шаповал