Справа № 444/2323/23
Провадження № 2/444/793/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ ПОВНЕ)

31 жовтня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом про розірвання шлюбу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що 26.10.2018 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №3412, зареєстровано шлюб з відповідачем, у зв`язку із чим вона своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » змінила на « ОСОБА_4 ». Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає.

Позивач зазначає, що за час перебування у шлюбі їх спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через сімейно-побутові сварки, що виникали на побутовому грунті, у них виникало постійне непорозуміння один одного, що призвело до втрати почуттів.

З початку 2019 року вони фактично не перебувають у шлюбних відносинах, не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та не спілкуються між собою.

Позивач зазначає, що починаючи з зазначеного вище періоду, вона неодноразово намагалась вийти з відповідачем на зв`язок стосовно розірвання шлюбу в порядку визначеному ст.160 СК України, проте відповідач так і не вийшов на зв`язок для вирішення даного питання.

Позивач вважає, що їх з відповідачем шлюб фактично припинив існування починаючи з 2019 року, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать її інтересам, у зв`язку з чим вона наполягає на його розірванні. На примирення не згідна, а тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. Також просить відновити їй дошлюбне прізвище " ОСОБА_3 ".

Окрім того, позивач в позовній заяві зазначає, що у зв`язку із відсутністю у неї спеціальних знань в області права, вона була вимушена звернутися за професійною юридичною допомогою в юридичну компанію, в касу якої нею було сплачено суму у розмірі 16 000 грн., та 6000 грн. відповідно до договору про надання юридичних послуг, що підтверджується відповідним договром, фіксальними чеками, актом надання юридичних послуг.

Також, при подачі позову до суду позивачкою було сплачено судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Отже судові витрати, що були понесені позивачкою складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. та витрат по оплаті юридичних послуг у розмірі 16 000 грн. 00 коп., які позивач просить стягнути з відповідача в її користь.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 07.08.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін на 25.09.2023 року.

25.09.2023 року ухвалою суду відкладено розгляд даної справи на 31.10.2023 року у зв`язку із тим, що сторони в судове засідання не з`явились та відомості про вручення поштового повідомлення про розгляд справи сторонам в матеріалах справи відсутні, однак на адресу суду повернулись конверти із позначкою "адресат відсутній".

Позивач у судове засідання не прибула, однак подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просить розглядати справу у її відсутності, щодо винесення заочного рішення не заперечує (арк. спр. 29-30).

Відповідач в судове засідання повторно не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання (арк. спр. 43-44), від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, відзиву на позовну заяву.

У зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у 26.10.2018 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №3412, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (арк. спр. 39).

З матеріалів справи, зокрема, позовної заяви встановлено, що у сторін в шлюбі дітей немає.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З письмової заяви позивачки від 11.10.2023 року зареєстрованої в канцелярії суду за вх. № 11066 від 11.10.2023 року, яка міститься в матеріалах справи та позовної заяви, встановлено, що вона остаточно визначилась та збереження шлюбу не бажає (арк. спр. 29).

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, підстав для надання строку на примирення немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

З огляду на викладені правові норми, обставини у справі, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин.

Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, про відновлення її дошлюбного прізвища " ОСОБА_3 ".

Щодо вимоги позивача про судові витрати, що були понесені неї та які складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. та витрат по оплаті юридичних послуг у розмірі 16 000 грн. 00 коп., які позивач просить стягнути з відповідача в її користь, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача в користь позивача необхідно стягнути сплачений при поданні позову позивачкою до суду судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності є представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

Відповідно до ст.131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Стаття 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачкою додано договір про надання юридичних послуг №М-1355 укладений 28.06.2023 року та №М-1835 укладений 27.09.2023 року між позивачкою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , а також акт про надання юридичних послуг від 07.07.2023 року та від 04.10.2023 року. Відповідно до договору про надання юридичних послуг №М-1355 укладеного 28.06.2023 року за підготування проекту позовної заяви та проекту клопотання вартість послуг складає 16 000 грн. Відповідно до договору про надання юридичних послуг №М-1835 укладеного 27.09.2023 року за підготування проекту клопотання, проекту супровідного листа, вартість послуг складає 6000 грн. (арк.спр.7-8, 34-36).

Однак, позивачкою не подано доказів щодо підстав для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, зокрема доказів про те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_5 є адвокатом чи учасником адвокатського об`єднання.

З огляду на зазначене, враховуючи зміст поданих документів на підтвердження понесених позивачем судових витрат, вище зазначених критеріїв, суд вважає що вимога позивача про стягнення з відповідача в її користь витрат на правничу допомогу у розмірі 16 000 грн., та 6000 грн. відповідно до договорів про надання юридичних послуг не підлягає задоволенню.

А відтак, позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

На підставі ст. ст. 24, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 283,284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що зареєстрований 26.10.2018 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №3412.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 відновити прізвище " ОСОБА_3 ".

В решті позовних вимог позивача ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при поданні позову до суду судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , дата видачі 05.06.2023 року, орган що видав 8036.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,місце праці не встановлено, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено.

Повний текст рішення складено 07.11.2023 року.

Суддя: Олещук М. М.