Справа № 136/1860/23
провадження № 2/136/408/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно по спадщині за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Липовецької міської ради (далі відповідач), у якому просив:

- визнати за позивачем право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок - "А" (загальною площею - 41,2 кв.м., житловою площею 13,3 кв.м.); веранду, ганок - "а"; літню кухню "Б"; сарай - "б"; сарай - "В"; сарай -"в"; сарай - "Г"; погріб - "п/Г"; вбиральню - "Д"; огорожу - "№1", ворота - "№2", хвіртки - "№3", що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , і який належав спадкодавцеві ОСОБА_2 ;

- визнати за позивачем право власності у порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки: площею 0,2500 га, що розташована по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №828817, виданого Війтовецькою сільською радою Липовецького району Вінницької області від 10.03.2010 за №42; на земельну ділянку площею 0,2191 га, що розташована по АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства, яка належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №828787; на земельну ділянку площею 0,1423 га, що розташована по АДРЕСА_1 , яка належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №828774, і які належали спадкодавцеві ОСОБА_2 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , а після його смерті відкрилася спадщина, долею якої він ще за життя розпорядився, склавши заповіт від 18.01.2012, за яким все належне йому майно, в тому числі житловий будинок і Державні акти на право власності на землю: ЯК №828817; ЯК №828787; ЯК №828774 заповів своєму синові - позивачу. Однак, після вчасного подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини батька, позивачу було відмовлено в її оформленні, з тих підстав, що у заповіті ОСОБА_2 від 18.01.2012 не конкретизовано адресу житлового будинку, який було заповідано, а також було заповідано лише правовстановлюючі документи на земельні ділянки, натомість необхідно було зазначити конкретно про такі земельні ділянки як майно.

Ухвалою суду від 22.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу.

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, а у своїй заяві представник просив суд про розгляд справи без нього та визнав позов.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, а у своїй заяві просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити.

Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання.

Суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Війтівці, Вінницької обл.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №234991060, на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на житловий будинок - "А" (загальною площею - 41,2 кв.м., житловою площею 13,3 кв.м.); веранду, ганок - "а"; літню кухню "Б"; сарай - "б"; сарай - "В"; сарай -"в"; сарай - "Г"; погріб - "п/Г"; вбиральню - "Д"; огорожу - "№1", ворота - "№2", хвіртки - "№3", що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Також ОСОБА_2 належали земельні ділянки: площею 0,2500 га, що розташована по АДРЕСА_1 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №828817, площею 0,2191 га, по АДРЕСА_1 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №828787, площею 0,1423 га, по АДРЕСА_1 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №828774.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на вищевказане майно.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт від 18.01.2012, за яким все належне йому майно, в тому числі житловий будинок і Державні акти на право власності на землю: ЯК №828817; ЯК №828787; ЯК№828774, заповів своєму синові - позивачу.

Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як визначено в ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

В силу припису ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Судом було встановлено, що спадщину ОСОБА_2 , шляхом вчасного подання нотаріусу заяви, прийняв лише позивач і до складу спадкової маси увійшов житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельні ділянки по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_2 , згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯК №828817, серії ЯК №828787, серії ЯК №828774.

Однак, позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на вищевказане майно, з тих підстав, що у заповіті ОСОБА_2 від 18.01.2012 не конкретизовано адресу житлового будинку, який було заповідано, а також було заповідано лише правовстановлюючі документи на земельні ділянки, натомість необхідно було зазначити конкретно про такі земельні ділянки як майно.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, позивач обґрунтовано звернувся до суду з позовом в щодо визнання права власності на спадкове майно.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.

Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний.

Крім того, представник відповідача визнав позов під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги: визнати за позивачем право власності у порядку спадкування за заповітом ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельні ділянки, які належали ОСОБА_2 згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯК №828817, серії ЯК №828787, серії ЯК №828774, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, буд. 4, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04325957) про визнання права власності на спадкове майно по спадщині за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок - "А" (загальною площею - 41,2 кв.м., житловою площею 13,3 кв.м.); веранду, ганок - "а"; літню кухню "Б"; сарай - "б"; сарай - "В"; сарай -"в"; сарай - "Г"; погріб - "п/Г"; вбиральню - "Д"; огорожу - "№1", ворота - "№2", хвіртки - "№3", що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , і який належав спадкодавцеві ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки: площею 0,2500 га, що розташована по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №828817, виданого Війтовецькою сільською радою Липовецького району Вінницької області від 10.03.2010 за №42; на земельну ділянку площею 0,2191 га, що розташована по АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства, яка належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №828787, виданого Війтовецькою сільською радою Липовецького району Вінницької області від 10.03.2010 за №99; на земельну ділянку площею 0,1423 га, що розташована по АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства, яка належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №828774, виданого Війтовецькою сільською радою Липовецького району Вінницької області від 10.03.2010 за №16, і які належали спадкодавцеві ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО