1Справа № 335/3557/23 2/335/1640/2023
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
25 жовтня 2023 р. Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Лазоренко Д.М.,
прокурора Дмитренко О.А.,
представника позивача Мірошниченко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження із розглядом справи в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Цією ж ухвалою встановлено сторонам строки на подання заяв по суті справи.
Відповідач отримав копію ухвали від 28.04.2023 про забезпечення позову 20.05.2023 та копію ухвали від 18.05.2023 про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з усіма доданими до неї документами 25.05.2023, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
У встановлений судом строк відповідач не подав відзив на позовну заяву.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2023, закрито підготовче провадження, розгляд справи призначений в судове засідання.
В судовому засіданні прокурор Дмитренко О.А. надала пояснення по суті позовних вимог, просила позов задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У наданий судом строк відзив на позов не подав, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило.
Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно зі ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З метою встановлення наявності або відсутності підстав для представництва інтересів держави в суді, а саме визнання спадщини відумерлою, окружною прокуратурою опрацьовано інформації Другої запорізької державної нотаріальної контори, Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), виконавчого комітету Запорізької міської ради. За результатами вивчення матеріалів, встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави в суді в особі Запорізької міської ради щодо визнання відумерлим об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_5 1/3 частина квартири успадкована: ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 2-1936 від 04.06.2003, виданим державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори Пянтковською О.Г. та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 2-851, виданим державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори Пянтковською О.Г.
У подальшому після смерті ОСОБА_6 , частина квартири успадкована ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 699 від 24.06.2016, виданим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Мельник О.Г.
Відповідно до інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Управляння державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02.12.2022 виявлено актовий запис про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- актовий запис про смерть № 87 від 22.01.2022 складений Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до листа КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради від 27.12.2022 № 02.2-05/6881 на підставі постанови слідчого СВ відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції Андрієнка В.Л. від 08.12.2021 комунальною установою проводилась експертиза трупа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була доставлена з адреси: АДРЕСА_1 (Висновок експерта № 7371 від 09.12.2021). Труп довгий час рідними не затребуваний, смерть зареєстрована комунальною установою в Вознесенівському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (актовий запис № 87) від 22.03.2022).
Відповідно до інформації Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 01.12.2022 № 04-45/3/1223 за адресою: АДРЕСА_1 в період з 01.01.2010 була зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08.12.1982 року по теперішній час.
Наведене підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_2 від 28.01.1994, свідоцтво про право на спадщину за законом № 2-1936 від 04.06.2003, свідоцтвом про право на спадщину за законом № 699 від 24.06.2016, а також інформацією з Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.11.2022 № 314406209.
Відповідно до інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02.12.2022 актові записи про шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, народження дітей відносно померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено.
За інформацією Третьою запорізької державної нотаріальної контори від 28.12.2022 № 1231/01-09 заповіти (спадкові договори) від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не посвідчувалися.
Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 70657067 від 17.11.2022 у Спадковому реєстрі міститься інформація про заведення Третьою запорізькою державною нотаріальною контрою після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , спадкової справи № 161/2022 від 05.09.2022. відомості про видачу свідоцтва про право власності відсутні.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 161/2022 від 05.09.2022 наданим на запит прокурора, вищевказана спадкова справа була заведена Третьої запорізькою державною нотаріальною конторою після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , 05.09.2022 за заявою ОСОБА_1 .
За результатами опрацювання матеріалів спадкової справи встановлено, що справа заведена на підставі заяви ОСОБА_1 , проте жодних документів, що підтверджують родинні відносини ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_2 не надано.
Відповідно до заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 27.08.2022, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його тіткою.
Водночас, вказане спростовується інформацією, наданою відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Так, відповідно до інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02.12.2022 щодо актових записів про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, народження дітей, смерті щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено наступні актові записи: № 1773 про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Інших актових записів про народження дітей відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлено.
Відповідно до інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11.01.2023 щодо актових записів про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, народження дітей, смерті щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлено наступний актовий запис: № 1773 про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Інших актових записів про народження дітей відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виявлено.
Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути тіткою ОСОБА_1 , оскільки була єдиною дитиною в сім`ї.
Відповідно до листа Третьої запорізької державної нотаріальної контори № 303/02-14 від 27.02.2023 прокуратур проінформовано, що ОСОБА_1 не було надано документи, що підтверджують родинні відносини з ОСОБА_2 , свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Інші особи крім ОСОБА_1 із заявами про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не зверталися.
За правилами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.
Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).
Згідно із статтею 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Норми статті 1277 ЦК України регламентують, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття зобов`язує орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Така заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.
З цієї норми права випливає, що у разі наявності вказаних умов, на підставі рішення суду - спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. До звернення з заявою про визнання спадщини відумерлою і набрання законної сили відповідним рішенням суду у територіальної громади існує законний інтерес, заснований на правових нормах, що регулюють правовідносини щодо підстав набуття і припинення права власності після смерті особи, у якої відсутні спадкоємці. Цей інтерес (законні очікування) полягає у прагненні органу місцевого самоврядування набути право власності на відумерлу спадщину. Паралельно з цим інтересом у територіальної громади існує обов`язок звернутися до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.
З метою захисту цього законного інтересу законодавець передбачив положеннями ч. 5 ст. 1277 та ст. 1283 ЦК України, що спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою. Охорона спадкового майна здійснюється в інтересах територіальної громади з метою його збереження.
Отже, вказаний охоронюваний законом інтерес, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, є об`єктом судового захисту.
Положення про перехід спадщини, визнаної судом відумерлою, у власність територіальної громади за місцем її відкриття також закріплено у нормі статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон).
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією, цім та іншими законами.
Таким чином, у спірних правовідносинах органом місцевого самоврядування, через який територіальною громадою безпосередньо здійснюється місцеве самоврядування, згідно з приписами ст. 2 Закону, є Запорізька міська рада.
Виходячи з правової природи відумерлості спадщини, підставою для проведення державної реєстрації права власності на спадкове майно є відповідне судове рішення, прийняте після спливу встановленого законом річного строку.
На момент звернення до суду із позовом, встановлений ч. 2 ст. 1277 ЦК України річний строк з часу відкриття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , сплинув.
З урахуванням вищенаведеного, вказана квартира належить до об`єкта відумерлої спадщини, що є підставою для виконання Запорізькою міською радою обов`язку звернення до суду з відповідною вимогою.
Наведені обставини свідчать про наявність правових підстави для визнання відумерлою спадщини у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належної за життя на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та передачі її у власність територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.
Аналіз статті 1277 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що для набуття майном статусу відумерлого, по-перше, необхідна відсутність спадкоємців, або ж їх відмова від прийняття спадщини. По-друге, звернення органу місцевого самоврядування до суду з відповідною заявою після спливу одного року з часу відкриття спадщини. І по-третє, статус відумерлого майна повинен бути встановлений відповідним судовим рішення. Лише за наявності хоча б однієї з вказаних умов, відсутності прямих спадкоємців, орган місцевого самоврядування набуває права звертатися до суду та брати участь в спорах щодо спадкування.
Підстави обрання прокурором захисту інтересів держави в порядку позовного провадження.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Згідно із ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
За п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.
Згідно із ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.
Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_1 заявив про свої права на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про наявність спору про право власності. Разом з цим, відомостей про видачу свідоцтва про право власності немає.
Щодо обґрунтування порушення «інтересів держави» суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
При встановленні наявності або відсутності порушень або загрози порушень «інтересів держави» необхідно виходити з того, що ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» зазначає про порушення або загрозу порушення «інтересів держави», якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади (1), орган місцевого самоврядування (2) чи інший суб`єкт владних повноважень (3), до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (4).
Аналіз вказаної статті Закону дає підстави дійти до висновку, що «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так і інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів).
Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади є частинами одного цілого «інтересів держави», про які зазначено в ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».
Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади можуть збігатися повністю, частково, або навіть взагалі не пересікатися.
Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Відповідно до ст. 2 Закону місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
У ст. 6 Закону зазначено, що первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.
Згідно з ст. 10 Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності міст.
Статтею 60 Закону передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно.
Таким чином, Запорізька міська рада є органом, що представляє територіальну громаду м. Запоріжжя та здійснює від імені територіальної громади м. Запоріжжя повноваження щодо розпорядження майном комунальної власності.
Право комунальної власності право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.
З метою вирішення проблем із забезпечення населення житлом, а також поліпшення житлових умов використовуються, у тому числі, квартири, що перебувають у житловому фонді територіальної громади.
До компетенції виконавчих органів міських рад відповідно до норм ст. 15 Житлового кодексу Української РСР належить, зокрема, здійснення управління житловим фондом місцевої Ради та прийняття рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради.
Проте, у зв`язку з низьким рівнем забезпеченості населення міста житлом через дефіцит квартир, які складають житловий фонд міста, додатково затверджуються програми із забезпечення житлом населення шляхом сприяння розвитку молодіжного будівництва, удосконалення механізмів придбання житла і забезпечення на цій основі подальшого розвитку системи іпотечного житлового кредитування, якими передбачено виділення бюджетних коштів.
Ураховуючи наведене, спрямованість прокурора у вказаній справі направлена на захист інтересів держави, оскільки існує загроза позбавлення можливості територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради передати вказану квартиру у власність або користування громадянам, які потребують отримання житла.
Звернення прокурора з вказаною заявою до суду спрямовано саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання щодо права власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказана загроза порушення інтересів держави та інтересів територіальної громади міста Запоріжжя свідчить про наявність «порушень інтересів держави» у розумінні ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та наявність підстав для представництва.
Отже, звернення прокурора до суду відповідає законній меті, оскільки спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання щодо передання у власність територіальної громади майна, яке становить відумерлу спадщину.
У зв`язку з цим, не порушується принцип справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи, що набула спірне майно у незаконний спосіб.
Таким чином, гарантії, передбачені ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не порушуються.
Отже, у правовідносинах, що виникли, згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Запорізька міська рада, є органом, що представляє територіальну громаду м. Запоріжжя та здійснює від її імені повноваження щодо розпорядження майном комунальної власності.
Щодо обґрунтування неналежного здійснення захисту інтересів держави Запорізькою міською радою суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Таким чином, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлює дві альтернативні групи умов, при наявності яких, прокурор наділений правом здійснення представництва в суді законних інтересів держави. Перша група альтернативних умов порушення або загроза порушення інтересів держави. Друга група альтернативних умов - захист цих інтересів (порушених, або щодо порушення яких існує загроза) не здійснює (1) або неналежним чином здійснює (2) орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (3).
Запорізька міська рада відповідно до вимог ст. 2 Закону є органом, через який територіальною громадою безпосередньо здійснюється місцеве самоврядування.
Таким чином, у правовідносинах що виникли, саме Запорізька міська рада є органом, уповноваженим здійснювати як захист порушених інтересів держави, так і захист порушених інтересів територіальної громади міста Запоріжжя.
Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦК України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.
Статтею 327 ЦК України передбачено, що управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 08.02.2019 у справі № 915/20/18 викладено правову позицію про те, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.
З огляду на викладене у прокурора виникло не тільки право, але й обов`язок відреагувати на існуючий факт порушення інтересів держави у спірних правовідносинах шляхом звернення до суду з цим позовом.
З метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави окружною прокуратурою на адресу Запорізької міської ради скеровано лист від 14.12.2022 за вих. № 52-9144 вих-22, в якому викладено виявлені підстави для визнання відумерлою спадщини у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Запорізька міська рада як орган, уповноважений здійснювати як захист порушення інтересів держави, так і захист порушених інтересів Запорізької міської територіальної громади, повинна була вжити заходи до визнання спадщини відумерлою, зокрема шляхом пред`явлення відповідної позовної заяви.
Департаментом правового захисту Запорізької міської ради листом від 29.12.2022 за № 02-07/2019 прокуратуру поінформовано, що оскільки до Запорізької міської ради та районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району не надходило жодної інформації, яка давала б підстави вважати, що квартира АДРЕСА_2 має ознаки відумерлого майна, Запорізька міська рада з приводу визнання відумерлою спадщиною квартири АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 , до суду не зверталась.
Отже, вищевказане свідчить про обізнаність органу місцевого самоврядування щодо наявності порушеного права з грудня 2022 р., однак заходи спрямовані на захист порушених інтересів держави та Запорізької міської територіальної громади представницьким органом тривалий час не вживаються.
Окружною прокуратурою з метою вжиття органом місцевого самоврядування заходів, спрямованих на відновлення порушених інтересів держави повторно направлено до запорізької міської ради лист від 13.02.2023 за вих. № 52-103-1604 вих-23 з обґрунтуванням виявлених порушень.
Листом департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради № 02-07/0643 від 27.02.2023 прокуратуру поінформовано, шо станом на 27.03.2023 Запорізька міська рада не зверталась до суду з приводу визнання кв. АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 . Проти вжиття органами прокуратури заходів судово-претензійного характеру в інтересах територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради не заперечують.
Опрацюванням відомостей, розміщених на сайті Судової влади України встановлено, що станом на час звернення прокурора з даним позовом до суду, Запорізькою міською радою заходи щодо захисту інтересів Запорізької міської територіальної громади у вказаних правовідносинах шляхом пред`явлення відповідного позову або заяви, так і не вжито.
Вказані обставини свідчать про нездійснення Запорізькою міською радою захисту порушених інтересів держави та територіальної громади міста Запоріжжя, що свідчить про наявність підстав для представництва, передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».
Згідно зі ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.
На виконання вимог, визначених ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя попередньо, до звернення із цим позовом до суду, повідомлено Запорізьку міську раду як орган, що уповноважений представляти інтереси відповідної територіальної громади, щодо прийняття рішення про представництво інтересів держави в особі Запорізької міської ради, доказом чого є лист окружної прокуратури.
Згідно статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.
Оскільки після смерті ОСОБА_2 , спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, з часу відкриття спадщини сплив один рік, то суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання квартири АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 , відумерлою спадщиною та передання її у власність територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 2684,00 гривень та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1342,00 гривень.
Керуючись статтями 4, 12, 13,7682, 89, 141, 263265, 280282, 338,354 ЦПК України, суд
Позовну заяву за позовом заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою задовольнити.
В повному обсязі рішення складено (з урахуванням вихідних) 06.11.2023.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя І.П. Соболєва