справа № 367/4427/23
провадження № 6/361/221/23
У Х В А Л А

25 вересня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді Сердинського В.С.

за участю секретаря судового засідання Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну стягувача правонаступником, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», приватний виконавець Говоров Павло Володимирович, ОСОБА_1 ,

установив:

В червні 2023 року ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» у порядку ст. 442 ЦПК України звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заявник зазначав, що на примусовому виконанні приватного виконавця Говорова П.В. перебуває виконавче провадження № 63999828 від 28 грудня 2020 року щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитної заборгованості, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса № 90836 від 31 жовтня 2020 року.

20 лютого 2023 року між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було укладено договір відступлення права вимоги №20230202 до боржників.

Посилаючись на викладене, просили суд замінити сторону стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні №63999828 від 28 грудня 2020 року.

В судове засідання представник заявника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. В прохальній частині заяви просив про розгляд справи у його відсутність.

В судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином.

В судове засідання приватний виконавець Говоров П.В. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця Говорова П.В. перебуває виконавче провадження № 63999828 від 28 грудня 2020 року щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитної заборгованості відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса № 90836 від 31 жовтня 2020 року.

20 лютого 2023 року між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було укладено договір відступлення права вимоги №20230202 до боржників (а.с. 4-9).

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконання на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

За правилами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку статті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі №6-1355/10, провадження №61-12076св18 (ЄДРСРУ №730011901).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 55 ЦПК України, процесуальним правонаступником є особа, якою замінено сторону або третю особу в зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного правовідношення, а саме: в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, та до якої переходять усі процесуальні права й обов`язки цього суб`єкта.

Підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва (так само як і внаслідок виконання зобов`язання за боржника поручителем, майновим поручителем, або іншою третьою особою) буде пряма вказівка акта цивільного законодавства (ч. 3 ст. 11 ЦК України), а також настання певних обставин, які мають юридичне значення.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, підставою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття її внаслідок правонаступництва.

Правонаступництво у цивільному процесі є перехід прав та обов`язків від однієї особи до іншої за законом або угодою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов правильного висновку, що заява підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 3 ст. 11, п. 1 ч. 1 ст. 512, ст.514 ЦК України, ст.ст. 18, 55, 260, 442 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Замінити сторону стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні №63999828 від 28 грудня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

cуддя В.С.Сердинський