ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року

м. Харків

справа №638/5035/22

провадження №22-ц/818/1658/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П. , Тичкової О.Ю.

за участю секретаря: Сізонової О.О.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

відповідач: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення зі спадкоємця грошових коштів в межах спадкового майна,-

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Семенових Ольги Станіславівни на заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 червня 2023 року, постановлене суддею Рибальченко Л.М.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 - 184533,80 грн; на користь ОСОБА_2 - 150000 грн.; на користь ОСОБА_3 - 150000 грн.; та витрати на правничу допомогу.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 червня 2023 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Семенових О.С., посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що позивачі дізналися про смерть боржника лише 16.02.2022 року, в цей же день було направлено вимогу до нотаріальної контори. При цьому вартість спадкового майна перевищує розмір зобов`язань.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що доказів, які б надавали можливість визначити вартість спадкового майна, матеріали справи не містять, а суд не має повноважень збирати самостійно з власної ініціативи докази про обставини, які повинна доводи сторона, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення зі спадкоємця грошових коштів в межах спадкового майна.

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 березня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання: за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 років; за ч. 2 ст. 15 п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років. У відповідності до ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 визначено у виді позбавлення волі на строк 12 років. Вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 34 533,80 грн. матеріальної шкоди та 150000 грн. моральної шкоди. Вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 по 150000 грн. в якості моральної шкоди.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 березня 2014 року набрав законної сили 09 березня 2016 року.

На виконання вказаного вироку, Дзержинським районним судом м. Харкова були видані виконавчі листи: про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 150000 грн.; про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 34533,80 грн.; про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 150000 грн.; про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 150000 грн.

З матеріалів справи встановлено, що вказані виконавчі листи були пред`явленні до виконання до Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2020 року подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області Молотилової В.В. про визнання частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами задоволено. Визначено частку майна боржника ОСОБА_5 - квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності в розмірі частини.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 листопада 2020 року про задоволення подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання частки майна боржника ОСОБА_9 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, залишено без змін, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_9 та заявника ОСОБА_10 без задоволення.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.15 зворот)

З інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова (а.с.91) убачається, що на момент смерті ОСОБА_5 був зареєстрований разом із матір`ю ОСОБА_8 .

На адресу Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори позивачі направили претензії, які прийняті та зареєстровані 16.02.2022 року №566/02-14 (а.с.22 зворот)

Відповідно до копії актового запису про смерть № 11227 від 02 червня 2021 року мати боржника - ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини звернулась її онука ОСОБА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 10 липня 1998 року, реєстраційний № НОМЕР_2 , яке міститься в матеріалах спадкової справи № 596/2021 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , вбачається, що останній на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_5 належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з положеннями статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю особи боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання покладені рішенням суду входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 Цивільного кодексу України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.

Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України позивач заявив вимоги до спадкоємця.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної правової норми застосовуються у випадку дотримання кредитором статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є пересічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Сплив строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

17 липня 2021 року ОСОБА_4 звернулась до начальника Шевченківського ДВС у місті Харкові СМУ МЮ з заявою про закриття виконавчих проваджень відносно ОСОБА_5 та скасування арешту накладеного на майно останнього у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 .

Позивачі наголошують, що про смерть ОСОБА_9 дізналися лише 16.02.2022 року. В той же день звернулися до нотаріальної контори із претензією до спадкоємців.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення позивачів про смерть боржника.

Таким чином, колегія суддів приймає доводи позивачів, і вважає, що ними не пропущено строк на пред`явлення позову до спадкоємця померлого.

Як зазначено вище, на час смерті боржника його мати ОСОБА_8 була зареєстрована разом із ним у квартирі за адресою АДРЕСА_2 . Заяву про відмову від спадщини не подавала.

Також заяву про відмову від спадщини після ОСОБА_5 не подавала і відповідачка, яка прийняла спадщину після ОСОБА_8 до спливу 6-ти місяців після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

Таким чином ОСОБА_4 є такою, що прийняла спадщину після смерті бабусі ОСОБА_8 , до складу якої входить спадщина після смерті боржника ОСОБА_5 .

При цьому до складу спадщини після ОСОБА_5 входять як зобов`язання по сплаті відповідачам шкоди, покладені вироком суду від 24.03.2014 року, так і 1/2 частини квартири за адресою АДРЕСА_2 .

З висновку експерта №154/10 про проведення оціночно-будівельного дослідження встановлено, що середня вартість квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 площею 45,1 кв.м. станом на 03 жовтня 2023 року складає 1767469,00 грн.

Одже заборгованість ОСОБА_5 у виконавчому провадженні становить: перед ОСОБА_1 у розмірі - 184533,80 грн; перед ОСОБА_2 - 150000,00 грн; перед ОСОБА_3 - 150000,00 грн.; а всього 484533,80 грн. Вартість частини квартири, що належить ОСОБА_5 та входять до складу спадщини, згідно експертного дослідження становить 883734,50 грн.

Тобто розмір зобов`язання не перевищує вартість спадкового майна.

Частиною першою статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

До обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Судова колегія, встановивши наявність порушеного права (наявність непогашеної спадкодавцем заборгованості за рішенням суду), факт прийняття спадщини відповідачем після смерті боржника, своєчасне звернення кредитора з вимогою до спадкоємця, наявність спадкового майна у вигляді частини квартири та його вартості, дійшла висновку про те, що вимоги позивачів є обґрунтованими.

Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Крім того, в позовній заяві було заявлено вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. на користь кожного з позивачів.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно Договорів про надання правової допомоги №б/н від 29 серпня 2022 року укладених між Адвокатським бюро «СЕМЕНОВИХ», в особі керуючого Семенових О.С. та Погосяном А.В., Погосяном А.В., Погосяном Ш.С., вбачається, що за умовами договорів бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Згідно п.4.1. кожного договору за правову допомогу передбачену п.1.1 договору, клієнт сплачує грошову винагороду у фіксованому розмірі 5000,00 грн.

Згідно Детальних описів робіт, адвокат Семенових О.С. надала клієнтам наступну правову допомогу: підготовка та направлення адвокатських запитів; аналіз документів та збір доказів; підготовка та подача позовної заяви.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судова колегія, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг,обгрунтовано стягнув витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі по 5000,00 грн на користь кожного з позивачів, що є справедливим, співмірним та обгрунтованим.

За подання позовної заяви з ОСОБА_11 на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір у сумі 1500,00 грн (а.с.41); та за подання апеляційної скарги 2250,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 червня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 184533,80 грн., витрати на правничу правову допомогу у сумі 5000,00 грн та судовий збір 1250,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 150000 грн., витрати на правничу правову допомогу у сумі 5000,00 грн та судовий збір 1250,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 150000 грн., витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн та судовий збір 1250,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 09.11.2023 року.