ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9105/23 Справа № 204/8294/22 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря судового засідання Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, зобов`язання вчинити дії та встановлення порядку користування майном,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коваленко Володимир Сергійович,

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

06 жовтня 2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, зобов`язання вчинити дії та встановлення порядку користування майном, в якій позивач просив усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом вселення ОСОБА_1 в квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди у користуванні квартирою та надати ключі від квартири; встановити порядок користування квартирою шляхом виділення в користування ОСОБА_1 окремої житлової кімнати, площею 12,2 кв.м., а всі підсобні приміщення: кухню, коридор, ванну, вбиральню, вбудовану шафу, лоджію - залишити у спільному користуванні сторін; стягнути моральну шкоду та судові витрати.

Позов мотивовано тим, що позивач є співвласником 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інші 2/3 частини вказаної квартири належить його сестрі, відповідачу ОСОБА_1 . Позивач вирішив вселитись у спірну квартиру для проживання, однак не зміг попасти до квартири у зв`язку із тим, що відповідач змінила замки вхідних дверей до тамбуру та до вхідних дверей самої квартири. Представником позивача було направлено на адресу відповідача звернення щодо мирного врегулювання спору, щодо користування спірною квартирою та запропоновано в добровільному порядку надати ключі від всіх дверей, які надають доступ до квартири. Відповідь на вказане звернення від відповідача не надходила. Позивач вважав, що вказані обставини є свідченням того, що йому чиняться перешкоди в користуванні його власністю. Такі неправомірні дії відповідача спричинили йому моральну шкоду, а тому позивач був змушений звертатись за захистом своїх прав до суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

21 серпня 2023 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, зобов`язання вчинити дії та встановлення порядку користування майном задоволено частково.

Усунуто перешкоди в користуванні квартирою шляхом вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_2 .

Зобов`язано ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 дублікат ключів від всіх вхідних дверей для входу до квартири АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У вересні 2023 року, не погодившись із вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коваленко В.С., подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про встановлення порядку користування квартирою та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вказану позовну вимогу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції помилково посилався на ненадання позивачем належних та допустимих доказів, які б вказували на неможливість виділення частки в натурі та на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» від 14.10.1991 року №7, де предметом цих роз`яснень є будинок, а не квартира.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від інших учасників справи письмових заперечень на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Коваленко В.С. у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Моськіна В.М. у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечувала. Просила відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про встановлення порядку користування квартирою необхідно скасувати з ухваленням в цій частині нового рішення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.11.2021 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області за № 1158.

Інші 2/3 частини спірної квартири АДРЕСА_2 , належить його сестрі відповідачу - ОСОБА_1 , яка постійно проживає у цій квартирі, що не заперечується сторонами.

У судовому засіданні позивач зазначав, що відповідачка чинить йому перешкоди в користуванні власністю, а саме: замінено вхідні замки на дверях у тамбурі та квартирі, добровільно відповідач його у квартиру не впускає, що унеможливлює доступ позивача до спірної квартири. У зв`язку з чим, позивач 09.02.2022 року викликав наряд поліції з проханням посприяти у вирішенні конфлікту, на підтвердження чого позивачем було подано заяву до органів поліції про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 126 КК України, з якої вбачається, що заявник мав намір вселитися до квартири, однак сестра змінила замки від вхідних дверей до тамбуру.

У судовому засіданні відповідач зазначала, що дійсно відповідач мав вільний доступ до квартири під час проживання у ній батька, але після смерті батька у них виник конфлікт, та у зв`язку з цим нею були змінені замки у вхідних дверях. Станом на теперішній час у інший спосіб вирішити проблему користування спільним майном не вдається.

Судом було встановлено, що між позивачем та відповідачем дійсно виник конфлікт з приводу користування майна, яке належить їм на праві спільної часткової власності, оскільки відповідачка не надає доступу до квартири, частку якої отримав позивач у власність в порядку спадкування за законом, тим самим чинить перешкоди позивачу у користуванні його частиною власності.

Стосовно позовної вимоги про визначення порядку користування квартирою суд дійшов висновку, що зазначена вимога не підлягає задоволенню, оскільки всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на неможливість виділення частки в натурі. Крім того, суд не є експертною установою, яка уповноважена перевіряти питання технічної можливості, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, визначення порядку користування об`єкту нерухомого майна відповідно до часток співвласників, що позбавляє суд можливості вирішити питання про можливість виділу в натурі частки в спільній частковій власності, та у разі неможливості встановити порядок користування майном відповідно до наявних часток у власності.

При цьому суд звернув увагу, що позивач не скористався правом на подання до суду відповідного експертного дослідження, в ході судового розгляду відповідного клопотання про призначення судової експертизи не заявив.

Але з такими висновками колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 155 ЖК України, власника квартири не може бути позбавлено права користування квартирою.

Згідно ч.1 ст.382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Згідно п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неможливість встановлення ним порядку користування житловим приміщенням. Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про встановлення порядку користування квартирою, суд помилково посилався на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на неможливість виділення частки в натурі, оскільки у даному випадку відсутня необхідність у наданні таких доказів.

Отже апеляційна скарга підлягає задоволенню, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зазначеної позовної вимоги підлягає скасуванню, а сама позовна вимога підлягає задоволенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коваленко Володимир Сергійович, задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2023 рокув частині відмови у задоволенні позовної вимоги про встановлення порядку користування квартироюскасувати.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_2 шляхом виділення в користування ОСОБА_1 окремої житлової кімнати, площею 12,2 кв.м., житлові кімнати, площею, 10, 1 кв.м та 17, 2 кв.м зашити у користуванні відповідачки ОСОБА_2 , а всі підсобні приміщення: кухню, коридор, ванну, вбиральню, вбудовану шафу, лоджію - залишити у спільному користуванні сторін.

В іншій частині рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 07.11.2023 року.

Судді: