_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2584/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі :

головуючого - судді Коваленко О.Б.,

за участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 07 липня 2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції , актовий запис № 961.

В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що подружні стосунки між ними не підтримуються, у них з відповідачкою різні характери, погляди на життя, примирення між ними неможливе, шлюб має формальний характер.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Коваленко О.Б.

На дату розгляду справи представник позивач надав до суду заяву, в якій позов підтримав, наполягав на розірванні шлюбу та просив засідання провести за його відсутності.

Представник відповідачки у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, неодноразово просив розгляд справи відкласти на іншу дату.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з цим судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 07 липня 2013 року, шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції , актовий запис № 961.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначеної вільної згоди між сторонами по справі немає.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні позивача по справі.

Стосовно відповідачки ОСОБА_2 суд звертає увагу на те, що нею ( або її представником) не було подано до суду клопотання про надання строку на примирення, що могло би свідчити про намір зберегти подружнє життя. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між сторонами не підтримуються, подальше сумісне проживання суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрував Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 07 липня 2013 року, актовий запис № 961.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дати складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду складено 09.11.2023 р.

Суддя Коваленко О. Б.