Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ додаткове /

01 листопада 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Мех В.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О.Шалімова» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 вересня 2023 року було відмовлено в позові ОСОБА_1 до Державної установи`Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О.Шалімова» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

04 серпня 2023 року, 23 серпня 2023 року та 15 вересня 2023 року представником відповідача до суду подані заяви про стягнення витрат на правову допомогу, які містили оновлений розрахунок витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до останньої заяви, поданої до суду представником відповідача 15 вересня 2023 року, остання просить стягнути з позивача 42 500, 00 гр. витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,2,3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про стягнення судових витрат з позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, у тому числі, вирішує такі питання: як розподілити між сторонами судові витрати.

При ухваленні рішення судом питання про розподіл судових витрат вирішено не було.

З матеріалів справи вбачається, що в порядку виконання вимог ч.3 ст.175 ЦПК України відповідачем разом з відзивом на позов подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які станом на день подачі відзиву становлять 15 000, 00 гр.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

21 грудня 2022 року між відповідачем - Державною установою «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» та адвокатом Браславською Л.З. укладено Договір № 0312/7 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 2.1. Договору за виконану роботу замовник сплачує виконавцю грошові кошти за домовленістю сторін на підставі актів виконаних робіт.

Згідно з п. 2 додаткової угоди № 3 від 07 липня 2023 року до Договору № 0312/7 від 21 грудня 2023 року про надання правової допомоги по справі № 760/11612/23 сторони погодили, що за результатом прийняття рішення суду першої інстанції розмір гонорара успіху адвоката становить 10 000, 00 гр.

При цьому у п. 3 додаткової угоди обумовлено, що гонорар успіху є додатковою винагородою адвоката, платою за досягнутий адвокатом результат, що залежить від настання певної події - рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 Акту № 3 від 14 вересня 2023 року здачі-прийому виконаних робіт з надання правової допомоги по справі № 760/11612/23 вартість участі адвоката у кожному засіданні становить 3 000,00 гр.; підготовка процесуальних документів, пов`язаних з розглядом справи (клопотань, заяв, заперечень) становить 1 000, 00 гр. за одну годину; відшкодування витрат, пов`язаних з підготовкою та розглядом справи; час проїзду до суду, всіх інших місць виконання процесуальних дій, відправка поштової кореспонденції становить 500, 00 гр. за одну годину.

Згідно з п. 5 Акту № 3 за час знаходження справи у судовому провадженні за період з 31 травня 2023 року по 14 вересня 2023 року адвокату підлягає оплаті 29 000, 00 гр. з урахуванням наступного розрахунку:

- підготовка заяви про повернення позову від 07 липня 2023 року № 1 тривалістю 0,5 год., вартістю 500,00 гр., з відправкою її засобами поштового зв`язку стороні тривалістю 1 год., вартістю 500,00 гр.;

- підготовка та подання відзиву па позовну заяву від 07 липня 2023 року № 2 тривалістю 7 год., вартістю 7 000,00 гр.;

- підготовка та подання заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від 07 липня 2023 року № 3 тривалістю 2 год., вартістю 2 000,00 гр.;

- підготовка та подання клопотання про визнання явки позивача обов`язковою від 07 липня 2023 року № 4 тривалістю 2 год., вартістю 2 000,00 гр.;

- підготовка та подання клопотання про витребування доказів від 07 липня 2023 року № 5 тривалістю 2 год., вартістю 2 000,00 гр.;

- відправка позицій 2-5 засобами поштового зв`язку стороні тривалістю 1 год., вартістю 500,00 гр.;

- подача документів по позиціям 1-6 безпосередньо до канцелярії суду тривалістю 1 год., вартістю 500,00 гр.;

- ознайомлення з матеріалами справи 10 липня 2023 року (з врахуванням проїзду) тривалістю 3 год., вартістю 1 500,00 гр.;

- підготовка та подання пояснень від 04 серпня 2023 року (з додатками), заяви про витребування доказів від 04 серпня 2023 року тривалістю 3 год., вартістю 3 000,00 гр., з відправкою засобами поштового зв`язку тривалістю 1 год., вартістю 500,00 гр.;

- участь у судовому засіданні 17 серпня 2023 року - 3 000, 00 гр., з урахуванням часу проїзду до суду тривалістю 1 год., вартістю 500,00 гр.;

- підготовка та подання клопотання до суду від 21 серпня 2023 року тривалістю 1 год., вартістю 1 000,00 гр., з відправкою її засобами поштового зв`язку до суду та стороні тривалістю 1 год., вартістю 500,00 гр.;

- підготовка та подання заяви до суду від 14 вересня 2023 року та сторонам тривалістю 4 години, вартістю 4 000, 00 гр.

Крім того, п. 6 Акту № 3 також містить згадку про гонорар успіху, який становить 10 000,00 гр.

Таким чином, станом на 14 вересня 2023 року загальна вартість витрат на правничу допомогу становить 39 000, 00 гр.

У п. 11 Акту № 3 сторони відмічають, що участь у судовому засіданні, яке призначено на 19 вересня 2023 року визначається за фактом прийняття участі у ньому та складає 3 000, 00 гр. та 500, 00 гр. за час проїзду.

З огляду на це, участь адвоката у судовому засіданні 19 вересня 2023 року, підлягає додаванню 3 500, 00 гр. до загального обсягу виконаних робіт, яка визначена станом на 14 вересня 2023 року.

Враховуючи викладене, загальна вартість витрат на правничу допомогу становить 42 500, 00 гр.

Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до п.п.6, 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.

З точки зору ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні розміру судових витрат, які підлягають відшкодуванню на користь відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постановіВеликої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При визначенні суми до стягнення суд виходить з чисельної практики Верховного Суду, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, згідно з якою зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу можливе лише у разі подання відповідного клопотання сторони.

Представником позивача будь-яких клопотань про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги чи щодо неспівмірності таких витрат до суду подано не було.

В постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові від 28 грудня 2020 року в справі №640/18402/19 Верховний Суд зазначив, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

До клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу представником відповідача не було надано документального підтвердження понесення вказаних витрат.

Проте, суд виходить з того, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, а саме: у додатковій постанові від 23 грудня 2021 року в справі № 923/560/17, постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 329/766/18 / провадження № 61-17688св20 /, постанові від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 / провадження № 61-3157 св 21 /.

З огляду на викладене, надання представником відповідача детального опису наданих послуг з урахуванням витраченого часу та вартості кожної з них, з позивача підлягає стягненню на користь відповідача 32 500, 00 гр. витрат на правничу допомогу.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 травня 2020 року справі № 904/4507/18, вирішуючи виключну правову проблему стосовно стягнення "гонорару успіху" як додаткової винагороди адвоката за досягнення позитивного рішення у справі, вказала, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в п.21 додаткової постанови у справі № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)) присуджуючи судові витрати, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху".

Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові.

Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що за наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат.

У рішенні від 22 лютого 2005 року у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява N 35839/97) ЄСПЛ також зазначив, що незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху", визначав зобов`язання лише між заявником та його адвокатом.

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

З урахуванням приведеного вище аналізу суд не знаходить підстав для стягнення з позивача витрат на правову допомогу в частині гонорару успіху.

Що стосується витрат на прибуття до суду, а також час на відправку поштової кореспонденції, суд виходить з позиції Верховного Суду в даному питанні, яка викладена в чисельних постановах, у тому числі № 910/4268 від 18 травня 2022 року, в якій зазначено, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.

Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката.

При цьому одночасно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.

Такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта.

З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

З урахуванням даного обґрунтування суд приходить до висновку, що такі витрати є складовою правничої допомоги та підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної установи «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О.Шалімова» 32 500,00 гр. витрат на правову допомогу.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Державна установа «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О.Шалімова», адреса: 03680, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 30, .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва