Справа № 214/9901/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 жовтня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі :

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні і спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо та визначення способу участі у її вихованні, третя особа Служба у справах дітей Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд усунути йому перешкоди у спілкуванні з його неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши способи його участі у вихованні дитини та у спілкуванні з нею наступним чином: побачення кожної суботи з 10 год. до 18 год. неділі без присутності матері; щорічний відпочинок оздоровлення на період його відпустки без присутності матері; святкування Нового Року, Різдва Христового, Пасхи у парні роки разом із ним, непарні разом з матір`ю; святкування його дня народження 13 липня, дня народження бабусі ІНФОРМАЦІЯ_2 дідуся 26 жовтня за місцем фактичного проживання батька та/або на окремій території в загальнодоступних місцях без присутності матері та будь-яких інших членів її родини; побачення із дочкою в день її народження 02 вересня за бажанням дитини або за адресою її фактичного проживання/перебування, або за місцем фактичного проживання батька без присутності матері, або за місцем проведення урочистої події; безперешкодне необмежене спілкування з дочкою за допомогою телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач та відповідач з 09 вересня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.08.2015 року було розірвано. Від шлюбу є одна дитина дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає разом з відповідачем та на утримання якої з позивача на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2021 року на користь відповідача стягуються аліменти. Однак відповідач з вересня 2015 року почала чинити позивачеві перешкоди у спілкуванні з дочкою та прийнятті участі у її вихованні, у зв`язку з чим він вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явився, але його представник надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивача.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте матеріали справи містять наданий представником відповідача відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач перешкоди позивачу у спілкуванні з дочкою не чинила і при його бажанні та пропозиції, а також при бажанні їх дочки, остання зустрічається разом із батьком без обмеження часу і будь-яких перешкод, при тому, що як відомо відповідачу, позивач працює за кордоном, у м. Кривому Розі буває наїздами і не завжди має можливість зустрітись з дочкою. Зазначено, що позивач неодноразово брав дочку для зустрічей та спілкування, у зв`язку з чим приводив її до себе додому, однак після чого залишав її саму у квартирі та йшов на зустрічі з друзями, а тому дочка весь час проводила сама у квартирі та повертаючись додому вона була розчарована діями батька та відсутністю спілкування із ним.

Представник третьої особи у судове засідання також не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Так, позивач та відповідач з 09 вересня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.08.2015 року було розірвано (а.с.13).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітньою дитиною ОСОБА_1 позивача у цій справі та ОСОБА_4 , яка змінила прізвище на « ОСОБА_5 » відповідача у цій справі (а.с.39,72).

Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2021 року з позивача у цій справі на користь відповідача у цій справі на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 09 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14-15).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам позивача, наданої державним виконавцем, за період з 09 грудня 2020 року по 31 січня 2022 року було нараховано аліментів на суму 49426 грн. 51 коп., сплачено позивачем станом на 18 січня 2022 року 45595 грн. 76 коп., а заборгованість станом на 18 січня 2022 року склала 3830 грн. 75 коп. (а.с.74).

Як убачається з матеріалів справи, позивач та неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані у належній позивачу квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16-18,49,68-69).

Згідно акту від 18.11.2020 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_3 , відповідач разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.75).

Згідно акту від 15.11.2021 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_5 , у квартирі АДРЕСА_6 цього ж будинку проживає та зареєстрований позивач, матеріально-побутові умови проживання якого задовільні та який за місцем проживання характеризується позитивно, завжди ввічливий, веде здоровий спосіб життя, піклується про своїх батьків, які проживають в одному з ним під`їзді - у квартирі АДРЕСА_7 (а.с.43).

Згідно листів-відповідей на запити адвоката позивача, останній за медичною допомогою до лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не звертався, до адміністративної відповідальності не притягався (а.с.41-42,44).

Згідно характеристики участі батька дитини у вихованні дитини КЗ «ДНЗ №32» КМР, наданої також на запит адвоката позивача, останній на момент відвідування закладу його дочкою ОСОБА_3 зарекомендував себе з позитивної сторони, приймав активну участь у вихованні дочки, завжди був присутній на святах, цікавився життям дитини, виявляв повагу та інтерес до рекомендацій чи консультацій вихователя, дитину забирав із закладу завжди вчасно чи разом з дружиною, чи по черзі, дитина кожного разу була рада бачити тата при зустрічі, працівники закладу жодного разу не помічали підвищення голосу, прояву агресії чи насильства стосовно дитини, зі сторони батьків спостерігався демократичний стиль виховання, тато завжди мав позитивний вплив на дитину (а.с.84-85).

Відповідно до психологічного висновку за результатами психологічного обстеження ОСОБА_3 , учениці КНВК №35 «Імпульс», виданої за підписом в.о. директора ОСОБА_6 та практичного психолога ОСОБА_7 , зокрема, за даними діагностики «Виявлення рівня депресії» в емоційному стані особистості є прояви легкої ситуативної депресії, зі слів дитини, відчуття тривоги, прояви збудливості в емоційно-вольовій сфері трапляються внаслідок конфронтації, що триває кілька років у відносинах між батьками та безпосередньо впливає на її емоційний стан (а.с.76).

Згідно висновків індивідуальної психологічної діагностики ОСОБА_3 проведеної 19 лютого 2022 року за зверненням відповідача, результати діагностування дозволяють стверджувати про наявність ознак більшої прихильності до матері, насторожене, амбівалентне ставлення до батька та рекомендовано надати свободу самій дитині у виборі можливості та інтенсивності спілкування з батьком, оскільки батько сприймається як людина, яка примушує роботи вибір між батьками та досить сильно психологічно тисне на дочку, надалі слід проводити врегулювання ситуації організації спілкування із батьком та родичами з боку батька із врахуванням емоційного ставлення дитини (а.с.87-90).

Виходячи з положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Виходячи з положень ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 18 Конвенції про права дитини, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Так, звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, перешкоджає повноцінно приймати участь у її вихованні, чим порушує його права як батька.

Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом установлено, що заявляючи вимоги про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дочкою позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту вчинення відповідачем йому перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Між тим, суд приходить до висновку, що фактично спір виник у зв`язку з неможливістю сторін досягти домовленостей щодо порядку спілкування позивача з дитиною.

Однак суд вважає, що батько дитини має право на спілкування з нею, але це не повинно заважати нормальному розвитку дитини.

Разом з тим, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що батько дитини не має можливості та певного досвіду догляду за дитиною, не містять доказів існування обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування з дочкою чи обставин, які б свідчили про таке спілкування батька з дочкою, яке б перешкоджало нормальному розвитку дитини або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб.

Отже, на підставі вищевикладеного, вбачаються підстави для визначення судом способу спілкування батька з дочкою, дотримуючись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Так, з метою збереження рівності прав батьків та забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що спілкування батька з дитиною має бути визначене не суцільно, а з певною періодичністю та саме такий графік не буде суперечити інтересам дитини, не перешкоджатиме її нормальному розвитку і відповідатиме обсягу обов`язків та прав батька щодо дочки.

Відтак, до запропонованого позивачем порядку, необхідно внести окремі уточнення, позаяк запропонований ним графік щодо зустрічей із дитиною кожної суботи з 10 год. до 18 год. неділі, враховуючи те, що у будні дні дитина відвідує навчальний заклад, буде порушувати права відповідача на спілкування з дитиною у вихідні дні, тому з урахуванням дотримання розумного балансу на участь кожного з батьків у вихованні дитини та те, що дитина повинна мати також і час для спілкування з матір`ю, час на спілкування зі своїми друзями і необхідного відпочинку, суд вважає за доцільне визначити спосіб та порядок участі у вихованні та спілкуванні батька з дочкою, а саме кожної першої та третьої суботи місяця з 10 год. до 18 год. та другої і четвертої неділі місяця з 10 год. до 18 год. з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та без присутності матері, оскільки присутність відповідача при усіх зустрічах та протягом всього часу перебування батька з дочкою може приводити до особистих конфліктних відносин між сторонами, які будуть порушувати інтереси дитини, спричиняти на неї негативний вплив, а також на особисте спілкування дитини з батьком.

Суд зауважує, що право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає його інтересам. Між тим з батьків, хто проживає окремо і дитиною має існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Діти мають рости під опікою і відповідальністю обох батьків, а тому участь позивача у вихованні дитини, спілкуванні між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а буде відповідати інтересам дитини.

Між тим суд зазначає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо проведення з ним на період його відпустки сумісного відпочинку та оздоровлення дитини, позаяк такі вимоги не конкретизовані та суперечать принципу рівності обсягу прав батьків. Зазначені питання у кожному конкретному випадку мають бути вирішені позивачем за домовленістю з відповідачем з урахуванням перш за все інтересів дитини, її психологічного і фізичного стану та обставин, які можуть виникнути, зокрема в залежності від графіку відпусток як позивача, так і відповідача.

Разом з тим, слід визначити позивачу спосіб участі у вихованні його дочки щодо проведення святкування Нового Року, Різдва Христового, Пасхи у запропонований позивачем спосіб, а саме у парні роки разом із ним, непарні разом з матір`ю, але з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини, позаяк саме такий порядок відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприйняти спілкування кожного з батьків, який не буде порушувати її інтересів, сприятиме встановленню контакту батька та дочки та забезпечуватиме розумний баланс і рівність прав обох батьків.

Водночас суд зазначає, що погоджується із запропонованим позивачем способом участі у вихованні дочки шляхом святкування його дня народження 13 липня, дня народження бабусі ІНФОРМАЦІЯ_2 дідуся 26 жовтня за місцем фактичного його проживання та/або на окремій території в загальнодоступних місцях без присутності матері, побачення з дитиною у день її народження за її бажанням, а також щодо безперешкодного необмеженого спілкування з дочкою за допомогою телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку з урахуванням перш за все інтересів дитини, її психологічного і фізичного стану та не порушення режиму розпорядку її дня.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає, що визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідатиме інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування з дочкою, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дитини.

Окрім того, суд зауважує, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи її вік, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж дане рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів для побачень позивача з дитиною.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на характер спору та часткове задоволення пред`явлених позовних вимог, відсутність вимог про компенсацію понесених позивачем витрат по сплаті судового збору, суд на підставі ст.141 ЦПК України вважає за доцільне залишити їх за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10-13, 19, 23, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 спосіб участі його у спілкуванні та вихованні дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:

- зустрічі з дитиною кожної першої та третьої суботи місяця з 10 год. до 18 год. та другої і четвертої неділі місяця з 10 год. до 18 год. без присутності матері з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини;

- святкування з дитиною Нового Року, Різдва Христового, Пасхи у парні роки, з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини;

- святкування з дитиною його дня народження 13 липня, дня народження бабусі ІНФОРМАЦІЯ_2 дідуся 26 жовтня за місцем фактичного його проживання та/або на окремій території в загальнодоступних місцях без присутності матері, з урахуванням інтересів дитини, її психологічного і фізичного стану та не порушення режиму розпорядку її дня;

- побачення з дитиною у день її народження за її бажанням;

- безперешкодне необмежене спілкування з дитиною за допомогою телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку з урахуванням інтересів дитини, її психологічного і фізичного стану та не порушення режиму розпорядку її дня.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.