УХВАЛА

Іменем України

10.11.2023 Справа №607/21858/23 Провадження № 2-н/607/1764/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши заяву Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячої води,

УСТАНОВИЛА:

08.11.2023 КП теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради звернулось до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячої води.

Дослідивши зміст заяви та додані неї документи, доходжу такого висновку.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, у своїй заяві КП теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за період з 01.02.2021 до 01.10.2023 у сумі 25106,40 грн.

Одночасно до заяви додана виписка з особового рахунку про заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, з якої вбачається, що вартість наданих боржнику послуг за вказаний період становить 25106,40 грн.

У той же час боржник за даний період сплатив 13725,95 грн. Однак у виписці зазначено, що така оплачена боржником сума зарахована на погашення уже наявної у боржника заборгованості, яка стягнута відповідними судовими рішеннями.

Разом з тим докази на підтвердження наявності заборгованості за попередній період та наявності судових рішень, якими така заборгованість стягнута, заявник до заяви про видачу судового наказу не додав.

Також в обґрунтування заявленої до стягнення суми заявник зазначив, що сума платежів, здійснених у період з 01.02.2021 до 01.10.2023, зарахована стягувачем на підставі п. 36 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

Так, п. п. 36 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії визначає, що під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу. У разі якщо споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності (за винятком погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві), а у разі відсутності такої заборгованості в рахунок майбутніх платежів споживача, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу.

Системний аналіз вказаного вище положення Типового договору свідчить про те, що зарахування виконавцем платежу споживача за попередній період можливе у двох випадках: 1) у разі коли споживачем не визначено розрахунковий період; 2) у разі коли споживачем визначено розрахунковий період, однак за зазначений споживачем період виникла переплата.

Разом з тим, зазначаючи про застосування у даному випадку положення, передбаченого п. 36 Типового договору, заявник не конкретизував, який саме з двох можливих варіантів зарахування виконавцем платежу споживача за попередній період використовувався у конкретному випадку, тобто не вказує про обставини, які свідчать про те, чи споживачем не визначений розрахунковий період, чи визначено розрахунковий період, однак за зазначений споживачем період виникла переплата. Так само заявником не надано доказів на підтвердження таких обставин, зокрема, відповідних платіжних документів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

На підставі викладеного, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України приходжу до переконання, що у видачі судового наказу за заявою КП теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячої води слід відмовити.

Крім цього, роз`яснюю, що відмова у видачі судового наказу за встановленої вище підстави не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 165, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячої води.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Марциновська