Провадження №2/523/1529/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"08" листопада 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Славинського А.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи без самостійних вимог на боці позивача Юридичного департаменту Одеської міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом знесення самочинного збудованого об`єкту,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Одеська міська рада (далі ОМР) звернулась до суду з позовними вимогами, в яких просить:

зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення двох самочинно збудованих двоповерхових будинків за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Заява мотивована тим, що Одеській міській раді стало відомо про порушується право власності територіальної громади на земельну ділянку у зв`язку із самочинним будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Так, виконавчими органами Одеської міської ради зафіксовано факт самовільного зайняття земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Одеси шляхом здійснення самочинного будівництва двох двоповерхових будинків, які побудовано на земельній ділянці територіальної громади м. Одеси за вказаною вище адресою, зокрема, було встановлено забудова двох нових житлових двоповерхових будинків на земельній ділянці, що належить територіальній громаді м. Одеси. На момент обстеження один з будинків експлуатувався. Інший будинок збудований з газоблоку, виконані роботи з влаштування покрівлі, розпочато монтаж віконних блоків. Під час обстеження будівельні роботи не проводились, будівельники та будівельна техніка були відсутні, потрапити до вказаного об`єкту не вдалося, власник або його уповноважена особа були відсутні, про що складений відповідний акт обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові на території м. Одеси, а також зроблено фотофіксацію самочинного будівництва.

На думку представника Одеської міської ради такі дії порушують права власності на земельну ділянку територіальної громади та є підставою для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Від відповідачів не надходило відзиву та/або пояснень на позовні вимоги.

Юридичний департамент Одеської міської ради письмові пояснення по справі не надавав.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16.12.2022р. було відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.01.2023р. за клопотанням представника ОМР з Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради були витребувані копії реєстраційних справ по спірному об`єкту нерухомості, копії яких надійшли до суду 21.02.2023р.

Ухвалою суду від 23.05.2023р. підготовче провадження було закрито та призначено розгляд справи за участі сторін.

ІІІ. Позиції сторін.

Представники ОМР позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи направлялись повідомлення належним чином. Згідно поштових повідомлень, адресати за місцем своєї реєстрації відсутні, що вказує на вручення судових повісток належним чином (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК).

Представник юридичного департаменту Одеської міської ради направив до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву відповідачів на позовну заяву справу розглянуто в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, дійшов такого висновку.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до інформації Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, викладеної у листі від 05.11.2021 року № 4602-02/644, право власності на 71/100 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.02.2005 року № 1-477.

Право власності на інші 29/100 частин вказаного будинку було зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 14.03.2008 року № 5-1170.

Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 111,9 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м. належали: ОСОБА_4 (71/100 частин), ОСОБА_5 (29/100 частин).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2016 року, реєстровий номер № 1236, спадкоємцем частини 29/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , став ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.12.2018 року, реєстровий номер № 2795, спадкоємцем іншої частини 29/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , стала ОСОБА_2 .

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно убачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2016 року, реєстровий номер № 1236, рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 08.07.2016року № 30387164 за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на 29/200 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису: 15319518).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.12.2018 року № 2795 рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.12.2018 року № 44377803 за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на 29/200 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису: 29228887).

У подальшому, на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 23.11.2020 року № ОД 18 «Реконструкція частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 з виділом в самостійний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані» рішенням державного реєстратора від 26.11.2020 року № 55375856, припинено право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у зв`язку із виділом частки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.12.2018 року № 2795, свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2016 року № 1236, декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 23.11.2020 року № ОД 18 та технічного паспорту від 12.11.2020 року серія та номер: б/н, виготовленого Одеська філія ДП «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», рішенням державного реєстратора про реєстрацію права власності (перенесення) (з відкриттям розділу) від 26.11.2020 року № 55375856 було зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по частині об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Таким чином, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 є власником 79/100 частин об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

В той же час ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках є власниками виділеного об`єкту з присвоєнням нвої поштової адреси: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Відомості про житловий будинок загальною площею 111.9 кв.м., із якого було виділено внаслідок розподілу між співвласниками об`єкт площею 67,8 кв.м., було зареєстровано в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради ще у 2005 році.

Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради листом від 07.09.2020 року № 01-15/60р повідомило, що за адресами: АДРЕСА_1 та 6-А окрім вищезазначеного житлового будинку фактично збудовано два нових житлових двоповерхових будинка на земельній ділянці, що належить територіальній громаді м. Одеси. На момент обстеження один з будинків експлуатувався. Інший будинок збудований з газоблоку, виконані роботи з влаштування покрівлі, розпочато монтаж віконних блоків. Під час обстеження будівельні роботи не проводились, будівельники та будівельна техніка були відсутні, потрапити до вказаного об`єкту не вдалося, власник або його уповноважена особа були відсутні, про що складений відповідний акт обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові на території м. Одеси, а також зроблено фотофіксацію самочинного будівництва.

Департамент комунальної власності Одеської міської ради листом від 19.10.2020 року № 01-19/2281 повідомив, що земельна ділянка за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , загальною площею 0,08 га, розташована на території приватного сектору та використовується під розміщення двох двоповерхових будівель та надвірних споруд.

У Департаменті комунальної власності Одеської міської ради відсутня інформація про прийняття рішення щодо відведення земельної ділянки у власність чи оренду за вказаними адресами.

Таким чином, виконавчими органами Одеської міської ради зафіксовано факт самовільного зайняття земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Одеси.

Одеська міська рада вважає, що здійсненне самочинне будівництво двох двоповерхових будинків, які побудовано на земельній ділянці територіальної громади м. Одеси за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 порушує права та законні інтереси територіальної громади м. Одеси, як власника земельної ділянки, на якій розташовані ці споруди, оскільки перешкоджає здійсненню повноважень щодо володіння, користування та розпорядження відповідною земельною ділянкою та створює умови для її незаконного використання відповідачами.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Земельним кодексом України (ЗК України), зокрема ст.80 згідно якої суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

За змістом ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Виходячи зі змісту ст. 12 ЗК України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, право розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства тощо.

Статтею 116 ЗК України визначені підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності.

З аналізу з положень наведених норм законодавства вбачається, що, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятих в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Як встановлено судом та підтверджено документально, зокрема листом від 19.10.2020 року № 01-19/2281 Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, що земельна ділянка за адресами: АДРЕСА_1 та 6-А, загальною площею 0,08 га, розташована на території приватного сектору та використовується під розміщення двох двоповерхових будівель та надвірних споруд.

У Департаменті комунальної власності Одеської міської ради відсутня інформація про прийняття рішення щодо відведення земельної ділянки у власність чи оренду за вказаними адресами.

Крім того, позивачем, як органом місцевого самоврядування, стверджується та іншого не спростовано відповідачами, що Одеська міська рада не надавала згоди на будівництво двох двоповерхових будинків за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради листом від 07.09.2020 року № 01-15/60р повідомило, що в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання відмову у видачі скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо одержання права на виконання будівельних робіт або прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради листом від 23.09.2020 року № 01-11/4311 повідомив, що містобудівні умови та обмеження на об`єкт містобудування за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , відсутні.

Відповідно до положень абз. 2 ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі об`єктів архітектури зобов`язані отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов`язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об`єкта архітектури.

Здійснення будівельних робіт на об`єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про здійснення самочинного будівництва без документів, що дають право на виконання будівельних робіт та на земельній ділянці, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси за адресами: АДРЕСА_1 , що не була відведена для цієї мети.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда або інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Враховуючи те, що за змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, а відтак виключає це майно з цивільного обороту.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Пункт 5 вказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-180цс14 об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: 1) земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; 2) відсутній належним чином затверджений проект; 3) під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Зважаючи на викладене слід дійти висновку, що два самочинно збудовані двоповерхових будинка за адресами: АДРЕСА_1 , унеможливлюють здійснення територіальною громадою м. Одеси правомочностей власника щодо ділянки землі, яка знаходиться під забудовою, що, в свою чергу, є підставою для звільнення земельної ділянки шляхом знесення таких об`єктів.

Отже, наявні у справі докази свідчать про те, що спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, будь-яким особам у власність чи/або користування для будівництва за вказаною адресою не надавалась, здійсненне будівництво двох двоповерхових будинків проведено без необхідних на те дозвільних документів, а роботи проведено на земельній ділянці територіальної громади м. Одеси за адресами: АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом, а відтак підлягають знесенню за рахунок осіб, які здійснили таке будівництво.

Таким чином, суд дійшов висновку про ґрунтовність та доведеність заявлених позовних вимог Одеською міською радою пред`явлених до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Разом з тим, позовні вимоги пред`явлені до ОСОБА_4 є безпідставними, недоведеними та не підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на таке.

Як було встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, а саме актом обстеження об`єкта містобудування від 28.08.2020р., а також фотознімками, головним спеціалістом відділу Управління ДАБК ОМР було зафіксовано самочинну побудову двох двоповерхових будинків за адресою АДРЕСА_1 . Вказана адреса була присвоєна у 2020р. після припинення права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у зв`язку із виділом їх часток (по 29/200 часток) в самостійний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами із домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, при порівняльному дослідженні технічного паспорту по домоволодінню АДРЕСА_3 , виготовленого 02.09.2010р., тобто до виділення часток ОСОБА_6 у самостійну одиницю, з технічним паспортом по домоволодінню АДРЕСА_3 , поряд з наданими фотознімками самочинних будов, убачається, що будівництво двох двоповерхових будинків проведено за рахунок перебудови літніх кухень під літ. «И» та «М», які входять до складу житлового будинку АДРЕСА_3 , яке в свою чергу належить Павловським в рівних частках.

Бідь яких інших доказів, які б вказували на проведення самочинного будівництво ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 з боку позивача суду не надано та такого не встановлено судом.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Одеської міської ради.

VІ. Судові витрати.

Згідно ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогами з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в рівних частках на користь позивача слід стягнути сплачені судові витрати, які складаються з суми судового збору в розмірі 2481,00грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279,280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Одеської міської ради задовольнити частково. .

Зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення двох самочинно збудованих двоповерхових будинків за адресою: АДРЕСА_1 та 6-А.

Позовні вимоги Одеської міської ради до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом знесення самочинного збудованого об`єкту, залишити без задоволення у повному обсязі.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Одеської міської ради сплачений судовий збір у розмірі 2481,00грн., тобто по 1240,50грн. з кожного.

Відомості щодо сторін по справі:

Позивач - Одеська міська рада, місце розташування: м. Одеса Думська площа, 1, ;

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заочне рішенням може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача(ів), поданою протягом 30 днів з дня складання рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання рішення суду.

Повне рішення суду складено 08 листопада 2023р.

Суддя