Справа № 357/6740/23
Провадження № 2/357/2056/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 листопада 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря Товстоног С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2023 року позивач приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на наступні обставини.

17 вересня 2021 року між приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - Позивач) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/1317027.

У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

30 жовтня 2021 року близько о 16 год. 30 хв. на перехресті вулиць Павліченко та Івана Кожедуба у м. Біла Церква, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «КІА STONIC», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «КІА STONIC», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2021 року по справі №357/13717/21, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Відповідачем Правил дорожнього руху України, чим останній скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 130, ст. 122-4 КУпАП.

З огляду на вищевказане, страховик пошкодженого автомобіля «КІА STONIC», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 »», ТДВ «Експрес страхування» - звернулося до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АТ/1317027 від 17.09.2021 року.

Так, на підставі страхового акту №215/037/018467/21/1 від 28.12.2021 року, Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмір: 104 921 (сто чотири тисячі дев`ятсот двадцять одна) грн. 03 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 22251 від 28.12.2021 року.

Таким чином, загальний розмір виплаченого Позивачем страхового відшкодування за Полісом №АТ/1317027 від 17.09.2021 року потерпілому, склав: 104 921 (сто чотири тисячі дев`ятсот двадцять одна) грн. 03 коп.

Підпунктом "в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовленні на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптеки або призначенні медичним працівником).

Водночас, як вбачається з постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2021 року по справі №357/13717/21, Відповідач керуючи автомобілем «ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » здійснив зіткнення з автомобілем «КІА STONIC», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », після чого самовільно залишив місце ДТП. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків.

Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі 4.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З огляду на вищезазначене, у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати Позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АТ/1317027 від 17.09.2021 року.

З метою досудового врегулювання спору Відповідачеві було направлено Претензією про відшкодування збитків в порядку регресу.

Ніяких дій зі сторони Відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було, а відтак, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності № АТ/1317027 від 17.09.2021 року.

Просили суд розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, або ж у порядку загального позовного провадження - у відповідності до ст. 43 ЦПК України розглядати справу без участі представника Позивача, проти заочного розгляду справу не заперечують. Водночас, в разі необхідності надання особистих пояснень представником Позивача надати останньому можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з допомогою системи «EasyCon». Задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з Відповідача на користь Позивача страхове відшкодування за завданні збитки в порядку регресу в розмірі 104 921 (сто чотири тисячі дев`ятсот двадцять одна) грн. 03 коп., за такими реквізитами: р/p: НОМЕР_3 в AT «Ощадбанк», , МФО: 322669. Витрати по сплаченому судовому збору в розмірі: 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гри. 00 коп., покласти на Відповідача ( а. с. 1-5 ).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2023 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 38 ) та матеріали передані для розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування ) такої фізичної особи.

08 червня 2023 року здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача ( а. с. 43 ).

05 липня 2023 року за вх. № 29754 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача ( а. с. 44).

З вказаної інформації вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 08.06.1993 року.

Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановлено законом порядку місце проживання ( перебування ) фізичної особи відповідача ( ч. 1 ст. 187 ЦПК України).

Ухвалою судді від 07 липня 2023 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Призначено судове засідання у справі на 12 годину 00 хвилин 28 липня 2023 року ( а. с.45-46).

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна.

Розгляд справи двічі відкладався з різних підстав ( за клопотанням представника відповідача та перебування головуючого судді в нарадчій кімнаті по кримінальній справі ) ( а. с. 63, 66-69, 75 ), останнього разу розгляд справи було відкладено на 07 листопада 2023 року ( а. с. 75 ).

В судове засідання позивач свого представника не направив, 02.11.2023 року за вх. № 48559 судом отримань клопотання, підписане представником ПАТ «УПСК» Поповим В.Є., який діє на підставі довіреності № 1738 від 21.08.2023 року ( а. с. 80 ), в якому просили провести судове засідання без участі позивача та його представника ( а. с. 78-79 ).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 07.11.2023 року за вх. № 49183 судом отримано заяву від представника відповідача адвоката Маліцького О.О., який діє на підставі Договору про надання правової допомоги № 24/ЦС від 26.09.2023 року ( а. с. 64 ) та Ордеру серії АІ № 1466976 від 26.09.2023 року ( а. с. 65 ), в якій останній просив розгляд справи проводити без участі відповідача та його представника. Позовні вимоги відповідач визнає ( а. с. 81 ).

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів ( ч. 3 ст. 211 ЦПК України ).

Враховуючи, що учасники судового розгляду скористувалися своїми правами, передбаченими ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість здійснювати судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.

В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Інших заяв та клопотання від учасників судового розгляду на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

Встановлено, що 17 вересня 2021 року між приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_1 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/1317027 ( а. с. 12 ).

У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

Так, 30 жовтня 2021 року близько о 16 год. 30 хв. на перехресті вулиць Павліченко та Івана Кожедуба у м. Біла Церква, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «КІА STONIC», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «КІА STONIC», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2021 року по справі №357/13717/21, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, чим останній скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 130, ст. 122-4 КУпАП ( а. с. 13-15 ).

Водночас, як вбачається з постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2021 року по справі №357/13717/21, відповідач керуючи автомобілем «ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » здійснив зіткнення з автомобілем «КІА STONIC», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », після чого самовільно залишив місце ДТП. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлено, що страховик пошкодженого автомобіля «КІА STONIC», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 »», ТДВ «Експрес страхування» ( а. с. 17-18 ) звернулося до позивача, як страховика винної особи в дорожньо-транспортній пригоді ( ОСОБА_1 ) з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АТ/1317027 від 17.09.2021 року ( а. с. 16 ).

Так, на підставі страхового акту №215/037/018467/21/1 від 28.12.2021 року ( а. с. 33 ), позивачем ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмір 104 921,03 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 22251 від 28.12.2021 року ( а. с. 34 ).

Встановлено, що з метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу ( а. с. 35-36 ), яка залишилася з боку відповідача без виконання та поза увагою.

Отже, звертаючись до суду з вищевказаним позовом, позивач вважає, що з відповідача повинно бути стягнуто суму сплаченого відшкодування в порядку регресу в розмірі 104 921, 03 гривень.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідальність страховика регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 5 цього Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 22 вищезазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За ст. 22 п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 38.1.1. Закону України ОСЦПВВНТЗ, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Оскільки, відповідно до постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків тапокинув місце ДТП, то у ПрАТ «УПСК» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія.

Тому, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 104 921,03 грн є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, звертаючись до суду 07.11.2023 року з заявою про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника, в зазначеній заяві позовні вимоги відповідач визнав ( а. с. 81 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ч. 4 ст. 206 ЦПК України ).

Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем, який виплатив потерпілій особі завдану майнову шкоду, правомірно заявлені вимоги до відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. У разі відмови в позові - на позивача.

Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Так, при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 2 684 гривень, що підтверджується платіжною інструкцію № 162222713 від 25.05.2023 року ( а. с. 37 ).

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Звертаючись до суду із заявою від 07.11.2023 року, відповідач позовні вимоги визнав, до початку розгляду справи по суті.

А отже, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» підлягають стягненню понесених позивачем при звернені до суду 50 відсотків судових витрат, а саме у сумі 1 342 гривень, а Білоцерківському управлінню Державної казначейської служби України Київської області повернути ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 50 відсотків судових витрат, а саме у сумі 1 342 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 15, 22, 993, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 82, 131, 141, 142, 187, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 274, 353-355 ЦПК України, Законом України ,,Про страхування", Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про судовий збір», суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, - задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» завдані збитки в порядку регресу в розмірі 104 921,03 гривень та судові витрати у розмірі 1 342 гривень, загалом 106 263,03 гривень ( сто шість тисяч двісті шістдесят три гривні три копійки ).

Зобов`язати Білоцерківське управління Державної казначейської служби України Київської області, яке розташоване за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого буд. 36, , повернути приватному акціонерному товариству «Українська пожежно-страхова компанія» ( адреса місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, р/p: НОМЕР_3 в AT «Ощадбанк», , МФО: 322669 ) судовий збір в розмірі 1 342 ( одна тисяча триста сорок дві ) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» ( адреса місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Повний текст судового рішення складено 07 листопада 2023 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О. І. Орєхов