Провадження № 2/761/7304/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про повернення коштів та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2023 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить:

стягнути з відповідача на користь позивача 9 300,00 грн. - грошові кошти за придбаний неякісний товар, 5 000,00 грн. - моральної шкоди.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивач 23.03.2023 року придбав в магазині власником якого є відповідач холодильник Whirlpool вартістю 9 300,00 грн. Після отримання 27.03.2023 року холодильника, він розпочав його використовувати, однак він належним чином не працював - не генерував холод.

Як зазначає позивач, 03.04.2023 року він доставив холодильник продавцю та забажав повернення коштів, однак продавець відмовився виконувати законну вимогу. Після проведення ремонту, 12.04.2023 року позивач отримав холодильник, однак він належним чином не працював.

Крім того позивач зауважує, що фактичний ремонт товару та встановлення причин недоліку товару було проведено з порушенням терміну на ремонт, права на інформацію (не надано інформацію про причину несправності), тому він має право на відмову від товару та повернення його вартості.

Позивач вказує, що відповідач не відреагував на лист-вимогу від 19.04.2023 року про повернення коштів.

А тому оскільки відповідач порушив права позивача, з посиланням на положення статей 708, 709, 700 ЦК України та статей 4,8, 15, 17, 21 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звернувся до суду з цим позовом для захисту порушеного права.

07.09.2023 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому він просить відмовити в задоволенні заявлених вимог. Як зазначає відповідач, позивач не надав доказів що товар придбаний саме у відповідача, так як відповідач вказаний факт категорично заперечує. Крім того, позивач не надав суду доказів що він придбав товар неналежної якості.

20.09.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій позивач наполягає на задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач зазначає, що відповідач не спростував зазначене в позові.

Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши сторони, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 23.03.2023 року (в товарному чеку помилково вказаний вересень місяць) позивач придбав холодильник Whirlpoolвартістю 8 900,00 грн. про що був виданий товарний чек №7109.

Товарний чек не містить інформації про продавця.

Представник відповідача в судовому засіданні категорично заперечував факт придбання холодильника у відповідача, однак відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що вказаний товар було придбано саме у відповідача.

Як зазначає позивач, в зв`язку з тим що холодильник не працював належним чином, до 12.04.2023 року він перебував на гарантійному ремонті.

Позивач повідомив суду що йому не було надано інформацію про причину несправності холодильника. Суду не надано доказів, що позивач звертався з проханням надати такий висновок та прохання було проігнороване.

17.04.2023 року позивач направив ФОП ОСОБА_2 лист-вимогу про повернення грошових коштів за придбаний товар неналежної якості, оскільки після гарантійного ремонту він виявився непрацюючим.

Позивач не надав суду доказів отримання вказаної вимоги відповідачем.

Представник відповідача заперечував отримання зазначеної вимоги.

В судовому засіданні позивач пояснив, що холодильник на даний час знаходиться за місцем його проживання, він не повертав холодильник продавцю.

Стаття 655 ЦК України визначає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч.1 ст.662 ЦК України).

Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (ч.1 ст.673 ЦК України).

Частини 1 та 2 статті 678 ЦК України визначають, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Аналогічні положення місяться в статті 708 ЦК України.

Стаття 679 ЦК України визначає, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В той же час, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 4 зазначеного Закону передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на:

2) належну якість продукції та обслуговування;

5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;

6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Стаття 6 Закону визначає, що продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції.

Стаття 8 Закону визначає права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості.

Так, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Частина 5 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

Позивач під час слухання справи судом не надав суду доказів, що він придбав товар неналежної якості.

Таким чином, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту придбання товару у відповідача, не надано доказів що придбаний товар є неналежної якості, тому суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення заявлених вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Так як суд прийшов до висновку паро відмову в задоволенні заявлених вимог, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265ЦПК України, суд -

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про повернення коштів та відшкодування моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 31. 10.2023 року

Суддя: Н.Г. Притула