Справа №487/6008/23
Провадження №2/487/2159/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Бахмуцької А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 20.10.2015 у розмірі 38915, 56 грн.

Ухвалою від 15.09.2023 відкрите провадження у справі.

20.09.2023 відповідач подала до суду відзив на позовну заяву в якому просила в задоволенні позову відмовити, через відсутність заборгованості перед банком.

22.09.2023 та 19.10.2023 представник позивача надав до суду заяви про закриття провадження у справі через відсутність предмета спору, відповідно до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки відсутня заборгованість відповідача перед банком, також просив про повернення суми сплаченого судового збору.

Представник позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Згідно висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 провадження №61-3438сво21, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Судом встановлено, що після пред`явлення даного позову, представник позивача подав до суду заяву про відсутність заборгованість відповідача перед банком, тому між сторонами не залишилося неврегульованих питань, тобто предмет спору між сторонами відсутній, що унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.1, ч.2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Оскільки представником позивача подана заява про закриття провадження в справі, підстав для відмови в прийнятті вказаної заяви не встановлено, а тому дана заява підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно платіжного доручення №PROM1BIG39 від 11.07.2023 позивач АТ «ПриватБанк» при пред`явленні позову до суду сплатив 2684 грн. судового збору.

У зв`язку з закриттям провадження, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету сплачений ним судовий збір

Керуючись ст. 255 ч. 1 п. 2, 256 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом заявою Акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Повернути позивачу Акціонерному товариству «ПриватБанк» з державного бюджету судовий збір, сплачений при пред`явленні позову у розмірі 2684 грн., згідно платіжного доручення №PROM1BIG39 від 11.07.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня отримання відповідної ухвали суду.

Суддя: С. М. Афоніна