Провадження №2/369/6841/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В., розглянувши заяву адвоката Герасимової Тетяни Ігорівни, яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 369/18310/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2023 року адвокат Герасимова Тетяна Ігорівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом: заборони ОСОБА_2 та іншим фізичним і юридичним особам проводити будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :06:003:0067, заборони компетентним органам здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості на земельній ділянці з кадастровим номером :06:003:0067 та введення їх в експлуатацію, заборони державним реєстраторам проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :06:003:0067, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод користування майном.

Предметом позову є самовільне, безпідставне, фактичне, на думку позивача, заволодіння відповідачем земельною ділянкою з кадастровим номером :06:003:0067, яка належить позивачу на праві власності згідно укладеного договору дарування від 06.07.2023 року.

Крім того, заявник вказує, що позивач набувши право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:003:0067, 10.07.2023 року приїхав на її місце розташування для перевірки стану, де побачив, що група осіб з технікою самовільно захопили належну йому земельну ділянку та проводять будівельні роботи. Зокрема, вказані особи вже розпочали будівництво, працювала будівельна техніка, вже був знятий та вивезений родючий шар ґрунту. Опитавши будівельників, було повідомлено, що замовником будівництва є ОСОБА_2 .

Адвокат Герасимова Т.І. зазначає, що на даний час наявні всі підстави вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером :06:003:0067 площею 0,2045 га, може бути протиправно оформлена на відповідача або він намагатиметься оформити право власності на новостворені об`єкти нерухомого майна, розташовані на ній. Тому у випадку невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову, можуть утруднити та/або взагалі унеможливити захист і поновлення у межах цього судового провадження інтересів позивача, а у разі задоволення позову, вимагатиме ініціювання нових судових процесів для відновлення його порушених прав. Адже завершення будівництва вказаних об`єктів, внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про реєстрацію права власності на них у випадку задоволення позову нівелює мету звернення з позовом, позаяк з метою належного відновлення порушених прав, на захист яких подано цей позов, виникне необхідність ініціювання іншого позову про знесення незаконно побудованих об`єктів, що потребуватиме значних фінансових втрат, покладання яких на позивача буде надмірним тягарем.

Більше того, не вжиття заходів забезпечення позову призведе до потенційної неможливості приведення спірної земельної ділянки до первісного стану у разі задоволення позову у зв`язку з вивезенням родючого шару ґрунту та риття котловану на земельній ділянці, яка призначена для ведення особистого сільськогосподарського господарства.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із роз`яснень Верховного Суду України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку. Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Слід відзначити, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість забудову спірного майна без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх належними доказами згідно зі статтею 81 ЦПК України, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 здійснює забудову саме тієї земельної ділянки, яка належить позивачу на праві власності, тому не доведено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та іншим фізичним і юридичним особам проводити будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :06:003:0067, заборони компетентним органам здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості на земельній ділянці з кадастровим номером :06:003:0067 та введення їх в експлуатацію, заборони державним реєстраторам проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :06:003:0067, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, слід відмовити, оскільки зазначений заявником захід забезпечення позову не є співмірним позовній вимозі про усунення перешкод у користуванні майном.

На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись статтями 149-153, 258, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Герасимової Тетяни Ігорівни, яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 369/18310/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Суддя А.В. Янченко