Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року місто УжгородУжгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судового засідання Боті О.І.,

за участі заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Ужгородське виробниче підприємство «Синевір» УТОГ, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про встановлення факту належності документа,

встановив:

04.08.2023 заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності документів, в якій просить встановити факт того, що трудова книжка серії НОМЕР_1 належить їй, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ), та належала на дату набуття інвалідності (довідка від 22.06.2023 Серія 12 ААГ No 295917).

Заява мотивована тим, що вона 15 жовтня 1979 року влаштувалась на роботу до Машинолічильної станції Закарпатського облкомунуправління, 17 червня 1982 року одружилась з громадянином ОСОБА_2 , про що було внесено відповідний запис до її трудової книжки. Зазначає, що 09 жовтня 1986 року між нею та чоловіком було розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище " ОСОБА_3 " відомості, про яке не внесені роботодавцем в її трудову книжку серії НОМЕР_1 . Окрім цього, що запис зроблений в її трудовій книжці (трудова книжка була заповнена на російській мові - 15 жовтня 1979 року) не відповідає її фактичним даним, а саме: На сторінці 1 трудової книжки серії НОМЕР_1 , вказано прізвище, ім?я та по-батькові як - ОСОБА_4 . Відповідно до її паспортних даних (сторінка 1 паспорту серії НОМЕР_3 ), її прізвище звучить як ОСОБА_1 . Згідно із сторінкою 2 свого паспорту, її дані зазначені російською мовою та зроблено запис, як - ОСОБА_5 .

У судовому засіданні заявниця просила встановити цей факт.

У судове засідання представники заінтересованих осіб Ужгородського виробничого підприємства «Синевір» УТОГ та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не з`явилися.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 24.09.2004, анкетні дані заявниці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Ужгород Закарпатської області.

З трудової книжки серії НОМЕР_4 видно, що на першій сторінці зазначено російською ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта середня, дата заповнення 15.09.1979. Наявний підпис особи, відповідальної за видачу трудової книжки, та печатка Машинолічильної станції Закарпатського облкомунуправління. На аркуші 2-3 вказано, що до поступлення на роботу в Машинолічильну станцію трудового стажу не мала. Перший запис про трудову діяльність значиться з 09.10.1979 прийнято оператором. На аркушах 4-5 міститься запис Ужгородського учбово-виробничого підприємства №1 УТОГ від 19.02.1987 про прийняття на роботу, на аркушах 6-7 про звільнення з роботи на вказаному підприємстві 30.06.1990.

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища в частині відомостей щодо дружини (№ витягу 2) стверджується, що датою складання актового запису про шлюб є 17.06.1982, прізвище до реєстрації шлюбу " ОСОБА_3 ", після " ОСОБА_6 ", шлюб розірвано 09.10.1986.

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого повторно 30.06.2023, після державної реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище " ОСОБА_3 ", ім`я й по-батькові ОСОБА_7 .

З довідки до акту огляду МСЕК №919 від 22.06.2023, виданої Ужгородською районною МСЕК, видно, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом другої групи.

Довідкою Ужгородського виробничого підприємства «Синевір» №7 від 11.06.2023 підтверджується факт того, що ОСОБА_1 дійсно працювала на Ужгородському учбово-виробничому підприємстві №1 УТОГ з 19.02.1987 по 30.06.1990.

Довідкою Ужгородського виробничого підприємства «Синевір» підтверджено, що Ужгородське виробниче підприємство №1 переєстровано Ужгородським міськвиконкомом на Ужгородське виробниче підприємство «Синевір» УТОГ 13.03.2003.

Листом Головного управління ПФУ в Закарпатській області від 02.08.2023 №0700-0201-8/41468 надано рішення Головного управління ПФУ у Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії №30 від 02.08.2023.

У вказаному рішенні серед іншого вказано, що до страхового стажу не враховано трудову книжку серії НОМЕР_4 , дата заповнення 15.10.1979, оскільки на першій сторінці трудової книжки запис про зміну по батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » виконано неналежним чином.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Згідно з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно з листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що на першій сторінці трудової книжки серії НОМЕР_4 видно, що на першій сторінці зазначено російською прізвище заявниці ОСОБА_3 (перекреслено) ОСОБА_6 , ім`я ОСОБА_10 , по-батькові ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідність по-батькові створює перешкоди для заявниці в оформленні пенсії.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі сумніву в належності трудової книжки особі внаслідок помилки, коли прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, ураховуючи положення пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» факт належності цього документа відповідній особі може бути встановлено лише у судовому порядку. Внесення виправлень на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом від 29.07.93 № 58, у таких випадках не передбачено.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі,організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

З огляду на приписи пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявниця не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявниці за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

У ході розгляду справи судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією її паспорта, 17.06.1982 уклала шлюб з ОСОБА_2 , після одруження її прізвищеі змінено на " ОСОБА_6 ", після розірвання шлюбу 09.10.1986 їй присвоєно дошлюбне прізвище " ОСОБА_3 ", що стверджується вищеописаним Витягом та копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого повторно.

Окрім цього встановлено, що в період з 19.02.1987 по 30.06.1990 ОСОБА_1 дійсно працювала на Ужгородському учбово-виробничому підприємстві №1 УТОГ, що видно з листа вказаного підприємства (наразі перейменоване), а також збігається із відповідними записами в трудовій книжці.

Досліджені судом письмові докази не дають підстав для розумного сумніву у належності заявниці спірної трудової книжки. Зібрані у справі докази письмові документи та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності трудової книжки заявниці, оскільки встановлення цих фактів необхідне заявниці для оформлення і призначення пенсії та остання позбавлена можливості підтвердити вказане в інший спосіб.

Встановлення даного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, що є необхідним для нарахування їй трудового стажу; вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, а тому, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд не вбачає за доцільне вказувати у резолютивній частині відомості про те, що трудова книжка належала заявниці на дату набуття інвалідності, оскільки встановлення факту належності заявниці трудової книжки апріорі обумовлює належність такої їй в тому числі й на дату набуття інвалідності і не потребує засвідчення судом.

Керуючись ст.ст. 256,315, 294 259, 315 - 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) трудової книжки серії НОМЕР_4 , виданої на ім`я ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов