Справа № 361/4752/21
Провадження № 2/361/453/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди (збитку) завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та просив стягнути з відповідача на свою користь відшкодування майнової (матеріальної) шкоди заподіяної в результаті пошкодження КТЗ ?Seat Leon? р.н. НОМЕР_1 у ДТП, яка мала місце 10.12.2020 року різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 119 273,36 грн., судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 8 000,00 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 1 193,00 грн.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 10.12.2020 року, близько 19 год. 50 хв., ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки ?АУДІ 100?, р. н. НОМЕР_2 на 28км+350м А/Д ?Київ-Чернігів?, в Броварському районі Київської області, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем ?Seat Leon? р.н. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку.

Внаслідок вищевказаної ДТП автомобілі учасники отримали механічні пошкодження.

В дорожній обстановці, яка склалася водій ОСОБА_2 , порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, що стало умовою та причиною настання події ДТП, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Обставини вищезгаданої події ДТП підтверджуються постановою Броварського міськрайонного суду Київської області, від 24.02.2021 року, по справі № 361/9304/20, яка набрала законної сили 10.03.2021 року не оспорювалася і має преюдиційне значення.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля ?АУДІ 100?, р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , була застрахована згідно чинного договору ОСЦПВВНТЗ (поліс АР/0871687) в Товаристві з додатковою відповідальністю ?Страхова компанія ?Ю.Ес.Ай?.

Одразу ж після події ДТП, позивач звернувся до страховика із повідомленням про ДТП та заявою з додатками про виплату страхового відшкодування в порядку ст. ст. 3, 6, 22, 28, 29, 30, 33, 35, 36 спеціального ЗУ ?ОСЦПВВНТЗ?.

У подальшому, після написання скарги до Національного банку України, а також проведення розслідування страхового випадку ?Страхова компанія ?Ю.Ес.Ай? на виконання вимог закону та взятих на себе в силу договору обов`язків, компенсувало на користь позивача 128 700,00 грн., за мінусом франшизи 1 300,00 грн., яка не відшкодовуюється страховиком, з можливих 130 000,00 страхова сума згідно полісу АР 0871687.

Ліміт відповідальності страховика по договору ОСЦПВВНТЗ складає 130 000,00 грн., за шкод) заподіяну майну на одного потерпілого, франшиза 1 300,00 грн.

Оскільки, у позивача виникли сумніви щодо об`єктивності оцінки вартості майнової шкоди зі стороні страховика, останній змушений був додатково звертатися до експерта-автотоварознавця ОСОБА_3 (який в тому числі також являється судовим експертом) із заявою про проведення автотоварознавчого дослідження КТЗ ?Seat Leon? р.н. НОМЕР_1 , який був пошкоджений у ДТП 10.12.2020 року.

Згідно висновку експерта № 307 про результати експертного автотоварознавчого дослідження КТЗ від 11.02.2021 року, міститься наступний висновок оцінювача: - різниця між ринковою вартістю автомобіля вантажного ?Seat Leon? р.н. НОМЕР_1 , без урахування пошкоджень отриманих у ДТП 10.12.2020 року та його ринковою вартістю з урахуванням пошкоджень отриманих у ДТП 10.12.2020 року, станом на дату оцінки - 11.12.2020 року, складає: 247 973,3 грн.

Страхова компанія виплатила із 130 000,00 грн., ліміту визначеного договором ОСЦПВВНТЗ на користь позивача 128 700,00 грн.

Розмір невідшкодованої шкоди становить 119 273,36 і в силу вимог ст. 1194 ЦК України повинен бути стягнутий з відповідача, а саме: 350 876,23 грн. - 102 902.87 грн., (різниця між ринковою вартістю ТЗ ?Seat Leon? р.н. НОМЕР_1 без урахування пошкоджень отриманих у ДТП 10.12.2020 року та його ринковою вартістю з урахуванням пошкоджень отриманих у ДТП 28.07.2018 року) - 128 700,00 грн. виплачене страхове відшкодування на користь позивача ТзДВ ?СК ?Ю.Ес.Ай? (ліміт відповідальності страховика по договору ОСЦПВВНТЗ 130 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого-1 300,00 грн. франшиза).

24 червня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області даний позов було залишено без руху та надано час для усунення недоліків.

13 липня 2021 року до суду надійшла уточнена позовна заява.

21 липня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 11 листопада 2021 року.

23 вересня 2021 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_2 , в якому він просить відмовити в задоволенні позову, посилається на те, що він не погоджується з проведеним експертним автотоварознавчим дослідженням колісного транспортного засобу викладеного у висновку № 307 від 11.02.2021 року та вважає його неналежним, та недопустимим доказом, оскільки відповідач, а також страховик не були повідомлені про проведення даного автотоварознавчого дослідження, що свідчить про необ`єктивність проведення даного дослідження. Також дане дослідження проведено 15.12.2020 року, що є великою різницею в часі з дати здійснення ДТП, а саме 10.12.2020 року. Крім цього, позивач звернувся до відповідача з вимогою оплатити вартість матеріальної шкоди аж у квітні 2021 року, що є великою різницею в часі з дати можливого проведення авто товарознавчого дослідження 15.12.2020 року, та наводить на сумнів сам факт проведення автотоварознавчого дослідження 15.12.2020 року.

У висновку №307, зазначено вартість матеріального збитку завданого автомобілю позивача, що складає 350876,23 грн., а у звіті замовленого страховиком складеного ТОВ ?ЕАК ?ФАВОРИТ? №23818 про визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю відповідачу, складає 244 649,06 грн., що є досить великою різницею між звітом оцінки матеріального збитку проведеним на замовлення страховика та висновком №307 проведеним на замовлення позивача, та підтверджує необ`єктивність проведення експертного автотоварозначого дослідження колісного транспортного засобу, яке могло мати місце 15.12.2020 року. І

Окрім вищевказаного, у висновку № 307. розділі 3 середня ринкова вартість продажу за даними інтернет - сервісу станом на дату оцінки - 10.12.2020 року складає 389862,48 грн.

Однак оцінка транспортного засобу позивача не проводилась 10.12.2020 року, що суперечить відомостям викладеним у висновку №307. Також середня вартість пропозицій КТЗ вирахувана у висновку № 307 по завищеними цінам, аніж порівняння вартості аналогічних автомобілів, згідно даних продажу на інтернет сайті ?аutо.гіа?.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача вартість майнової шкоди в сумі 119 273,36 грн.

При цьому позивачем не надано у якості доказів, що фактичний ремонт ремонтною організацією виконано на суму 119 273,36 грн.

Крім того позивачем не надано у якості доказів вартості ремонту рахунок на проведення ремонтних робіт зі спеціалізованної станції технічного обслуговування, акт виконаних ремонтних робіт, дані дефектування діагностики тощо. Також не надано доказів того, що ?ремонтна калькуляція? відповідає пошкодженням, які відбулися під час ДТП 10.12.2020 року.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт необхідних для відновлення пошкодженої речі.

05 жовтня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача посилається на те, що згідно висновку № 307 від 11.02.2021 року, різниця між ринковою вартістю автомобіля вантажного ?Seat Leon? р.н. НОМЕР_1 , без урахування пошкоджень отриманих у ДТП 10.12.2020 року та його ринковою вартістю з урахуванням пошкоджень отриманих у ДТП 10.12.2020 року, станом на дату оцінки 11.12.2020 року, складає: 247 973,36 грн.

Страхова компанія виплатила із 130 000,00 грн., ліміту визначеного договором ОСЦПВВНТЗ на користь позивача 128 700.00 грн., відмінусувавши фрашнизу в сумі 1 300,00 грн.

Розмір невідшкодованої шкоди становить 119 273,36 і в силу вимог ст. 1194 ЦК України повинен бути стягнутий з відповідача, а саме 350 876,23 грн. - 102 902.87 грн., (різниця між ринковою вартістю ТЗ ?Seat Leon? р.н. НОМЕР_1 без урахування пошкоджень отриманих у ДТП 10.12.2020 року та його ринковою вартістю з урахуванням пошкоджень отриманих у ДТП 28.07.2018 року) - 128 700,00 грн виплачене страхове відшкодування на користь позивача ТзДВ ?СК ?Ю.Ес.Ай? (ліміт відповідальності страховика по договору ОСЦПВВНТЗ 130 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого 1300,00 грн. франшиза).

Огляд авто позивача проводився на замовлення страховика одним експертом, а саме ОСОБА_4 , а розрахунок по акту огляду ТЗ позивача чомусь проводив нікому невідомий ТОВ ?ЕАК Фаворит?, що є порушенням.

Навпаки в день огляду автомобіля позивача оцінювачем ОСОБА_4 , якого замовив страховик, також був присутній і проводив огляд ТЗ позивача судовий експерт Громовий А.М., також з ціллю визнання розміру збитку та прорахунку вартості ТЗ до та після ДТП.

Але різниця втому, що ОСОБА_3 , і робив огляд ТЗ, і здійснював розрахунок, який відображений у відповідному висновку, чого не було зроблено страховиком, ОСОБА_4 , лише оглядав автомобіль, а оцінював хтось інший.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Саме ці вимоги Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів страховиком порушені, адже не міг інший оцінювач чи аварійний комісар проводити розрахунки матеріального збитку автомобіля позивача по акту (протоколу) огляду ОСОБА_4 чи ОСОБА_3 . Міг проводити лише на підставі власного огляду та за наявності відповідних ліцензій.

04 листопада 2021 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача посилався на те, що відповідач не погоджується з таким твердженням позивача, що висоновк №307 являється належним та допустимим доказом, оскільки відповідач, а також страховик не були повідомлені про проведення даного автотоварознавчого дослідження, що свідчить про необ`єктивність проведення даного дослідження. Також дане дослідження проведено 15.12.2020 року, що є великою різницею в часі з дати здійснення ДТП, а саме 10.12.2020 року. Крім цього, позивач звернувся до відповідача з вимогою оплатити вартість матеріальної шкоди аж у квітні 2021 року, що є великою різницею в часі з дати можливого проведення автотоварознавчого дослідження 15.12.2020 року, та наводить на сумнів сам факт проведення автотоварознавчого дослідження 15.12.2020 року. За такий великий термін часу позивач міг отримати в своєму автомобілі додаткові механічні пошкодження, що також впливає на результат проведення об`єктивного експертного дослідження.

Крім вищевказаного позивач, стверджує що звіт страховика складений на замовлення ТОВ ?ЕАК ?Фаворит? є неналежним і допустимим доказом, так як він проведений іншим експертом, а не ТОВ ?ЕАК ?Фаворит?, обґрунтовуючи це нормами матеріального права які порушенні страховиком.

Але дані твердження позивача є голослівними, оскільки жодним доказом позивачем не підтверджено, а навпаки сам позивач визнав даний звіт №23818 страховика та отримав по ньому страхове відшкодування та не оспорив його в судовому порядку. Жодних обставин та доказів, що свідчили про необ`єктивність встановлення розміру матеріального збитку зазначеного у звіт №23818 страховика та відмінності матеріального збитку у висновку №307, позивачем не надано та не спростовано.

У висновку №307, зазначено вартість матеріального збитку завданого автомобілю позивача, що складає 350876,23 грн., а у звіті замовленого страховиком складеного ТОВ ?ЕАК ?ФАВОРИТ? №23818 про визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю відповідача, складає 244 649,06 грн., що є досить великою різницею між звітом оцінки матеріального збитку проведеним на замовлення страховика та висновком № 307 проведеним на замовлення позивача, та підтверджує необ`єктивність проведення експертного автотоварозначого дослідження колісного транспортного засобу, яке могло мати місце 15.12.2020 року.

Окрім вищевказаного, у висновку №307, розділі 3 середня ринкова вартість продажу за даними інтернет - сервісу станом на дату оцінки - 10.12.2020 року складає 389862,48 грн.

Однак оцінка транспортного засобу позивача не проводилась 10.12.2020 року, що суперечить відомостям викладеним у висновку №307. Також середня вартість пропозицій КТЗ вирахувана у висновку №307 по завищеними цінам, аніж порівняння вартості аналогічних автомобілів, згідно даних продажу на інтернет сайті ?аutо.rіа?.

Крім того позивачем не надано у якості доказів вартості ремонту рахунок на проведення ремонтних робіт зі спеціалізованої станції технічного обслуговуванні, акт виконаних ремонтних робіт, дані дефектування діагностики тощо. Також не надано доказів того, що ?ремонтна калькуляція? відповідає пошкодженням, які відбулися під час ДТП 10.12.2020 року.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, що механічні пошкодження його автомобіля визначені у висновку №307, виникли в результаті ДТП, яка мала місце 10.12.2020 року, а не в якийсь інший час. Відповідачем наведено достатньо правових підстав, про визнання висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу №307 від 11.02.2021 року, неналежним та недопустимим доказом, у зв`язку з грубим порушенням вимог законодавства під час його проведення, що вплинуло на об`єктивність та достовірність висновку експерта.

17 січня 2022 року представник відповідача подав до суду клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

17 січня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи задоволено.

31 березня 2023 року справа повернулась до суду із повідомленням експерта про неможливість проведення експертизи, оскільки на даний час оплата за проведення судової експертизи до Інституту не надійшла.

04 квітня 2023 року ухвалою судді провадження у даній справі було поновлено та призначено судове засідання на 04 липня 2023 року.

В судове засідання позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими, не з`явились, представник позивача подав клопотання, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, розгляд справи проводити у їх відсутність.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити, пояснення надав аналогічно викладеним у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву.

Суд, вислухавши відповідача, вивчивши письмові докази у справі, встановивши виниклі правовідносини, дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи із наступного.

Згідно із ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Судом встановлено, що 10.12.2020 року, близько 19 год. 50 хв., ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки ?АУДІ 100?, р. н. НОМЕР_2 на 28км+350м А/Д ?Київ-Чернігів?, в Броварському районі Київської області, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем ?Seat Leon? р.н. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля ?АУДІ 100?, р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , була застрахована згідно чинного договору ОСЦПВВНТЗ (поліс АР/0871687) в Товаристві з додатковою відповідальністю ?Страхова компанія ?Ю.Ес.Ай?. Ліміт відповідальності страховика по договору ОСЦПВВНТЗ складає 130 000,00 грн., за шкод) заподіяну майну на одного потерпілого, франшиза 1 300,00 грн.

Одразу ж після події ДТП, позивач звернувся до страховика із повідомленням про ДТП та заявою з додатками про виплату страхового відшкодування в порядку ст. ст. 3, 6, 22, 28, 29, 30, 33, 35, 36 спеціального ЗУ ?ОСЦПВВНТЗ?.

Після проведення розслідування страхового випадку ?Страхова компанія ?Ю.Ес.Ай? на виконання вимог закону та взятих на себе в силу договору обов`язків, компенсувало на користь позивача 128 700,00 грн., за мінусом франшизи 1 300,00 грн., яка не відшкодовуюється страховиком, з можливих 130 000,00 страхова сума згідно полісу АР 0871687.

Згідно висновку експерта № 307 про результати експертного автотоварознавчого дослідження КТЗ від 11.02.2021 року, міститься наступний висновок оцінювача: - різниця між ринковою вартістю автомобіля вантажного ?Seat Leon? р.н. НОМЕР_1 , без урахування пошкоджень отриманих у ДТП 10.12.2020 року та його ринковою вартістю з урахуванням пошкоджень отриманих у ДТП 10.12.2020 року, станом на дату оцінки - 11.12.2020 року, складає: 247 973,3 грн.

За положеннями частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України Про страхування).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України Про страхування). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України Про страхування). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України Про страхування. До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Вказаний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), де Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до п. 36.2 ст.36 цього Закону, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач погодився з розміром страхового відшкодування, який був визначений страховиком.

При цьому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу замінених деталей, не входять до обов`язку страховика згідно Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до статті 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди.

Розмір невідшкодованої шкоди становить 119273,36 і в силу вимог ст. 1194 ЦК України повинен бути стягнутий з відповідача, а саме: 350876,23 грн. 102902,87 грн., (різниця між ринковою вартістю ТЗ ?Seat Leon? р.н. НОМЕР_1 без урахування пошкоджень отриманих у ДТП 10.12.2020 року та його ринковою вартістю з урахуванням пошкоджень отриманих у ДТП 28.07.2018 року) - 128700,00 грн. виплачене страхове відшкодування на користь позивача ТзДВ ?СК ?Ю.Ес.Ай? (ліміт відповідальності страховика по договору ОСЦПВВНТЗ 130000,00 грн., за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого-1 300,00 грн. франшиза).

Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України враховуючи, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог , у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст. 76 80, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10 грудня 2020 року в розмірі 119273 грн. 36 коп., а також витрати на професійну правову допомогу в розмірі 8000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1

сплачений судовий збір в розмірі 1208 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.