Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Колесник Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

АТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 21.04.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість у розмірі 20410,99 гривень яка складається наступного: 6235,87 гривень заборгованість за тілом кредиту; 4901,82 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7125,16 гривень нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 700 гривень нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:- 500 грн. - штраф (фіксована частина); 948,14 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12.02.2020 року позовні вимоги акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.04.2010 року у розмірі 20410 гривень 99 копійок та судовий збір у розмірі 1921 гривень.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28.08.2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Антонець Ірини Валеріївни про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення задоволено. Поновлено відповідачу ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2020 у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Антонець Ірини Валеріївни про перегляд заочного рішення від 12 лютого 2020 року, ухваленого по цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано. Призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

18.09.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти позовних вимог у повному обсязі з тих підстав, що у Анкеті-заяві від 21.04.2010 року, яка міститься в матеріалах справи, зазначено анкетні дані відповідача, її контактна інформація, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Крім того, в анкеті - заяві міститься розділ «Виявляю бажання оформити на своє імя», зі змісту якого слідує, що відповідач зазначає свої пропозиції відносно умов надання банківських послуг, які в подальшому розглядаються банком для визначення істотних умов договору. Так, в даному розділі запропоновані послуги щодо отримання картки, а саме: платіжна картка кредитка «Універсальна», картка Gold, пенсійна картка, зарплатна картка, ощадкнижка (депозит), дебетова особиста картка та ідентифікація з паспортом. З цього розділу слідує, що відповідач обрала послугу з отримання «зарплатної карти», що підтверджується відповідною відміткою. При цьому, графа щодо оформлення будь - якої іншої картки, зокрема, платіжної картки кредитка «Універсальна», картка Gold та графа щодо встановлення кредитного ліміту по платіжній картці кредитка «Універсальна», карта Gold у зазначеній анкеті - заяві не заповнені, відсутнє зазначення номеру картки, яка була випущена банком. Окрім того, дана анкета не містить будь - якої інформації щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами (її нарахування) та відомостей про нарахування штрафних санкцій, не зазначений кредитний ліміт. Доказів того, що 21.04.2010 року відповідачу було видано кредитну картку «Універсальна» або картка Gold із встановленим на ній кредитним лімітом матеріали справи не містять. Отже, Анкета-заява підтверджу те, що відповідач звернулась до позивача для отримання банківської послуги щодо оформлення зарплатної картки, тоді як будь-якої інформації щодо отримання послуг відносно кредитування в даному банку надана анкета не містить. Банк у позовній заяві зазначає, що Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті htths//privatbank.ua, складає між банком та відповідачем Договір про надання банківських послуг. При цьому Умови та правила надання банківських послуг та витяг з Тарифів, які містяться в матеріалах справи не містять підпису відповідача.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування.

Окрім того, до позовної заяви банком наданий витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», у яких містяться умови щодо пільгового періоду, базової процентної ставки, неустойки для наступних видів кредитних карт: Універсальна, 30 днів пільгового періоду; Універсальна, 55 днів пільгового періоду; Універсальна Соntract; Універсальна Gold. Проте, цей Витяг не може бути прийнятий до уваги, оскільки матеріали справи не містять відомостей, що відповідачу була видана кредитна картка та її вид.

Відповідач вважає, що банком не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладання між сторонами у належній формі кредитного договору, оскільки надані позивачем Умови та Правила отримання банківських послуг не містять відомостей про дату їх прийняття, а також підпису відповідача, позивачем не доведено, що під час підписання анкети про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідач була ознайомлена саме з цими Умовами та Правилами.

Також, банком не надано доказів на підтвердження отримання кредитної картки відповідачем, що є предметом розгляду даної справи, оскільки в Анкеті-заяві зазначено про отримання «зарплатної картки».

Подана банком на підтвердження позовних вимог Анкета-заява не підтверджує, а навпаки спростовує обставини викладені банком у своєму позові, що 21.04.2010 року відповідачу було видано кредитну картку зі встановленим на ній кредитним лімітом.

На підставі викладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк».

Представник позивача в судове засідання не з`явився про місце, день та час розгляду справи сповіщений належним чином, в позовній заяві просив розглядати за його відсутності та позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено під час розгляду справи, відповідно до договору № б/н від 21.04.2010 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала.

З наданих позивачем розрахунків слідує, що станом на 05.09.2019 року заборгованість відповідача перед банком становить 20410,99 грн., яка складається наступного: 6235,87 гривень заборгованість за тілом кредиту; 4901,82 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7125,16 гривень нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 700 гривень нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 948,14 грн. - штраф (процентна складова).

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Аналогічна правова позиція висловлена ВС у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (провадження № 14-131цс19), і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, пеню, штраф.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 21.04.2010 року, посилався на Витяг з Тарифів Банку Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розміщені на сайті банку, як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Аналогічна правова позиція з цього питання висловлена ВСУ у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростована позивачем при розгляді вказаної справи.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості неможливо вважати доказом надання відповідачу кредитних коштів, оскільки розрахунок сум заборгованості за кредитом та відсотками не є підтвердженням руху коштів на картковому рахунку.

Разом з цим відповідач посилається на те, що анкета-заява була подана банку на оформлення зарплатної картки для отримання на картку заробітної плати, а не кредитної картки «Універсальна» для отримання кредитних коштів. При цьому позивачем не надано доказів на підтвердження отримання кредитної картки позичальником, що є предметом розгляду даної справи, оскільки в анкеті заяві відсутній номер кредитної картки, яку отримала позичальник.

Вказана обставина підтверджується відміткою в анкеті-заяві про бажання відповідача оформити на своє ім`я «зарплатної карти», позивачем вказана обставина не спростована, не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідачем укладався договір на отримання кредитних коштів.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що АТ КБ «ПриватБанк», не надано суду належних та допустимих доказів оформлення та укладання між сторонами кредитного договору б/н від 21 квітня 2010 року, з досягненням сторонами згоди в належній формі з усіх істотних умов, отримання кредитної картки тощо, які б свідчили про волевиявлення відповідача укласти кредитний договір та отримати відповідно кредитні кошти.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що надані банком докази не підтверджують надання відповідачу кредиту, оскільки суперечать один одному, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» у зв`язку з необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 30 жовтня 2023 року.

Суддя А.В.Воробйов