Справа № 461/5514/22 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/2386/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Салати Я.І.

з участю представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та його представників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2023 року у справі за позовом адвоката Колошкіна Ігоря Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , за участю третьої особи: Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання права власності на реконструйовану квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року адвокат Колошкін І.А. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради, ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , за участю третьої особи: Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання права власності на реконструйовану квартиру.

Позовні вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Відповідачі ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 є співвласниками квартири АДРЕСА_3 у зазначеному будинку, а відповідачі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 співвласниками квартири 2-Б.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 здійснили реконструкцію квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок горища, облаштували балкон та мансардний поверх, загальна площа реконструйованої квартири становить 307, 8 кв.м.

Галицькою районною адміністрацією розпорядженням від 30 грудня 2008 № 1200 «Про завершення самовільно розпочатої реконструкції та об`єднання квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з розширенням їх за рахунок горища» було надано дозвіл на проведення реконструкції квартир з розширенням за рахунок горища, новоутвореній квартирі присвоєно номер «2».

Адвокат зазначав, що на виконання зазначеного розпорядження проектною організацією ПП «Ярко і Ко» розроблена проектна документація, яка в подальшому погоджена в управлінні архітектури, охорони історичного середовища та Галицькому РВ ГУМНС України у Львівській області.

Також, з Галицькою районною адміністрацією укладена угода про погодження самочинного будівництва від 24 листопада 2008 року, згідно якої до бюджету міста були сплачені кошти за самовільну реконструкцію квартир.

17 вересня 2014 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 отримали в інспекції ДАБК у Львівській області декларацію про готовність об`єкта до експлуатації щодо реконструйованої квартири АДРЕСА_1 (об`єкт був зданий в експлуатацію).

Крім того, в процесі погодження реконструкції, згоду на таку реконструкцію надали власники всіх квартир в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується наданими відповідачами заявами.

Також, адвокат зазначав, що приміщення горища в будинку АДРЕСА_1 , завжди перебувало у виключному користуванні мешканців квартири АДРЕСА_1 . Вхід на горище завжди був лише з квартири АДРЕСА_1 , мешканці інших квартир ніколи не мали доступу до такого горища. Наведене підтверджено висновком будівельно-технічної експертизи від 28 грудня 2021 року проведеної експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз та технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 від 19 жовтня 1995 року.

Адвокат стверджував, що позивачі отримали згоду всіх співвласників квартир у будинку АДРЕСА_1 , отримали всі необхідні погодження від органів влади. Однак, в подальшому окремі співвласники, зокрема ОСОБА_9 , передумали надавати дозвіл на реконструкцію квартири, хоча по факту позивачі вже провели всі будівельні та ремонтні роботи (на підставі вже наявної згоди сусідів), погодили необхідну документацію з органами влади.

З врахуванням зазначених обставин просив:

визнати право власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на реконструйовану квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 307, 8 квадратних метрів.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2023 року у задоволенні позову адвоката Колошкіна Ігоря Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , за участю третьої особи: Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання права власності на реконструйовану квартиру відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_5 , подавши апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що самочинне будівництво здійснене позивачами було погоджено Галицькою районною адміністрацією розпорядження від 30 грудня 2008 № 1200 «Про завершення самовільно розпочатої реконструкції та об`єднання квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з розширенням їх за рахунок горища» і було надано дозвіл на проведення реконструкції квартир з розширенням за рахунок горища, новоутвореній квартирі присвоєно номер «2».

Вказує, що на виконання зазначеного розпорядження проектною організацією ПП «Ярко і Ко» розроблена проектна документація, яка в подальшому погоджена в управлінні архітектури, охорони історичного середовища та Галицькому РВ ГУМНС України у Львівській області. Також, з Галицькою районною адміністрацією укладена угода про погодження самочинного будівництва від 24 листопада 2008р, згідно якої до бюджету міста були сплачені кошти за самовільну реконструкцію квартир.

Стверджує, спірний об`єкт було здано в експлуатацію, згідно з декларацію про готовність об`єкта до експлуатації щодо реконструйованої квартири АДРЕСА_2 , отриманою позивачами 17 вересня 2014 року.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_6 та його представників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2023 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачі самовільно облаштували приміщення на мансарді. В матеріалах справи відсутні докази того, що всі власники багатоквартирного будинку надали згоду на приєднання до квартири позивачів спільного коридору.

Крім того, позивачі просять у позовній заяві визнати право власності на реконструйовану квартиру площею 307,8 кв. метри, в той час як у розробленому та поданому ними проекті зазначено площу реконструйованої квартири 300,7 кв.м.

З таким висновком суду погодитися не можна із наступних підстав.

Частиною 1 статті 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини другої статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушить санітарно технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно п.3.1 Положення про порядок підготовки, погодження документів для оформлення дозволів на проведення переобладнання горищ на мансардні поверхи або надбудов у житлових будинках з метою ремонту дахів та збільшення житлової площі будинків на території м. Львова, затвердженого рішенням №442 від 06 липня 2007 року, якщо будинок не є власністю територіальної громади м. Львова, переобладнання горища будинку з облаштуванням мансардних приміщень та проведення надбудов здійснюється при згоді власника будинку на підставі розпорядження районної адміністрації.

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 25 травня 2021 року (п.п.47-49) у справі №461/9578/15-ц висловила таку правову позицію:

отже, згода співвласника допоміжних приміщень на розпорядження цим майном іншим співвласником є одностороннім правочином (згодою-дозволом) і не може кваліфікуватись як договір (елемент процедури укладення договору) між співвласниками щодо розпорядження спільним майном (стаття 358 ЦК України) або ж договір (елемент процедури укладення договору) про поділ майна, що є у спільній власності (стаття 367 ЦК України). Причому не тільки з висловлених вище підстав, а й тому, що статті 358 і 367 ЦК України присвячені регламентації відносин спільної часткової власності, тоді як правовий режим допоміжних приміщень у багатоквартирному (у тому числі двоквартирному) будинку визначається відповідно до статті 382 ЦК України як режим спільної сумісної власності.

Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін (частиною першою статті 209 ЦК України). Законом не встановлюється вимога нотаріального посвідчення одностороннього правочину з надання співвласником згоди іншому співвласнику на розпорядження допоміжними приміщеннями багатоквартирного (у тому числі двоквартирного) будинку.

Приписи абзацу третього частини другої статті 369 ЦК України не спростовують вказаного, адже ця норма вимагає нотаріального посвідчення згоди на вчинення лише таких правочинів зі спільним майном, які, у свою чергу, підлягають нотаріальному посвідченню. Однак допоміжні приміщення багатоквартирного (у тому числі двоквартирного) будинку не можуть бути окремо відчужені як такі, не можуть бути сформовані як окремий об`єкт нерухомості й речове право на них не може бути зареєстроване (у тому числі й за власниками квартир в будинку). Тобто допоміжні приміщення багатоквартирного (у тому числі двоквартирного) будинку, як і елементи спільного майна такого будинку взагалі, є обмежено оборотоздатними. При цьому дії щодо реконструкції квартири та переобладнання горища, на які дала згоду позивачка, не є правочином, який підлягає нотаріальному посвідченню. Відтак на таку згоду не поширюється вимога нотаріального посвідчення правочинів з нерухомим майном.

Судом та матеріалами справи встановлено, що згідно з реєстраційним посвідченням від 21 лютого 1996 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /а. с. 5/.

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 16 січня 1996 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_13 /а. с. 6/.

Як вбачається з розпорядження Галицької адміністрації №1200 від 30 грудня 2008 року дозволено завершення самовільно розпочатої реконструкції та об`єднання квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в одну з розширенням їх за рахунок влаштування додаткових житлових приміщень мансардного типу в межах існуючого горища та приєднання частини сходової клітки другого поверху пл.7,1 кв. м. згідно з поданим проектом приведення у відповідність до будівельних норм / а. с. 10/.

Новоутвореній квартирі присвоїти номер 2, квартирний номер АДРЕСА_1 - ліквідувати.

Зазначене розпорядження є чинним і не скасованими.

Відповідно до довідки ЛКП «Каменяр-центр» від 15 грудня 2007 року в будинку АДРЕСА_1 знаходяться 4 квартири, а саме: 1, 2, АДРЕСА_1 , 2б /а. с. 19/.

З заяви мешканців квартири АДРЕСА_4 вбачається, що ОСОБА_14 та ОСОБА_12 не заперечують щодо реконструкції квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 за рахунок площі горища /а. с. 20/.

З заяви мешканців та власників квартири АДРЕСА_5 вбачається, що вони не заперечують щодо реконструкції квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 за рахунок площі горища /а. с. 21/.

Також, із заяви ОСОБА_15 , яка є співвласником квартири АДРЕСА_2 вбачається, що вона не заперечує щодо реконструкції квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 за рахунок площі горища та приєднання коридору площею 7,1 кв. метри /а. с. 22/.

Таким чином, всі мешканці зазначеного будинку, у свій час, дали згоду позивачам на реконструкцію їхніх квартир за рахунок площі горища будинку та приєднання частини коридору площею 7,1 кв.м.

З листа Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 08 вересня 2008 року вбачається, що рішенням громадської комісії з житлових питань від 01 вересня 2008 року (протокол №10) рекомендовано приєднати частину приміщення сходової клітки 2-го поверху пл.7,1 кв. м. в будинку АДРЕСА_1 /а. с. 13/.

Згідно з договором про погодження самочинного будівництва від 24 листопада 2008 року Львівською міською радою в особі Голови Галицької районної адміністрації погоджено самочинне будівництво, здійснюване позивачами, а саме реконструкцію та об`єднання квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з розширенням їх за рахунок горища /а. с. 14/.

З матеріалів справи вбачається, що був розроблений спеціалізованою організацією ПП «Ярко і Ко» робочий проект приведення у відповідність до будівельних норм реконструкції квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 з влаштуванням житла в об`ємі горища будинку АДРЕСА_1 , який погоджений дозвільними службами, що здійснюють контроль за проектуванням та веденням будівництва /17-18/.

Таким чином реконструкція двох квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 не проводилася позивачами самочинно, а за погодженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради та всіх мешканців будинку АДРЕСА_1 .

В суді апеляційної інстанції один із відповідачів ОСОБА_6 підтвердив, що він як мешканець квартири АДРЕСА_5 не заперечував щодо реконструкції квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , за рахунок площі горища, однак, на даний час, він хоче користуватися цим горищем та приєднаним коридором, оскільки це є приміщення загального користування. Таку позицію одного із відповідачів підтримали його представники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2009 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа Департамент містобудування Львівської міської ради, про визнання права власності задоволено. Визнано за ОСОБА_16 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 307,8 кв. м.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно наданим Обласним комунальним підприємством Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 24951615 від 29 грудня 2009 року вбачається, що квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова /а. с. 7/.

Згідно з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованого Інспекцією ДАБК у Львівській області 17 вересня 2014 року, реконструкція квартири АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок влаштування балкону та мансардного поверху на АДРЕСА_1 слід вважати закінченим будівництвом об`єктом, готовим до експлуатації /а. с. 23-26/.

З висновку експерта за результатами будівельно-технічної експертизи від 28 грудня 2021 року №4973 вбачається, що доступ до горища за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з поверховими планами при первинній інвентаризації цього будинку, мали мешканці квартири АДРЕСА_1 . З поверхових планів при первинній інвентаризації будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що неможливо було потрапити на горище із сходової клітки загального користування. Поверховими планами при наступних інвентаризаціях будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що доступ до горища не мали мешканці інших квартир, ніж ті, хто при первинній. Мешканці квартири АДРЕСА_3 не мали доступу до горища. Поверховими планами не вбачається, що доступ до горища в якийсь період часу мали мешканці квартири АДРЕСА_3 . Квартиру АДРЕСА_1 неможливо привести до попереднього стану так, щоб доступ до горища отримали мешканці інших квартир. Встановити чи горище будинку за адресою: АДРЕСА_1 коли-небудь мало статус «допоміжного приміщення» і визначити час, коли він міг виникнути, не надається можливим. Встановити чи горище будинку за адресою: АДРЕСА_1 коли-небудь мало статус «нежитлового приміщення» і визначити час, коли він міг виникнути, не надається можливим /а. с. 27-32/.

Системний аналіз зазначених доказів дає підстави для висновків про те, що реконструкція квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 в одну квартиру АДРЕСА_1 за рахунок горища та частини коридору не була проведена самочинно позивачами, а з дозволу і за погодженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, з дотримання всіх процедур та письмової згоди мешканців будинку АДРЕСА_1 .

Висновком будівельно-технічної експертизи від 28 грудня 2021 року №4973 підтверджено, що мешканці квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 б ніколи не мали доступу до горища зі сходової клітки загального користування і ніколи ним не користувалися.

Отже, приведення реконструйованих квартир до попереднього стану не забезпечить відповідачам можливості користуватися горищем та сходами, у той же час, завдасть майнової шкоди позивачам (в контексті статті 1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), які вкладали фінансові ресурси (згідно декларації кошторисна вартість будівництва станом на 2014 рік 936 000 гривень) на об`єднання своїх квартир.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку слід дотримуватись справедливого балансу між інтересами мешканців квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , які ніколи не користувалися приміщеннями горища та сходами в силу специфіки будинку АДРЕСА_1 , та інтересами мешканців квартир АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_1 які з дозволу влади і згоди мешканців будинку реконструювали свої житлові приміщення.

Постановою Львівського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_9 задоволено частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2009 року скасовано. Ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 171 кв. м. відмовлено. У задоволенні решти вимог апеляційної скарги відмовлено.

З даної постанови вбачається, що рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2009 року було скасовано через те, що суд першої інстанції не встановив всіх осіб, чиїх прав та інтересів стосується даний спір, та не вирішив питання з колом осіб, які повинні приймати участь в розгляді даної справи.

Тобто, суд апеляційної інстанції вказав, що окрім виконавчого комітету Львівської міської ради належними відповідачами у справі мають бути співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , що і зробили позивачі пред`явивши новий позов 20 жовтня 2020 року.

При розгляді даного спору колегією суддів не встановлено порушення прав інших співвласників будинку АДРЕСА_1 , як-от: ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 внаслідок реконструкції квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

З урахуванням вищезазначеного апеляційна скарга підлягає до задоволення, рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2023 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на реконструйовану квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 307, 8 квадратних метрів.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.