Справа № 216/5523/23
Провадження № 2-др/216/26/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Онопченка Ю.В.

за участі секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зайки Павла Костянтиновича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2023 року у вказаній цивільній справі повністю задоволено позовні вимоги.

02 листопада 2023 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Зайки П.К. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування якої зазначено, що позивачка ОСОБА_1 понесла витрати на правову допомогу, пов`язані з розглядом справи, у сумі 2500 грн., на підтвердження чого надано копію договору про надання правової допомоги, копію акта приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 22.08.2023 року, копію рахунку фактури, копію квитанції від 12 жовтня 2023 року.

На підставі викладеного та виходячи з положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, адвокат Зайка П.К. просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки витрати на правову допомогу у сумі 2500 грн.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Суд ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 2 статті 141ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З аналізу вказаної статті слідує, що суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі доказів, які сторона подала до винесення рішення по справі та якщо зробила про це відповідну заяву в порядку, передбаченому ч. 8 ст.141 ЦПК України.

Таким чином відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Зазначена правова позиція підтримана Верховним Судом у постановах від 22.03.2018 року у справі № 910/9111/17 та від 14.01.2019 року у справі № 927/26/18.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 під час подання позову, було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складає: 2500 грн витрати на правову допомогу та 1073,60 грн судового збору. Тобто в поданій під час звернення до суду позовній заяві було лише формально вказано, що орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу складає 2500 грн.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін 11 жовтня 2023 року.

Станом на час прийняття судом рішення у цій справі, у матеріалах справи відсутні були будь-які докази розміру витрат на надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подана разом з доказами на підтвердження понесених витрат представником позивача 02.11.2023 року, тобто зі спливом строків, передбачених положеннями статті 141 ЦПК України. Виходячи з дати ухвалення рішення у справі та встановлених статтею 141 ЦПК України вимог, строк для подачі доказів на підтвердження понесених витрат закінчувався 17.10.2023.

Вже після прийняття рішення у справі і після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, представник позивача надав договір про надання правової допомоги, копію акта приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 22.08.2023 року, копію рахунку фактури, копію квитанції від 12 жовтня 2023 року.

Обставини, які б перешкоджали своєчасно подати такі докази, представником в заяві не вказані, відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку не надано.

Згідно 3 ч. 8 ст. 141 ЦПК України у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, заява представника позивача ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 133, 137, 141, 258, 261, 270, 352-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зайки Павла Костянтиновича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення або підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення або складення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В.Онопченко