Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2778/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І.І.,

за участю секретаря судового засідання Мигаль Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , 1982 року народження, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуваних на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 10.06.2010 року у справі №2-989, визначивши їх у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням сулу законної сили і до повноліття дитини. Позов обґрунтовує тим, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Сарненського районного суду Рівненської області 03.06.2010 року. На користь ОСОБА_5 , рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 10.06.2010 року, стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 17.04.2015 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_6 , від подружнього життя з якою мають двох дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання яких стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ОСОБА_2 відповідно до судового наказу від 20.01.2022 року. Заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_6 позивач немає. Позивач офіційно не працевлаштований, працює будівельником, має сезонні заробітки, а тому почала виникати заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , а тому просить зменшити розмір стягуваних аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена у відповідності до ст.128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло.

Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі наступного.

Відповідно до рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 10.06.2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 травня 2010 року і до її повноліття.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 03.06.2010 року та свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 01.07.2010 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Судовим наказом від 20.01.2022 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 21 грудня 2021 року і до повноліття дітей.

Згідно розрахунку-заборгованості №33228 від 30.06.2023 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 станом на 30.06.2023 року становить 42040 гривень.

Відповідно до розрахунку-заборгованості №25310 від 17.05.2023 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 станом на 17.05.2023 року відсутня.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 17 квітня 2015 року Виконавчим комітетом Люхчанської сільської ради Сарненського району Рівненської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , актовий запис №2.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , встановлено, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , встановлено, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами оремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У частині 1 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1989 року та ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР від 27.02.1991 року, (надалі Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою. Це відповідає інтересам дитини та захищає її права.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінилося матеріальне положення та сімейний стан.

Вимога позивача про зменшення розміру аліментів є необґрунтованою. Так, суду не надано доказів того, що матеріальне становище ОСОБА_2 змінилося. Наявність заборгованості зі сплати аліментів не може бути підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів. Перебування позивача у шлюбі з іншою жінкою, а також наявність на утриманні інших дітей, не можуть бути підставою для погіршення становища дитини, на користь якої сплачуються аліменти та не свідчать про погіршення матеріального становища платника аліментів.

Аналогічні за змістом висновки містяться в постанові Верховного суду у справі №715/2073/20 від 28 травня 2021 року, у справі № 760/9783/18 від 03 червня 2020 року та №565/2071/19 від 16 вересня 2020 року.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано до суду належних та достатніх доказів погіршення його матеріального становища, сімейного стану чи стану його здоров`я або ж покращення матеріального становища, сімейного стану чи стану здоров`я одержувача аліментів. Отже, підстав для зменшення розміру аліментів немає.

Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи викладене та виходячи із принципу справедливості та розумності, закріпленого у ст. 3 ЦК України, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В позові представника позивач ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 ) про зменшення розміру аліментів на утримання дітей відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2023 року.

Суддя: