Справа № 355/1286/23
Провадження № 2/355/599/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Бруханського І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права на земельну частку (пай)

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивачка ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить визнати за нею право власності на земельну частку пай - земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 2,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті заява до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавалася. Спадкоємцями залишилась вона та її брат ОСОБА_2 . У складі спадкового майна їх мати залишила земельну частку (пай), ділянка № НОМЕР_1 , площею 2,55 га, яка розташована на території Семенівського старостинського округу, Студениківської сільської ради, Бориспільського району Київської області. При житті її мати отримала сертифікат серія КВ №0288779 на право на земельну частку (пай), але його втратила, надалі оформлення вказаної земельної ділянки не проводила. Про отримання сертифікату вказується у журналі видачі колективного сільськогосподарського підприємства ВАТ «Березанське». Про виділення земельної ділянки в натурі на місцевості вказується у схемі розподілу земельних часток (паїв).Під час звернення до нотаріальної контори для оформлення спадку її було роз`яснено, що у зв`язку з тим, що відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай), то успадкування необхідно провести в судовому порядку. Семенівський старостинський округ входить до складу Студениківської сільської ради, тому вона звертається до Студениківської сільської ради, Київської області як до відповідача. Вона вважає, що одноосібно повинна успадкувати належне її матері право для приватизації земельної ділянки, яка виділялася їй при розпаюванні ВАТ «Березанське».

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, однак повідомила суд про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує повністю просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явися , однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає не заперечує тому, щоб за позивачкою ОСОБА_1 було визнано право на земельну частку (пай) земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 2,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Семенівського старостинського округу Студениківської сільської ради, Бориспільського району Київської області. Відзиву з запереченнями надано не було.

Представник відповідача від Студенківської сільської ради Бориспільського району Київської області до судового засідання не з`явився, однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю та прийняти рішення за наявними в матеріалах справи доказами. Відзиву з запереченнями надано не було.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України слід, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення заявлених позовних вимог, оскільки:

Як слід з копії паспорту позивачки, вона є громадянкою України. (а.с.5)

За копією картки платника податків позивачка має реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 .Дата реєстрації у Державному реєстрі 08 грудня 2006 року. (а.с.6)

Згідно копії свідоцтва про народження слід, що позивачка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про, що в книзі реєстрації актів про народження від 15 березня 1993 року зроблено запис за №46. (а.с.7)

З копії свідоцтва про шлюб слід, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 02 червня 2017 року у Броварському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області, актовий запис №316, після реєстрації прізвище чоловіка ОСОБА_7 , дружина ОСОБА_7 . (а.с.8)

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу слід, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 06 червня 1984 року актовий запис №558, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_10 , дружина ОСОБА_10 . (а.с.9)

За копією свідоцтва про народження слід, що ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Березань Переяслав-Хмельницького району Київської області її батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , актовий запис №89 від 26 червня 1964 року місце реєстрації Березанський райбюро ЗАГС, Переяслав-Хмельницького району, Київської області. (а.с.9)

Як слід з копії паспорта, відповідач ОСОБА_2 є громадянином України.(а.с.10)

З копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера слід, що відповідач ОСОБА_2 має ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .(а.с.11)

Згідно копії свідоцтва про народження відповідач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 його батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_3 про, що мається реєстрації актів народження від 03 грудня 1985 року №2903 у місті Екібастуз Павлодарської області Казахської РСР.(а.с.12)

За копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 34 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть, 08 липня 1998 року зроблено запис за №136 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Березанської міської ради Київської області. (а.с.13)

Як слід з копії аркуша журналу про видачу сертифікатів ОСОБА_3 був виданий сертифікат на земельну ділянку (пай) для ведення сільськогосподарського виробництва за №822, яка становить площею 2,55 га.(а.с.14)

Згідно довідки старости Семенівського старостинського округу Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області слід, що земельна ділянка (пай) для ведення сільськогосподарського виробництва померлої ОСОБА_3 згідно розподілу становить рілля №822-2,5500 га. (а.с.15)

За копією схеми розпаювання ВАТ «Березанське» Баришівського району Київської області земельна ділянка № НОМЕР_1 нанесена на карту.(а.с.16)

За додатком №1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення (пункт 4 розділ II) за наказом №605 від 18 грудня 2018 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2018 року за №1471/32923 «Про внесення змін до додатка 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення нормативна грошова оц2інка по Київської області становить 26531 гривень за 1 га.(а.с.17)

З листа завідуючої Баришівської державної нотаріальної контори Малиновської Н.В. слід, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на земельну ділянку(пай) площею 2,55 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Семенівського старостинського округу (колишньої Семенівської сільської ради) Студениківської територіальної громади Бориспільського (колишнього Баришівського) району Київської області слід, що видати свідоцтва про право на спадщину є неможливим, оскільки спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась.(а.с.18)

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) слід, що інформація стосовно спадкової справи після смерті ОСОБА_3 відсутня. (а.с.30)

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України слід, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України слід, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як слід з ч.1 ст.316 ЦК України « Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.»

За ч.1 ст.319 ЦК України «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.»

За ч.1 ст.317 ЦК України «Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.»

За ч.1 ст. 321 ЦК України «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.»

За ч.1 ст.328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.»

За ст. 392 ЦК України слід, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України «Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.»

Згідно ст.1261 ЦК України «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.»

За ч.3 ст.1268 ЦПК України слід, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України слід, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як слід з п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

За п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» слід, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що свідчить таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно п.2 п.5 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

За ч.3 ст.1268 ЦПК України слід, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як слід з п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

За п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» слід, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що свідчить таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно п.2 п.5 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Отже як було встановлено судом позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , яка за час свого життя отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), але його втратила і надалі оформленням вказаної ділянки не проводила. Крім того позивачки має брата, який не заперечує проти позовних вимог своєї сестри. Він як спадкоємець за законом використав своє право не прийняти спадщину після смерті матері. У свою чергу позивачка ОСОБА_1 використовуючи своє право як дитина спадкодавця знаходячись у першій черзі на спадкування за законом звернулась до суду про визнання за нею право на земельну частку (пай).Мати позивачки ОСОБА_3 мала право власності на земельну ділянку, яка переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення), оскільки мався правовстановлюючий документ сертифікат на право на земельну частку (пай) отриманий при її житті. Вимоги позивачки законні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 п.1ч.2 ст.141 ЦПК України слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З квитанції по сплаті судового збору слід, що сторона позивача ОСОБА_1 сплатила 1073,60 гривень. , однак вона не заявляла своїх вимог про стягнення з відповідачів понесених витрат по сплаті судового збору під час подання позовної заяви до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,4,12,13,81,89,141,229,263-265,293ЦПК України, ст.ст.316,317,319,321,328,1218,1225,1261,1268 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права на земельну частку (пай), задовольнити.

Визнати за ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрованою по АДРЕСА_1 , право власності на земельну частку (пай)-земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 2,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Семенівського старостинського округу Студениківської сільської ради, Бориспільського району Київської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду , шляхом подачі скарги через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов