Справа №721/761/23
Провадження 2/721/151/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі:

Головуючого - судді: Проскурняка С.П.

за участю секретаря: Помазан М.В.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Путила Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Усть-Путильської сільської ради Вижницького району Чернівецької області про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Усть-Путильської сільської ради Вижницького району Чернівецької області про визначення місця проживання дитини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що 02.10.2005 року між сторонами було укладено шлюб. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають із позивачем і перебувають на його утриманні. 10.08.2022 року рішенням Путильського районного суду Чернівецької області шлюб між ними розірвано.

Відповідачка на даний час перебуває за кордоном, а тому діти після розірвання шлюбу та укладення договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, залишились проживати з позивачем, який самостійно забезпечує їх всім необхідним для належного розвитку та становлення їх як особистостей. Вдома діти забезпечені належним харчуванням, одягом, взуттям, шкільним приладдям та усім необхідним у питаннях побуту: у них є свої кімнати, учнівські місця, вони мають можливість проводити своє дозвілля із друзями.

На підставі викладеного просить суд визначити місце проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , за місцем його реєстрації АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, від неї до суду надійшла заява в якій вказала, що вона виїжджає на постійне місце проживання закордон, тому просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги не визнає.

Представник третьої особи органу опіки і піклування Путильської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом встановлю, що 02.10.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис № 10.

Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10.08.2022 року рішенням Путильського районного суду Чернівецької області шлюб між сторонами розірвано/а.с.18-19/.

Згідно довідки № 483 від 27.07.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає у своєму власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїми неповнолітніми дітьми/а.с.21/.

Вказане підтверджується також актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 561 від 29.09.2022 року виданого Розтоківським старостинським округом Усть-Путильської сільської ради/а.с.20/.

Сторонами також визнається та не заперечується те, що на даний момент відповідачка ОСОБА_2 перебуває закордоном та не здійснює виховання і утримання неповнолітніх дітей.

З моменту розірвання шлюбу та укладення договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, неповнолітня ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_4 проживають разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 який самостійно їх виховує та утримує.

Згідно аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення ч.1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Згідно копії Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2 та копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ №467372, ОСОБА_1 , з 12.06.2003 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем/а.с.32-33/.

Як вбачається з довідок виданих лікарем-наркологом, лікарем-психіатром КНП «Путильська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_5 від 27.07.2023 року ОСОБА_1 на «Д» обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває/а.с.28-29/.

Згідно довідки відділення поліції № 1 (смт. Путила) Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області №4071/123/49/0-2023 від 27.07.2023 року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався/а.с.30/.

Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 станом на 27.07.2023 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває/а.с.31/.

Згідно висновку органу опіки та піклування Усть-Путильської сільської ради від 14.09.2023 року вважає за можливе проживання малолітнього, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своїм батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючись п.3 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою.

Враховуючи викладене, виходячи з інтересів дітей, з огляду на тривалість їх проживання з батьком ОСОБА_1 , добросовісне виконання ним своїх батьківських обов`язків, який самостійно здійснює їхнє виховання та матеріальне утримання, створення для дітей необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення їх усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дітей з батьком, чи негативно б впливали на їх виховання чи розвиток, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 з батьком - ОСОБА_1 .

Таким чином, із врахуванням наведених вище вимог закону та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 19, 141, 160, 161 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , за місцем його реєстрації АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , Інд.код. НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 ;

Відповідач:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 01 листопада 2023 року.

Суддя: С.П. Проскурняк