ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 712/453/23
Провадження № 22-ц/821/1358/23
Категорія: 311000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Бородійчука В.Г.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Комунальний заклад «Донецький академічний обласний драматичний театр (м.Маріуполь)»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Комунального закладу «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 червня 2023 року (ухваленого під головуванням судді Пироженко В.Д. в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси, повний текст судового рішення складено 19 червня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» про стягнення заробітної плати та компенсації за втрату частини заробітку,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

16 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до Комунального закладу «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» про стягнення заробітної плати та компенсації за втрату частини заробітку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 06 березня 2020 року позивачка перебуває у трудових відносинах з КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» на посаді артиста драми 1 категорії на підставі контракту від 04 березня 2020 року та наказу про продовження дії контракту.

Наказом КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» від 06 травня 2022 року № 2-од, вказує ОСОБА_1 , з 06 травня 2022 року оголошено простій на період воєнного або надзвичайного стану та протягом 10 днів після припинення чи скасування відповідного стану.

Наказом КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» № 3-ок від 06 червня 2022 року дію трудових відносин між сторонами було призупинено з 01.06.2022 до відновлення можливості працівників виконувати посадові обов`язки в повному обсязі або завершення воєнного стану в Україні.

Позивачка зазначає, що заробітна плата за період з 01.03.2022 по 05.05.2022 їй не виплачена відповідачем. Крім того, відповідачем не було відповідно до чинного законодавства розірвано з позивачкою трудовий контракт, тому для подальшого працевлаштування вона через Овідіопольську районну філію Одеського обласного центру зайнятості звернулась із заявою про звільнення.

Таким чином, вказує ОСОБА_1 , відповідач має невиконаний обов`язок з виплати їй заробітної плати за вказаний період. Оскільки бухгалтерська та кадрова документація втрачена та поки не відновлена, зазначає позивачка, заборгованість відповідача має розраховуватись, виходячи з розміру її середнього заробітку.

На підставі наведеного, з метою поновлення її порушених прав на оплату праці, ОСОБА_1 змушена була за їх захистом звертатися до суду і просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за період березень-травень 2022 року в розмірі 37 365,12 грн. та компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в сумі 4 773,38 грн., а всього 42 138,50 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 червня 2023 року позов -задоволено частково.

Стягнуто із Комунального закладу «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період березень - травень 2022 року в сумі 37 365 грн. 12 коп з відрахуванням обов`язкових платежів.

В іншій частині позову - відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які перевірені в судовому засіданні, оцінивши в сукупності їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню в межах стягнення заробітної плати за період березень - травень 2022 року в розмірі 37 365,12 грн., з відрахуванням обов`язкових платежів.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач знаходився на території активних бойових дій, а 16 березня 2022 року будівля театру була повністю зруйнована, у зв`язку із чим пошкоджено майно, цінності та документи. Дані факти є загальновідомими, тому не підлягають доказуванню.

При таких обставинах, відповідач не несе юридичної відповідальності за невчасну виплату заробітної плати, а тому вимоги щодо компенсації за втрату частини заробітної плати суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Також судом зазначено, що позивачем не пропущено строк звернення до суду із даним позовом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 21 липня 2023 року, представник КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» Орбан Н.Л., вважаючи оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального та з неправильним застосуванням норм матеріального права, просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 червня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд не врахував специфіку трудових відносин між роботодавцем та працівником. Позивач обіймає за контрактною формою трудового договору посаду артиста драми 1 категорії.

Посилаючись на Закон України «Про культуру» вказує, з ким може бути укладено контракт та при яких умовах.

Контракт з артистом передбачає оплату праці за виконання робіт ( трудової функції), що не було взято судом до уваги, оскільки позивач не довів виконання трудових обов`язків.

Після винесення рішення по суті спору, відповідача визнано потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000089 по заяві про злочин за ознаками ст. 438 ч. 1 КК України.

Крім того, до суду долучалися письмові докази втрати оригіналів кадрових документів та зазначалися відомості з загальнодоступних джерел, що об`єктивно робота працівником не могла виконуватися, відповідно у роботодавця не виник обов`язок щодо сплати заробітної плати за те, що працівник не виконував свої трудові функції. При цьому, працівник не виконував свої трудові функції не з вини відповідача.

Також представник відповідача зазначає, що не можна ставити у нерівні умови праці та обов`язки роботодавця і ймовірного працівника, якщо умовою виплати заробітної плати є реальне виконання ймовірним працівником своїх обов`язків. Має місце дискримінація і не рівне становище роботодавця по відношенню до працівника.

Оскільки робота не виконувалася, то відповідно у відповідача не виникло обов`язку для нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати.

Крім того, судом першої інстанції проігноровано пряму норму закону щодо строків звернення до суду, які позивач пропустив.

З 19.07.2022 внесено зміни в ст.ст. 233, 234 КЗпП України і фактично скорочені строки: щодо стягнення сум, що належать працівникові при звільненні, це 3 місяці з дня одержання таким працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Обмежено можливість відновлення пропущених строків на звернення до суду, у випадку, коли строк на звернення до суду пропущено, то позов не підлягає до задоволення ( постанова Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №751/1198/18).

Ці обставини суд не врахував , чим прямо порушив норму закону, надавши перевагу позивачу.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 29 серпня 2023 року, представник ОСОБА_1 адвокат Гончар Л.В. вважає рішення районного суду законним, прийнятим за повної відповідності матеріалам справи та виниклим обставинам, а апеляційну скаргу необґрунтованою,оскільки її доводи не містять інформації, яка б давала підстави для скасування рішення, у зв`язку із чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обгрунтування відзиву вказує, що трудові відносини із відповідачем підтверджуються записом у трудовій книжці позивачки НОМЕР_1 запис № 7 від 06.03.2020, із якого вбачається, що ОСОБА_1 призначено артистом драми 1 категорії за контрактом згідно наказу № 43-ос від 05.03.2020.

Відповідачем не було відповідно до вимог чинного законодавства розірвано з позивачкою трудового контракту, а також у період з 01.03.2022 по 05.05.2022 не було нараховано та виплачено заробітну плату. При цьому, відповідач не призупиняв дії контракту із позивачкою у вищевказаний період.

Заперечуючи проти позову, відповідач у суді першої інстанції не надав належних доказів неможливості видання наказу про оголошення простою або зупинення дії контракту з позивачкою до 06.05.2022.

Також відповідачем не доведено, що трудова функція позивачем не виконувалась. Посилання на форс-мажорні обставини у вигляді бойових дій на території знаходження відповідача жодним чином не свідчать про невиконання ОСОБА_1 трудової функції.

Зауважує, що працівники відповідача за період з березня 2022 року не отримали жодної підтримки від відповідача.

Посилаючись на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 905/857/19, вказує, що нормами трудового законодавства не передбачено підстав для звільнення роботодавця від виплати працівникові заробітної плати у випадку наявності обставин непереборної сили.

Норми трудового законодавства свідчать про пріоритет виплати заробітної плати перед іншими виплатами та про підвищену захищеність таких виплат. Одночасно звертає увагу на той факт, що заробітна плата виплачується лише за виконану працівником роботу, а якщо працівник такої роботи не виконував, то заробітна плата йому не виплачується, за винятком виплат, передбачених законодавством ( зокрема, у випадку простою) ( постанова Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 243/2071/18).

Положення ч. 1 ст. 617 ЦК України не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку виплати позивачу заробітної плати.

Фактичні обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи, 04 березня 2020 року між ОСОБА_1 та генеральним директором КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» укладено контракт з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури. Дана інформація підтверджується записами, що містяться в трудовій книжці ОСОБА_1 .

Наказом № 2-од від 06 травня 2022 року, у зв`язку із відсутністю організаційних та технічних умов для працівників, згідно Додатком 1, на підприємстві КЗ «ДАОДТ (м. Маріуполь)» з 06 травня 2022 року оголошено простій на період воєнного або надзвичайного стану України чи в окремих регіонах та протягом 10 днів після прийняття або скасування такого стану. У пункті 2 Наказу зазначено, що простій оплачується в розмірі посадового окладу, згідно штатного розпису станом на 06 травня 2022 року. У Додатку № 1 до наказу 15 пунктом значиться ОСОБА_1 - артист драми 1 категорії.

Відповідно до відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-05 останніми двома календарними місяцями роботи, за які ОСОБА_1 отримала виплати від КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)», що передували березню-травню 2022 року є січень - лютий 2022 року, сума заробітної плати за січень та лютий 2022 становить по 15179,57 грн.

Наказом № 3-ок від 01 червня 2022 року призупинено дію трудових відносин між працівниками КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» до відновлення можливості виконувати працівниками посадові обов`язки в повному обсязі або завершення воєнного стану в Україні.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга, подана представником КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» Орбан Н.Л. ,не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене у відповідності до вимог, визначених ст. 263 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ч. 1 ст. 94 КЗпП України встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Частиною 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Аналогічне положення закріплено в ч. 5 ст. 97 КЗпП України.

Зазначені норми трудового законодавства свідчать про пріоритет виплати заробітної плати перед іншими виплатами та про підвищену захищеність таких виплат. Одночасно звертає на себе увагу той факт, що заробітна плата виплачується лише за виконану працівником роботу, а якщо працівник такої роботи не виконував, то заробітна плата йому не виплачується, за винятком виплат, передбачених законодавством (зокрема, у випадку простою). Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.10.2019 у справі № 243/2071/18.

Конституційний Суд України у рішенні від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене (абзац другий підпункту 6.1.1 підпункту 6.1 пункту 6 мотивувальної частини).

Згідно зі статтею 1 Конвенції «Про захист заробітної плати» № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Аналізуючи положення трудового законодавства в контексті конституційного звернення, Конституційний Суд України виходить з того, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 06 березня 2020 року перебувала у трудових відносинах з КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» на посаді артиста драми 1 категорії на підставі контракту від 04 березня 2020 року та наказу про продовження дії контракту.

Пунктом 7 Розділу І Контракту від 04/03/2020 передбачено роботу (трудову функцію), що виконує найманий працівник: готує під керівництвом режисера і виконує у виставах (програмах) театру доручені йому ролі як на стаціонарі, так і на гастролях і виїздах і не вправі відмовитися від доручених йому акторських робіт; перебуває на репетиції творчо підготовленим, постійно вдосконалює майстерність, займається тренажем (як за розкладом театру так і самостійно; зберігає і підтримує зовнішню форму, яка відповідає характеру виконуваних ролей. У разі виробничої необхідності готує роль в порядку термінового введення. Прибуває на роботу: на репетицію, прогін, генеральну репетицію згідно виклику за розкладом; на вистави на базі для артистів зайнятих у першому акті (незалежно від кількості картин в першому акті), за 45 хвилин до початку вистави, для артистів зайнятих у наступних актах, за 15 хвилин до початку вистави, знаходяться на сцен-майданчику в певний час, без попередження помічника режисера. Завчасно знайомиться з розкладом репетицій та репертуаром, щодня стежить за можливими змінами в них. У виконанні ролей зобов`язаний точно дотримуватися авторського тексту, мізансцен і завдань, які були затверджені режисером-постановником під час роботи над тією чи іншою виставою (програмою). Своєчасно інформує керівництво театру і погоджує з ним питання, пов`язані з тимчасовою відсутністю у заходах (виставах, зйомках) за запрошенням сторонніх організацій.

Відповідно до умов контракту, оплата праці працівника здійснюється відповідно до законодавства, колективного договору та цього Контракту. За виконання роботи (трудової функції) , передбаченої цим Контрактом працівнику встановлюються: посадовий оклад (ставка заробітної плати, тарифна ставка) у розмірі згідно штатного розпису, надбавка (доплата, матеріальна допомога та інші виплати) відповідно до законодавства та колективного договору, доплата за вислугу років у розмірі 10 % від посадового окладу ( у % до посадового окладу (ставки заробітної плати, тарифної ставки) ( ч. 1, 2 розділу ІІ Умови оплати праці Працівника згідно Контракту від 20.03.2020).

Відповідно до розділу VІІ строк дії цього Контракту визначено з 06.03.2020 по 30.09.2021.

Відповідно до довідки Пенсійного Фонду України за формою ОК-5, сформованої 02.08.2022 вбачається, що ОСОБА_1 відповідачем КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» здійснювалась виплата заробітної плати за 2021 рік, зокрема, за листопад 2021 року в сумі 17702,89 грн (тотожну суму виплачено з січня по липень та вересень 2021 року), за серпень у сумі 25 982,24 грн , а у листопада 2021 року в сумі 20 906,89 грн та у грудні 2021 року у сумі 26 075,80 грн.

Вказана довідка та зазначені в ній розміри заробітної плати відповідачем не заперечувались.

Відповідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-05 останніми двома календарними місяцями роботи, за які ОСОБА_1 отримала виплати від КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)», що передували березню-травню 2022 року є січень - лютий 2022 року, сума заробітної плати за січень та лютий 2022 становить відповідно по 15 179,57 грн.

Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження отримання позивачем заробітної плати за березень-квітень 2022 року.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, введення на території України воєнного стану не може бути підставою для звільнення КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» від нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 жовтня 2022 року по справі №905/857/19, нормами трудового законодавства не передбачено підстав для звільнення роботодавця від виплати працівникові заробітної плати у випадку наявності обставин непереборної сили.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази неможливості видачі відповідачем наказу про оголошення простою або зупинення дії трудових договорів до 06 травня 2022 року.

Доводи скаржника, що працівник не виконував свої трудові функції не з вини відповідача, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскількивідповідачем не доведено, що трудові функції ОСОБА_1 не виконувались.

Також є необґрунтованими посилання скаржника на нерівність умов праці та обов`язків роботодавця і ймовірного працівника, якщо умовою виплати заробітної плати є реальне виконання ймовірним працівником своїх обов`язків, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, працівник є слабшою , ніж роботодавець, стороною у трудових відносинах.

Також в даному випадку є вірним врахування судом першої інстанції висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц).

Отже, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період березень-травень 2022 року, яка за розрахунком суду становить 37 365,12 грн.

Розмір заробітної плати відповідачем не оскаржується і інших розрахунків на адресу суду надано не було.

Доводи скаржника, що суд першої інстанції проігнорував пряму норму закону щодо строків звернення до суду, які позивач пропустив, є необгрунтованими, оскільки, відповідно до глави Х1Х Прикінцевих положень Кодексу Законів про працю України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені ст.233 цього кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Інші доводи, наведені представником Комунального закладу «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції з наданням належної правової оцінки всім фактичним обставинам даної справи, яка грунтується на вимогах чинного законодавства, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Вирішуючи спір між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування постановленого судом першої інстанції рішення за наведених в апеляційній скарзі підстав.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Комунального закладу «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 14 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Донецький академічний обласний драматичний театр (м. Маріуполь)» про стягнення заробітної плати та компенсації за втрату частини заробітку залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції, залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

В.Г. Бородійчук

/повний текст постанови суду виготовлено 1 листопада 2023 року/