КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року

справа № 755/7146/22

провадження № 22-ц/824/5340/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Моторне (транспортне) страхового бюро України

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 січня 2023 року, постановлене під головуванням судді Яровенко Н.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення боргу за договором страхуванням

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2022 року ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_2 грошову виплату, а саме: пеню у розмірі 14127,86 грн, 3 % річних у розмірі 1548,00 грн та інфляційні втрати у розмірі 19092,41 грн, а всього 34768, 27 грн, а також судовий збір та витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12 серпня 2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «М-412», державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення. У результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , належний позивачу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 . Цивільно-правова відповідальність винного в ДТП водія транспортного засобу «М-412», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3998623 страховою компанією - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Україна». Розмір завданого збитку для позивача становив 16154,11 грн, що підтверджується Звітом № 45/15 про оцінку автомобіля від 03 березня 2015 року № 45/15. 22 вересня 2014 року до ПрАТ «СК «Україна» була подана заява про виплату страхового відшкодування. У строк визначений пунктом 36.2 статті 36 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону № 1961-IV), ПрАТ «СК «Україна» не здійснило виплату страхового відшкодування.

Відповідно, з 21 грудня 2014 року у ПрАТ «СК «Україна» крім обов`язку виплатити страхове відшкодування, також з`явився обов`язок виплачувати для позивача пеню, яка передбачена пунктом 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV та інфляційний збиток і 3 % річних, які передбачені статтею 625 ЦК України. 02 березня 2018 року Господарським судом міста Києва було порушено справу про банкрутство ПрАТ «СК «Україна» № 910/842/18. 17 липня 2019 року Господарським судом міста Києва у справі № 910/842/18, було вирішено-ліквідувати ПрАТ «СК «Україна».

22 грудня 2019 року Позивачем до МТСБУ було подано заяву про виконання зобов`язання за договором страхування та додано до заяви всі необхідні матеріали, відповідно до статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У вказаній заяві позивач просив виконати зобов`язання ПрАТ «СК «Україна» (яка ліквідувалася) за договором обов`язкового страхування, а саме: відшкодувати 16154,11 грн - розмір страхового відшкодування.

В подальшому МТСБУ виконало частину зобов`язання за договором страхування в розмірі 14674,00 грн та підтвердило наявність обов`язку виконати зобов`язання за договором страхування.

20 червня 2022 року Позивачем було подано заяву, в якій ОСОБА_2 просив МТСБУ виконати зобов`язання за договором страхування в повному обсязі, а саме: здійснити оплату інфляційних втрат, 3 % річних та пені. 21 червня 2022 року МТСБУ повідомило позивача про те, що Законом № 1961-IV не передбачено покладення на МТСБУ обов`язку виконувати інші зобов`язання неплатоспроможного страховика та відмовилося виплачувати інфляційний збиток, 3% річних та пеню. Таким чином, МТСБУ порушує право позивача, як потерпілої у ДТП особи на отримання всіх належних виплат за договором страхування.

Станом на дату подання позовної заяви зобов`язання за договором страхування в повному обсязі не виконано. Таким чином, часткове виконання МТСБУ умов договору страхування перед позивачем порушує його права та суперечить меті такого інституту, як обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 січня 2023 року позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення боргу за договором страхування, - задоволено частково.

Стягнуто з Моторного (транспортного) бюро України на користь ОСОБА_2 12833,41 грн інфляційних втрат, 1406,00 грн три відсотки річних від простроченої суми, та 17343,07 грн пені, а всього 31582,48 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

Стягнуто з Моторного (транспортного) бюро України на користь ОСОБА_2 , судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 903,08 грн, та пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 5460,00 грн.

В поданій апеляційній скарзі представник МТСБУ просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги обґрунтовані тим, що законодавець поклав обов`язки на МТСБУ, які викладені виключно у ст. ст. 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначає, що МТСБУ не є учасником деліктного правопорушення, не є учасником цивільно-правових відносин, не є правонаступником ПрАТ «СК «Україна».

Вказує, що ні законодавство, на статут МТСБУ не містить вимог про виконання МТСБУ обов`язку страховика зі сплати сум пені, 3 % річних, інфляційних втрат та прострочення останнім виплати страхового відшкодування страховиком. До вимог кредиторів зі сплати таких сум за зобов`язаннями страховика-банкрута мають застосуватись положення Кодексу України з процедур банкрутства чи Закону України «Про відновлення неплатоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Посилається на те, що позиція МТСБУ про відсутність в останнього обов`язку в повному обсязі виконувати зобов`язання ліквідованого страховика за договором є незаконною. Посилається на постанову Верховного Суду від 07 вересня 2021 року у справі № 910/14293/19, відповідно до якого МТСБУ не звільняється від обов`язку сплачувати за страховика, що допустив прострочення виплати суми страхового відшкодування, передбачені законом суми 3 % річних, інфляційних втрат та пені, оскільки ці нарахування є невід`ємною/складовою частиною боргу зі сплати страхового відшкодування за договором страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив із того, що МТСБУ не звільняється від обов`язку сплачувати за страховика, що допустив прострочення виплати суми страхового відшкодування, передбачені законом (частина друга статті 625 ЦК України та пункт 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV) суми 3 % річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих за прострочення ліквідованим страховиком виплати суми страхового відшкодування, оскільки ці нарахування в силу закону є невід`ємною/складовою частиною боргу зі сплати страхового відшкодування за договором страхування.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 12 серпня 2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «М-412», державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення. У результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «М-412», державний номерний знак НОМЕР_1 , належний позивачу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 .

Постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2014 року у справі № 391/832/14-п ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність винного в ДТП водія транспортного засобу «М-412», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент ДТП, була застрахована на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3998623 страховою компанією ПрАТ «СК «Україна».

Відповідно до звіту № 45/15 про оцінку автомобіля ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , від 02 березня 2015 року, складеного СОД « ОСОБА_4 », вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 27 лютого 2015 року, складає 16154,11 грн.

22 вересня 2014 року до ПрАТ «СК «Україна» була подана заява про виплату страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17 липня 2019 року було ліквідовано банкрута ПрАТ «СК «Україна» як юридичну особу у зв'язку з банкрутством.

22 листопада 2019 року ОСОБА_2 до МТСБУ було подано заяву про виконання зобов`язання за договором страхування та додано до заяви всі необхідні матеріали, відповідно до статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 16 154,11 грн.

В подальшому, МТСБУ виконало частину зобов`язання за договором страхування в розмірі 14674,00 грн, що не заперечується відповідачем.

20 червня 2022 року ОСОБА_2 було подано заяву, з вимогою до МТСБУ виконати зобов`язання за договором страхування в повному обсязі, а саме здійснити оплату інфляційних втрат, 3 % річних та пені.

Листом МТСБУ від 21 червня 2022 року у відповідь на вказану заяву повідомлено про неможливість проведення заявлених виплат на підставі пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України.

За договором страхування, згідно з положеннями статті 979 ЦК України, одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

МТСБУ є спеціальним суб`єктом у сфері страхування.

Як визначає стаття 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Бюро є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування відповідальності за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування відповідальності.

У разі ліквідації страховика за його власним рішенням визначені договором обов`язки цього страховика виконує ліквідаційна комісія (пункт 20.2 статті 20 Закону № 1961-IV).

У разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом (пункт 20.3 статті 20 Закону № 1961-IV).

Відповідно до статті 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Ліквідація юридичної особи - страховика у зв`язку з визнанням його банкрутом здійснюється відповідно до положень КУзПБ або Закону про банкрутство, який був чинний на час порушення справи про банкрутство СК «Україна» із особливостями, визначеними цим законом для банкрутства страховиків.

Так, частиною сьомою статті 87 Закону про банкрутство було визначено, що страхувальники за договорами страхування, за якими страховий випадок настав до дня прийняття господарським судом постанови про визнання страховика банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, мають право вимагати страхові виплати.

Отже, однією з підстав прийняття МТСБУ на себе зобов`язань страховика, що ліквідується, є встановлення в процедурі ліквідації недостатності майна цього страховика для виконання таких зобов`язань за договорами страхування.

Так, МТСБУ відшкодовує шкоду у випадках, чітко передбачених положеннями Закону № 1961-IV, одним з яких є встановлення недостатності майна страховика, якого визнано банкрутом та ліквідовано, для виконання зобов`язань за договорами страхування відповідальності, що здійснюється за рахунок фонду захисту потерпілих.

Цей випадок не є тотожним правонаступництву, що є підставою заміни сторони у зобов`язанні та внаслідок якого до правонаступника переходять права та обов`язки правопопередника у зобов`язанні у тому обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено у договорі або законі (стаття 512 ЦК України). Така процедура для страховика визначена пунктом 20.1 статті 20 Закону № 1961-IV.

МТСБУ не є правонаступником страховика, який ліквідується і щодо якого встановлено недостатність майна для виконання зобов`язань за договорами, у розумінні статті 512 ЦК України, а натомість гарантує отримання потерпілою особою належного їй відшкодування попри ліквідацію зобов`язаного у цих правовідносинах страховика і встановлену недостатність його майна для виконання цих його зобов`язань.

Частина друга статті 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три проценти річних від простроченої суми.

Разом із цим МТСБУ не є правонаступником ліквідованого страховика, тобто не набуває усіх прав та обов`язків останнього як сторони у зобов`язанні, а фактично вступає у спірні правовідносини лише у разі та після встановлення факту недостатності майна страховика, що ліквідується, для погашення зобов`язань за договором страхування відповідно до рішення уповноважених законом органів, для погашення вимог кредиторів, тобто не є таким, що приймає на себе всі зобов`язання такого страховика, у тому числі і ті, які є наслідком неналежного виконання або невиконання цим страховиком власних зобов`язань за договорами страхування.

Положення Закону № 1961-IV не містять правових підстав покладення на МТСБУ такого ж обсягу зобов`язань за договорами страхування, який мав страховик, що ліквідований, та який набуває правонаступник у разі здійснення правонаступництва відповідно до пункту 20.1 статті 20 Закону № 1961-IV, а отже, і правових підстав відповідальності МТСБУ за неналежно виконаними/невиконаними цим страховиком зобов`язаннями у вигляді нарахувань, передбачених статтею 625 ЦК України.

Відповідний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 липня 2023 року, справа № 910/16820/21, яка відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2021 року у справі № 910/14293/19).

За наведених мотивів підстави для покладення на МТСБУ обов`язку із відшкодування пені, нарахованої у зв`язку із невиконанням зобов`язання за договором страхування ліквідованим страховиком, відсутні, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Висновок суду першої інстанції не є такими, що ґрунтується на правильному застосуванні положень «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відтак рішення суду підлягає скасуванню із постановленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням положень ч.ч. 1,13 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1488,60 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 січня 2023 року скасувати, постановити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення боргу за договором страхуванням відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1488,60 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді