Справа № 567/532/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

при секретарі - Калетинець Б.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на його утримання, як повнолітнього сина, що продовжує навчання.

В обґрунтування позову вказує, що його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, який було розірвано 23.03.2017 рішенням Острозького районного суду Рівненської області.

Від даного шлюбу у них народились діти: він - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час вже досяг повноліття, та дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що на даний час навчається на ІІ курсі в "Навчально-науковому інституті будівництва та архітектури" Національного університету водного господарства та природокористування, денної оплатної форми навчання з 12.09.2022 по 30.06.2025.

Вказує, що потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, оскільки змушений нести постійні витрати на придбання підручників, методичної та наукової літератури, канцелярського приладдя. Вказує, що його мама забезпечує його матеріально, оплачує вартість проживання, харчування та придбала для нього ноутбук.

Позивач посилається на те, що самостійно не може забезпечити необхідне та достатнє для забезпечення гармонійного розвитку та навчання матеріальне забезпечення та допомогу.

Відповідач є працездатним та може надавати матеріальну допомогу на його утримання.

Враховуючи наведені обставини, відповідно до ст.199 СК України, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення ним навчання по 30.06.2025.

Ухвалою суду від 17.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження відповідно до ст.274-279 ЦПК України з повідомленням (викликом) сторін, та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

В поданій на адресу суду заяві представник позивача просить здійснювати розгляд справи в її відсутності, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 2 ст. 131 ЦПК України, згідно якої у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, а також шляхом подачі оголошення на сайті судової влади. Заперечень щодо позову до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до норм ст. 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Визначений судом строк для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідач своїм правом на подання відзиву та доказів по справі не скористався.

З урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду по суті, заочно.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 23.03.2017 рішенням Острозького районного суду. (а.с.9-10)

Від даного шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають спільного сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №944 від 23.05.2003), що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 виданим 23.05.2003, згідно якого відповідач вказаний його батьком. (а.с.8)

Окрім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками спільної доньки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис №2 від 11.04.2007), що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 виданим 11.04.2007. (а.с.11)

Згідно довідки Навчально-наукового інституту будівництва та архітектури НУ Водного господарства та природокористування №453 від 16.03.2023 встановлено, що ОСОБА_1 навчається у вказаному закладі на ІІ курсі, денної держбюджетної форми навчання. Термін закінчення навчання 30.06.2025 року. (а.с.12)

Згідно з копіями квитанцій від 14.03.2023, 03.02.2023 вбачається, що ОСОБА_1 сплатив за гуртожиток 4400 грн. та 1200 грн. (а.с.13, 14)

Згідно з довідкою №16 від 14.03.2023 ОСОБА_3 працює прибиральником службових приміщень. Дохід за період з 02.06.2022 по 31.03.2023 складає 56430 грн. (а.с.15)

З довідки Острозької міської ради Рівненської області від 27.03.2023, встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.16)

Відповідно до повідомлення Острозького відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області від 10.08.2023 вбачається, що на виконанні у даному відділі перебуває виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2018 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не отримує від батька матеріальної допомоги на своє утримання, оскільки протилежних доказів суду не надано.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 у справі №6-186ц14.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз ст.ст.199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Оскільки відповідач коштів на утримання сина не надає, оскільки протилежних доказів суду не надано, хоча зобов`язаний це робити на підставі ст.199 СК України, то з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти, пов`язані з його навчанням.

Окрім того, судом береться до уваги стан здоров`я та матеріальне становище сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні позову суд враховує, що позивач є студентом денної форми навчання, тобто не має можливості працевлаштуватись та забезпечувати себе самостійно, а отже потребує матеріальної допомоги батьків не тільки щодо оплати навчання, а і для інших потреб, як то харчування, придбання одягу, необхідних для навчання підручників, тощо.

Одночасно, суд виходить з того, що ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, а відповідач ОСОБА_2 , як батько, може надавати таку матеріальну допомогу своєму сину.

Також суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, не подав заперечень проти сплати аліментів на навчання сина.

Відповідачем не надано суду доказів, що підтверджують його поганий стан здоров`я, неможливість сплачувати аліменти у визначеному законом розмірі.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що на утриманні відповідача перебувають інші особи, окрім доньки ОСОБА_1 , на утримання якої з нього стягуються аліменти, та відповідачем таких доказів не надано.

Також з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 навчається на держбюджетній формі навчання.

Одночасно суд враховує, що позивачем не надано доказів офіційного працевлаштування відповідача та розміру його заробітку.

Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Вирішуючи спір, судом також взято до уваги принцип рівності обов`язку батьків в утриманні дитини, те що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання.

Таким чином, встановивши необхідність у додатковій матеріальній допомозі, зумовленій навчанням та супутніми витратами, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу сину, який продовжує навчатися.

Таким чином, враховуючи, що син відповідача є повнолітнім, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а також враховуючи, що позивач навчається на держбюджетній формі навчання, з урахуванням місцезнаходження навчального закладу, (вартість харчування, проїзду, інших послуг) та розмір прожиткового мінімуму, матеріальний стан відповідача, з якого також стягуються аліменти на утримання дочки, суд з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до обмеження матеріальних прав, інтересів та потреб відповідача, вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, будуть достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідатиме обставинами справи та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін, а також чинному законодавству.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 31.03.2023, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 180-182, 192, 199 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 57, 60, 88, 212, 280-282 ЦПК України,

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання, як повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31.03.2023 до закінчення ним навчання - 30.06.2025.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку у загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.