02.11.2023 Справа № 363/3943/23
02 листопада 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючогосудді Чіркова Г.Є.,
при секретарі Мацьовитій Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровсько-Тетерівського лісомисливського господарства, третя особа директор Дніпровсько-Тетерівського державного лісомисливського господарства Хромуляк Олександр Ігорович, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,
до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій адвокат Павленко О.В. просить стягнути з Дніпровсько-Тетерівського лісомисливського господарства на користь ОСОБА_1 20 000 грн. витрат на правову допомогу.
Представник відповідача подав клопотання про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу, зазначаючи, що представник позивача заявляє вимогу про стягнення 20 000 грн., що становить більше 30% від суми позову. Дніпровсько-Тетерівське лісомисливське господарство є бюджетною установою та фінансується виключно за кошти держави, у зв`язку із чим у відповідача відсутня можливість сплачувати такі кошти. Крім того, представником позивача не доведено всі складові відповідно до ст. 137 ЦПК України, в зв`язку з чим просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Розгляд справи здійснюється без виклику сторін згідно ст. 270 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
09 жовтня 2023 року Вишгородським районним судом Київської області по даній справі прийнято рішення, яким позовну заяву задоволено частково. З Дніпровсько-Тетерівського лісомисливського господарства на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 21 червня по 09 жовтня 2023 року в розмірі 69 567 грн. 40 коп., а також судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп., а всього 70 641 грн. та судовий збір на користь держави в розмірі 1 073 грн. 60 коп.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
Згідно ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Як вбачається із матеріалів справи, інтереси позивача ОСОБА_1 в суді представляв адвокат Павленко О.В., що діяв на підставі договору про надання правової допомоги №01-09/23 від 04 вересня 2023 року укладеного між ОСОБА_1 ОСОБА_2 , а також ордеру серії АІ №1452601 виданого адвокатом 04 вересня 2023 року.
З додаткової угоди №1 до договору №01-09/23 від 04 вересня 2023 року вбачається. що з урахуванням складності справи та інших істотних обставин, вартість наданої правничої допомоги встановлюється за домовленістю у фіксованому розмірі, що складає 20 000 грн.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 сплатив адвокату Павленку О.В. суму в розмірі 20 000 грн. на підставі договору від 04 вересня 2023 року.
Як вбачається з матеріалів справи представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 брав участь в двох судових засіданнях, що відбувалися 04 вересня 2023 року та 09 жовтня 2023 року.
Заявлені витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн., суд з огляду на заперечення сторони позивача, вважає завищеними.
З цього суд зважає на обставини цієї справи, ціну позову, значення справи для сторін, обсяг вчинених адвокатом процесуальних дій, наданих послуг, виконаних робіт, витрачений для цього час та доходить висновку, що заявлена сума в розмірі 20 000 грн. витрат на правову допомогу є недостатньо співмірною із зазначеним вище і підлягає зменшенню до 12 000 грн.
Відтак подана заява про ухвалення додаткового рішення по справі підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 265, 268, 270 ЦПК України,
заяву задовольнити частково.
Стягнути з Дніпровсько-Тетерівського лісомисливського господарства на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн.
В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Повне судове рішення складено 07 листопада 2023 року.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днівз дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , виданий органом 3228 16 січня 2019 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Дніпровсько-Тетерівське лісомисливського господарство, знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Сухолуччя, вул. Миру, 2
Третя особа: Директор Дніпровсько-Тетерівського державного лісомисливського господарства Хромуляк Олександр Ігорович, адреса: Київська область, Вишгородський район, с. Сухолуччя, вул. Миру, 2.
Суддя