БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2081/23
Провадження № 2/497/715/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Деревенського І.Ю.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з даними вимогами та просить постановити рішення яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 58376 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, 24.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , заборгованості у розмірі 19 902.00 гривень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в серпні 2023 року на його майно було накладено арешт, про що він дізнався із за стосунку «Дія», а саме було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеславом Вікторовичем виконавче провадження BП №67241111 від 22.10.2021року на підставі виконавчого напису № 58376 від 24.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, без зазначення підстав виникнення боргу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в сумі 19 902.00 гривень. Виконавчий напис в «Дії» не опублікований.

На думку позивача, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Таким чином, підтвердити або спростувати дотримання приватним нотаріусом вимог законодавства щодо перевірки безспірності заборгованості та/або її існування взагалі, можливо виключно за наслідками дослідження матеріалів нотаріальної справи та первинних документів (виписка, меморіальний ордер тощо).

Крім іншого, позивач не отримував Постанови приватного виконавця від 22.10.2021 року ВП №67241111. Про зазначену постанову йому стало відомо з застосунку «Дія».

Позивач вказує, що він не перебував з відповідачем у будь-яких правовідносинах зобов`язально-фінансового або кредитного характеру.

А тому на думку позивача, вимога відповідача не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису. Саме з цих підстав виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 12.09.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 01.11.2023 року о 14:00 годині (а.с.21-24), про що повідомлено сторони по справі (а.с.25).

Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у нього доказами.

В судове засідання 01.11.2023 року:

- позивач не прибув, про час та місце проведення розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с.103). Подав заяву власноручно написану, якою підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Судовий розгляд просив провести у його відсутність (а.с.79);

- представник позивача також не прибув, причини неявки не повідомив;

- представник відповідача у судове засідання не прибув, про час та місце проведення розгляду повідомлявся згідно вимог діючого законодавства шляхом надіслання ухвали на електронну адресу та поштового лита. 17.09.2023 представник ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» надіслав відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки всі документи, що підтверджують безспірність вимог були надані відповідачем приватному нотаріусу, та розглянути справу у його відсутність (а.с.78);

- треті особи до суду не прибули, правом на надання суду письмових пояснень по суті позову не скористались

- приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович надіслав на адресу суду 15.09.2023 року копію документів виконавчого провадження, засвідчену належним чином (а.с.26-46). Однак жодних пояснень по суті позовних вимог як третя особа - не надав.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №67241111 від 22.10.2021 р., яка прийнята приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. вбачається, що на виконанні цього виконавця знаходиться виконавчий напис № 58376 від 24.05.2021 р. про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ФК ЄАПБ заборгованості за період з 28.05.2020 по 30.04.2021 включно суму у розмірі 19902.00 гривень (а.с.39).

24.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 58376, яким передбачається стягнення на використання ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20190103 від 03 січня 2019 року, якому Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФАНСОВА ДОПОМОГА па підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 630436496 від 15 серпня 2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ОСОБА_1 (а.с.38 зворотна сторінка).

Також за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто відповідну плату 369.00 гривень.

Відповідно до вимог статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом врегульовано статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктами 3.1., 3.2 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановкою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості триває у безспірному на підставі виконавчих написів постанов нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1172 від 29.06.99 у редакції від 29.11.2001 передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, надаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вирішенні спору суд також враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року за справою N 757/24703/18-ц, відповідно до якої для вчинення виконавчого напису нотаріусу слід надати серед інших документів оригінал нотаріально засвідченого договору, згідно з пунктом 1 Переліку. документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 .

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 залишено без змін, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».

Постановою Великої Палати Верховного Суду №11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14 (постанова Великої Палати Верховного Суду 21.09.2021 в справі №910/10374/17).

У зв`язку з цим, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 у редакції станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, як така, що визначена імперативною нормою закону - ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріусом виконавчого напису здійснюється за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який також має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими він звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» судом перевіряються доводи боржника в повному обсязі з метою встановлення того, чи на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Таким чином нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

З матеріалів справи не встановлено, що при вчиненні напису нотаріус отримав від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери тощо), у зв`язку з чим в у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, сума відсотків, зазначені у написі, є безспірними.

Також приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченого пунктом 2.3 глави 16 Порядку.

Відповідач подаючи відзив до суду, не надав того пакету документів, який ним був поданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, а тому суд позбавлений можливості пересвідчитися в дійсності позиції відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., зареєстрованого в реєстрі за №58376 від 24.05..2021, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № від 15.09.2019, на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» якому Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20190103 від 03 січня 2019 року, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФАНСОВА ДОПОМОГА» па підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 630436496 від 15 серпня 2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ОСОБА_1 , у загальному розмірі 19 902.33 гривень, таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою.

За правилами ч. 3 ст. 12 , ч. 1 ст. 81 ЦПК України , кожна сторона зобов`язана довести ті об`єкти, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім огляду, встановлених цим Кодексом.

Визначені обставини свідчать про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким чином, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо видачі стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, тому, враховуючи предмет спору, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ТОВ «ФК «ЄАПБ» необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 2147.20 гривень (1073.60 + 536.80 + 536.80).

Керуючись статтями 2, 81, 141, 247, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Виконавчий напис №6485, вчинений 17.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № від 15.09.2019, на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» якому Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20190103 від 03 січня 2019 року, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФАНСОВА ДОПОМОГА» па підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 630436496 від 15 серпня 2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , у загальному розмірі 19 902.33 гривень - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ - 35625014, місцезнаходження - м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2147.20 гривень (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя С.В.Кодінцева