справа № 619/1526/23
провадження № 2/619/218/23
РІШЕННЯ

іменем України

01 листопада 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Дергачі позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3 , звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі судового наказу Дергачівського районного суду Харківської області від 27.09.2018 (н.с.619/3885/18), з 1/4 частини на 1/6 частини усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_4 розірвано, відповідно до рішенням Дергачівського районного суду Харківської області справа №2010/1795/12від 04.04.2012. Під час цього шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на даний час проживає разом із відповідачкою. 27 вересня 2018 року Дергачівським районним судом Харківської областівинесено судовий наказ по справі про стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.09.2018і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач також вказує, що він 08.07.2016 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , про що зроблено відповідний актовий запис за №7. Під час шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на даний час проживає в сім`ї позивача. В минулому, ОСОБА_7 перебувала у шлюбі який відповідно до рішення Дергачівського районного суду Харківської області справа № 619/737/13-ц від 01.08.2013 було розірвано. За час перебування останньої у шлюбі, у неї народився син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на даний час проживає з матір`ю та безпосередньо з позивачем. ОСОБА_7 (змінила прізвище на ОСОБА_10 ) на даний час перебуває у декретній відпусті по догляду за дитиною, можливості працевлаштуватись та фінансово допомагати своєму чоловіку ОСОБА_3 не має в зв`язку з вихованням малолітніх дітей. На сьогоднішній день, у позивача на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Крім того, позивач просив врахувати наявність у нього на утриманні непрацездатної матері своєї дружини, а саме ОСОБА_11 , яка є пенсіонеркою за вислугою років, має мінімальний розмір пенсії у сумі 2600 грн. та невиліковно хворіє, у зв`язку з чим проходить стаціонарне лікування за призначенням лікаря 4 рази на рік. На даний час, позивач офіційно не працевлаштований, на життя заробляє підробітками на орендованому автомобілі в службі таксі та на момент звернення з позовною заявою, має місячний дохід близько 14000 грн. Крім того, сім`я позивача орендує квартиру по АДРЕСА_1 . Вказані витрати є не співвідносними з заробітком позивача, що тягнуть за собою основу частину витрат на забезпечення сім`ї. Позивач вважає, що для забезпечення потреб доньки позивача ОСОБА_6 доцільним є зменшити розмір аліментів до 1/6 частки від усіх його доходів, що становитиме 2300 грн., що є більшим чим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що він є необґрунтованим та безпідставним.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Судом встановлено, що судовим наказом Дергачівського районного суду Харківської області від 27.09.2018 стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною 3статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною 3 ст.80 СК України розмір аліментів, визначений судом одному з подружжя, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і /або/ сімейного стану.

Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 « Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037 від 17.05.2017, яким були внесені зміни до ч.2 ст.182 СК України, та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку погіршення матеріального стану платника аліментів, якщо у нього зменшився дохід чи такий взагалі відсутній, або з`явився додатковий обов`язок сплати аліментів на утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), змінився сімейний стан, тощо.

Так, позивач, ОСОБА_3 на даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 ). Під час шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно зазначеного позивачем в минулому, ОСОБА_12 перебувала у шлюбі який відповідно до рішення Дергачівського районного суду Харківської області справа №619/737/13-ц від 01.08.2013 було розірвано. За час перебування останньої у шлюбі, у неї народився син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 ), який на даний час проживає з матір`ю та безпосередньо з позивачем.

Так, у позивача на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Крім того, у позивача на утриманні є непрацездатна матір своєї дружини, а саме ОСОБА_11 , яка є пенсіонеркою за вислугою років та невиліковно хворіє, у зв`язку з чим проходить стаціонарне лікування за призначенням лікаря, що підтверджується довідкою №322493 та пенсійним посвідченням серія НОМЕР_3 .

На даний час, позивач офіційно не працевлаштований, на життя заробляє підробітками на орендованому автомобілі в службі таксі та на момент звернення з позовною заявою.

Сім`я позивача орендує квартиру по АДРЕСА_1 .

Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна сімейного та матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

З урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, беручи до уваги те, що позивач має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацюючу дружину, встановлені підстави щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні, а відтак позов підлягає задоволенню у зв`язку з вищезазначеними вимогами чинного законодавства.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Пунктом 23 Постанови №3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що у новому розмірі аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У ч.ч. 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 13, 76, 81, 259, 263, 264 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що утримуються з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі судового наказау Дергачівського районного суду Харківської області від 27.09.2018 (н.с.619/3885/18), з 1/4 частини на 1/6 частини усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржено в Харківський апеляційний суд через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 03.11.2023.

Суддя Л. В. Калиновська