Справа № 283/2509/23
Провадження №2-о/283/75/2023
У Х В А Л А

09 жовтня 2023 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Саланда О.М., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області про встановлення опіки,-

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2023 року заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою, проте заява не відповідає вимогам ст.175 ч.3 п.п.2,4-10 та ч.5 ст.177 ЦПК України і підлягає залишенню без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ч.1ст.55 Цивільного кодексу України). Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ч.1ст.58 Цивільного кодексу України). Опіка та піклування може бути встановлена як за рішенням суду так і за рішенням органів опіки та піклування. Органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Рішенням суду опіка встановлюється над фізичною особою в разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Статтею 39 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Тобто, недієздатність характеризують дві складові: наявність хронічного, стійкого психічного розладу та не усвідомлення особою значення своїх дій та неспроможність курувати ними.

Справи про визнання особи недієздатною розглядаються в рамках окремого провадження місцевим судом загальної юрисдикції за процедурою, встановленою статтями 293, 300 Цивільного процесуального кодексу України.

Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги за місцезнаходженням цього закладу. В даній заяві повинні бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, унаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Джерелом інформації може бути медична документація (медичні карти амбулаторного чи стаціонарного хворого із психіатричних закладів або виписки з них, довідки з психоневрологічних закладів про те, що особа перебувала чи перебуває на обліку через психічне захворювання, покази свідків, що мають підстави давати свідчення про психічний стан особи, органів міліції про неадекватність поведінки особи, тощо.

Відповідно до статті 299 Цивільного процесуального кодексу України справи про визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи до суду, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу. Її участь у розгляді справи може також відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому вона перебуває.

Для вирішення питання про співвідношення психічного стану особи та її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними судом призначається судово-психіатрична експертиза. Призначення судово-психіатричної експертизи у справах про визнання фізичної особи недієздатною можливе не в будь-якому випадку, а лише при наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я особи. У виняткових випадках, коли особа, відносно якої призначено судово-психіатричну експертизу, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення її на судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи при розгляді справ про визнання фізичної особи недієздатною є з`ясування наявності чи відсутності підстав для визнання фізичної особи недієздатною. Витрати, пов`язані з проведенням експеризи та інші судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави. У випадку встановлення судом недобросовісності дій заявника всі судові витрати стягуються з нього. Крім того, відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа, якій такими діями було завдано моральної шкоди, має право вимагати від заявника її відшкодування.

Згідно ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Однак, з додатків до заяви ОСОБА_1 про встановлення над її племінницею ОСОБА_2 опіки і призначення її опікуном, вбачається, що племінниця заявниці ОСОБА_2 була визнана недієздатною рішенням суду від 21.02.2018 р., строк дії якого, з врахуванням строків набрання ним законної сили, сплив ще 2020 року. Отже, для встановлення опіки над племінницею заявниці обов`язково є визнання ОСОБА_2 недієздатною.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність перешкод у відкритті провадження за даною заявою, тому вона підлягає залишенню без руху, оскільки це співвідноситься з вимогами ч.1 ст.185 ЦПК України, згідно якої суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 184 і 175 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви (позову) без руху.

Керуючись ст.ст.175,185,318 ЦПК України,суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчий комітет Малинської міської ради Житомирської області про призначення опікуна, залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі неусунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. М. Саланда