Справа № 720/1274/23
Провадження № 2/720/503/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А.., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради,

- про тлумачення зповіту та про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, суд,-

встановив:

Представник позивача звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

При своєму житті ОСОБА_3 05.02.2016 року в сільській рад с. Чорнівка, Новоселицького району склав на користь ОСОБА_2 заповіт зареєстрований в реєстрі за №201, яким заповів належну йому земельну ділянку (пай) серії ЧВ №004667 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1.48 га, яка розміщена на території Чорнівської сільської ради Новоселицького району Чернівецькій області.

За своє життя спадкодавець ОСОБА_3 на підставі розпорядження №76 видане 01.02.2017 року Новоселицькою районною державною адміністрацією Чернівецької області реалізував своє право та отримав в натурі земельну ділянку за кадастровим номером :02:002:0079 розташована на території с. Чорнівка, Чернівецького району.

ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва на спадкове майно по заповіту після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав того, що заповідач заповів земельну ділянку (пай) розміром 1.48 га, яка належала спадкодавцю на підставі документу серії ЧВ №00466637 а спадщина відкрилась на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0079 площею 0.7071 га.

Представник позивача вважає, що оскільки у спадкодавця інших земельних ділянок у власності не перебувало на день його смерті, тому він заповів саме земельну ділянку (пай) розміром 1.48 га, яка належала йому на підставі документу серії ЧВ №00466637, яка відповідно до розпорядження №76 видане 01.02.2017 року Новоселицькою районною державною адміністрацією Чернівецької області була виділена в натурі з кадастровим номером :02:002:0079 площею 0.7071 га, а тому просить суд розтлумачити заповіт та встановити, що ОСОБА_3 заповів ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0079 площею 0.7071 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території с. Чорнівка, Чернівецького району, яка належала на праві власності ОСОБА_3 згідно до розпорядження №76 видане 01.02.2017 року Новоселицькою районною державною адміністрацією Чернівецької області.

Також визнати за ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_1 право на спадщину в цілому на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0.7071 га з кадастровим номером :02:002:0079 розташована на території с. Чорнівка, Чернівецького району яка належала на праві власності ОСОБА_3 згідно до розпорядження №76 видане 01.02.2017 року Новоселицькою районною державною адміністрацією Чернівецької області.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні не з`явився але подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що спадкодавець заповів своє право на отримання земельної ділянки, а з часом він зреалізував своє право отримавши земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0079 площею 0.7071 га, тобто спадкодавець міг заповідати лише її.

Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами докази дійшов наступного.

ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про що свідчить актова запис №8 від 14.04.2020 року виконавчого комітету сільської ради с. Чорнівка, Новоселицького району.

Заповітом від 05.02.2016 року зареєстрованого в реєстрі за №201 завіреного секретарем с/ради с. Чорнівка, Новоселицького району ОСОБА_3 заповів належну йому земельну ділянку (пай) серії ЧВ №0046637 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1.48 га яка розміщена на території Чорнівської сільської ради Новоселицького району.

Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку (пай) серії ЧВ №0046637 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1.48 га яка розміщена на території Чорнівської сільської ради Новоселицького району підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом видане 04.12.2015 року після смерті дружини ОСОБА_4 , зареєстроване в реєстрі за №2929.

Розпорядженням Новоселицької райдержадміністрації від 01.02.2017 року за №76 виділено в натурі ОСОБА_3 як власнику земельної частки паю, земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0079 площею 0.7071 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2015 року зареєстровано в реєстрі за №2929.

Згідно з ст..1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 та 3 ст.213 ЦК України, на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 607/11746/17 (провадження № 61-18730св20) зазначено, що «з урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності». Аналіз статті 1256 ЦК України свідчить, що: тлумачення заповіту може здійснюватися як при розгляді власне позовної вимоги про тлумачення змісту заповіту, так і, зокрема, при розгляді позовної вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини; з урахуванням того, що зміст заповіту може містити розпорядження про призначення спадкоємця (спадкоємців) і/або визначення спадкового майна (спадщини), то і тлумачення змісту заповіту може здійснюватися щодо таких розпоряджень заповідача. Тлумачення заповіту Постанова КЦС ВС від 30.09.2022 у справі № 165/3014/20 Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять і термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача стосовно долі спадщини. При цьому частина друга статті 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину при тлумаченні заповіту, не допускається і внесення змін у зміст заповіту.

У Постанові КЦС ВС від 16.02.2022 у справі № 136/1124/19 зазначається, що загальноприйнятим є використання поняття «земельний пай» не тільки як земельна ділянка, яка не виділена в натурі, а й як земельна ділянка, отримана в результаті розпаювання землі (виділення в натурі). У разі, якщо заповідач реалізував право на земельну частку (пай) та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, і за життя не склав нового заповіту чи не скористався правом на внесення змін до заповіту, то заповіт, у якому заповідач розпорядився правом на земельну частку (пай), не втрачає чинність на підставі частини четвертої статті 1236 ЦК України, а визначення спадкоємців на земельну ділянку має відбуватися згідно з цим заповітом.

Аналізуючи у сукупності встановлені обставини та позиції Верховного Суду у своїх постановах суд дійшов висновку, що необхідно тлумачити заповіт на користь волевиявлення спадкодавця у разі зміни документів, що посвідчують право на землю (земельну частку (пай), земельну ділянку). Оскільки, заповідаючи «свідоцтво про право власності на земельну частку (пай)», спадкодавець вважав, що немає різниці між земельним паєм та власне земельною ділянкою, на яку він згодом отримав державний акт на право власності. З урахуванням того, що ОСОБА_3 оформив заповіт 05.02.2016 року а земельну ділянку отримав в натурі 17.02.2017 року та після складення першого заповіту другий заповіт не складав, у якому би конкретизував, що «свідоцтво про право власності на земельну частку (пай)» вона заповідає ОСОБА_2 або іншій особі, а тому воля заповідача була спрямована саме на передання позивачці ОСОБА_2 земельного паю у вигляді відповідної земельної ділянки. У зв`язку із цим тлумачення заповіту від 05.02.2016 року на користь спадкоємця, зазначеного у ньому, не є спотворенням волі заповідача.

Тому суд вважає, що ОСОБА_3 заповів ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0079 площею 0.7071 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території с. Чорнівка, Чернівецького району, яка належала на праві власності ОСОБА_3 згідно до розпорядження №76 видане 01.02.2017 року Новоселицькою районною державною адміністрацією Чернівецької області.

Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Суд враховуючи вище викладене дійшов висновку, визнати за ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_1 право на спадщину в цілому на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0.7071 га з кадастровим номером :02:002:0079 розташована на території с. Чорнівка, Чернівецького району яка належала на праві власності ОСОБА_3 згідно до розпорядження №76 видане 01.02.2017 року Новоселицькою районною державною адміністрацією Чернівецької області.

Керуючись ст.ст. 141, 245, 246, 258-273, 354 ЦПК України, і на підставі ст..213,1256, 1223, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3 заповів ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0079 площею 0.7071 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території с. Чорнівка, Чернівецького району, яка належала на праві власності ОСОБА_3 згідно до розпорядження №76 видане 01.02.2017 року Новоселицькою районною державною адміністрацією Чернівецької області.

Визнати за ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_1 право на спадщину в цілому на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0.7071 га з кадастровим номером :02:002:0079 розташована на території с. Чорнівка, Чернівецького району яка належала на праві власності ОСОБА_3 згідно до розпорядження №76 видане 01.02.2017 року Новоселицькою районною державною адміністрацією Чернівецької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя : Вівчар Г.А.