Справа №705/2706/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року Уманський міськрайонним суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Піньковського Р.В.

при секретарі Давидяк І.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника Мельника О.Ф.

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин, в обґрунтування зазначивши наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Громи, Уманського району, Черкаської області, у віці 46 років помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з рухомого та нерухомого майна, яку у встановленому законом порядку прийняв він та відповідач по справі, подавши до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідні заяви.

Проте, отримати свідоцтва про право на спадщину за законом він позбавлений можливості, у зв`язку з тим, що в документах, які підтверджують родинні відносини між ним та спадкодавцем ОСОБА_5 існують розбіжності в написанні прізвища, у зв`язку з чим державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом.

Згідно наданих на підтвердження родинних відносин документів встановлено, що померлий ОСОБА_5 є його двоюрідним племінником, тобто сином його двоюрідного брата ОСОБА_6 і онуком його рідної тітки (рідної сестри його матері) ОСОБА_7 , але у свідоцтві про народження її двоюрідного брата ОСОБА_6 , його прізвище вказано як « ОСОБА_6 », а не « ОСОБА_6 ». Така описка допущена і в свідоцтві про шлюб батьків ОСОБА_6 , де вони також вказані по прізвищу « ОСОБА_6 », а не « ОСОБА_6 ». У цей час існування таких розбіжностей у написанні прізвища не дають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його двоюрідного племінника ОСОБА_5 .

Внести зміни в актові записи про народження його двоюрідного брата ОСОБА_6 та у свідоцтво про шлюб його батьків не має можливості, оскільки ні брата, ні його батьків (тітки та її чоловіка) уже немає в живих, тому він вимушений звернутися до суду з цією позовною заявою, оскільки крім нього, ще відповідач заявив про свої спадкові права не маючи також підтвердження про родинні стосунки зі спадкодавцем ОСОБА_5 .

Факт родинних відносин між ним та покійним двоюрідним племінником підтверджується паспортом, пенсійним посвідченням, свідоцтвом про народження, свідоцтвами про смерть, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження та про державну реєстрацію шлюбу та смерті, метричною книгою, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, довідкою Паланської сільської ради та виписками з погосподарських книг. Крім того, такі обставини можуть підтвердити свідки.

Іншого способу врегулювання цього спору, окрім судового, немає.

Просить ухвалити рішення суду, яким встановити факт родинних відносин, а саме, що він - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є двоюрідним дядьком ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та факти, викладені у позові та просить суд позов задовольнити.

Представник позивача адвокат Мельник О.Ф. в судовому засіданні вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Пояснив, що його довіритель, будучи двоюрідним дядьком ОСОБА_5 , мав намір прийняти спадщину після смерті останнього, тому звернувся до нотаріуса із відповідною заявою. Ознайомившись із наданими документами, нотаріусом було прийнято рішення про відмову у видачі свідоцтва про право на спадкове майно у зв`язку з тим, що відсутні документи, підтверджуючі родинні стосунки між спадкоємцем та спадкодавцем, оскільки у наданих його довірителем документах наявна невідповідність у написанні прізвища померлого та його батьків, а саме помилково вказано їх прізвища ОСОБА_6 замість ОСОБА_6 . На цей час виправити такі помилки неможливо, оскільки ці люди померли, а без встановлення такого факту, позивач позбавлений можливості реалізувати свої майнові спадкові права. У зв`язку з цим він і звернувся до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин.

Представник відповідача адвокат Гребенюк С.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає, що позивачем не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження того, що він дійсно перебуває у родинних стосунках з померлим ОСОБА_5 . Вважає, що визнання вказаного факту призведе до порушення прав його довірителя, як спадкоємця після смерті ОСОБА_5 . За вказаних обставин просить суд відмовити у задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача у справі ОСОБА_1 і їй достовірно відомо про те, що померлий ОСОБА_5 племінник її чоловіка, тобто батько померлого був двоюрідним братом чоловіка, а його бабка рідною тіткою ОСОБА_1 . Їх сім`ї підтримували дружні родинні стосунки.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що раніше, коли позивач з дружиною проживали в селі, вона жила з ними по сусідству, потім сім`я позивача переїхала в місто, а вона залишилася проживати в селі. Їй добре знайома їх родина, тобто близькі родичі позивача, і їй відомо, що батько померлого ОСОБА_5 був двоюрідним братом позивача у справі.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача та представника відповідача, допитавши свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вивчивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року (зі змінами) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Верховний Суд України в листі від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; - інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

При цьому, до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення.

Встановлення факту родинних відносин може мати місце, якщо з певних причин зазначений факт не був зареєстрований органами Державної реєстрації актів цивільного стану, у реєстрації цього факту було відмовлено або помилка органу Державної реєстрації актів цивільного стану у актовому запису має настільки давнє походження, що її виправлення має потягнути за собою цілу низку виправлення в інших актових записах. Тому суд повинен перевірити наявність причин, за яких неможливо отримати документ, що посвідчує цей факт, а потім наявність цього факту.

Судом достовірно встановлено, що згідно постанов Діброви Л.М., державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області, від 15 жовтня 2020 року та 20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок в с. Громи, Уманського району, Черкаської області та земельні ділянки, розташовані в адміністративних межах Паланської сільської ради за межами с. Громи Уманського району Черкаської області, належні померлому ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з неможливістю встановлення родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, а саме, що ОСОБА_5 є двоюрідним племінником ОСОБА_1 .

При цьому, нотаріусом встановлено, що у матеріалах спадкової справи № 259/2020, яка заведена в Уманській районній державній нотаріальній конторі 04.09.2020, наявні заяви про прийняття спадщини від: двоюрідного дядька - ОСОБА_1 та троюрідного брата - ОСОБА_3 .

Матір`ю позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_13 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого Паланською сільською радою Уманського району Черкаської області.

Батьками матері позивача ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_14 , матір`ю ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 , виданим у с. Томашівка, Уманського району, Черкаської області.

Мати позивача ОСОБА_13 змінила своє дівоче прізвище ОСОБА_13 на ОСОБА_13 , уклавши шлюб з ОСОБА_18 , що підтверджується записом акту про шлюб № 3 Відділу Актів Громадянського Стану народного комісаріату Внутрішніх справ УРСР, а також уклавши шлюб вдруге 10.08.1947 з ОСОБА_19 , прізвище ОСОБА_13 змінила на прізвище ОСОБА_13 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу сформованого 06.10.2020 за № 3.

Також ОСОБА_15 та ОСОБА_14 були батьками ОСОБА_7 , що підтверджується інформацією, викладеною у архівній копії метричної книги (а.с. 20-22).

ОСОБА_7 уклала шлюб із ОСОБА_22 та прийняла його прізвище, що підтверджується копією запису акту про шлюб № 2 від 06.02.1937. При цьому, у вказаному актовому записі, зробленому рукописним текстом, прізвище записано як « ОСОБА_7 ».

Згідно актового запису № 10 від 05.02.1938, заповненого також рукописно, ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_6 , батьками якого є ОСОБА_22 та ОСОБА_7 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження сформованого 21.10.2020 за № 5, ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Також згідно довідки виданої Томашівським старостинським округом Паланської сільської ради (с. Томашівка) Уманського району Черкаської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , народився в с. Томашівка Уманського району Черкаської області. Його батьком є ОСОБА_6 , 1938 року народження, матір`ю ОСОБА_25 , 1936 року народження, бабкою - ОСОБА_7 .

Також у витягах із погосподарських книг за 70-ті та 80-ті роки двадцятого століття прізвище спадкодавця ОСОБА_5 та його батьків також записані як « ОСОБА_6 ».

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 46.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , актовий запис про смерть № 9.

Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом достовірно встановлено, що після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина. Єдиними спадкоємцями за законом, які виявили бажання прийняти спадщину, є сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Постановою державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом позивачу ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки останнім не доведено, що він та спадкодавець перебувають у родинних відносинах, оскільки у актових записах про народження його батька та про реєстрацію шлюбу його батьків, їх прізвище записано як « ОСОБА_6 », тоді як у Державних реєстрах та у правовстановлюючих документах їх прізвище записано як « ОСОБА_6 ». Внести відповідні зміни у актові записи, інформація про які, у зв`язку із минуванням значного проміжку часу зберігається у архівах, неможливо, так як вказані особи померли.

У зв`язку з відсутністю документального підтвердження родинних зв`язків позивача зі спадкодавцем ОСОБА_5 позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на спадкове майно. Тобто факт, про вставлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість та достовірність безпосередньо досліджених наданих заявником доказів в їх сукупності, суд вважає їх достатніми та взаємопов`язаними для встановлення факту родинних відносин, а тому суд дійшов висновку, що оскільки заявлений факт спорідненості двоюрідного племінника позивача ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , та позивача має юридичне значення для охорони його прав, свобод та інтересів, зокрема, реалізації спадкового права, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, суд не бере до уваги заперечення представника відповідача щодо предмету спору, оскільки вони не спростовані будь якими доказами, поданими останніми, а також ними не обґрунтовано наявність підстав для визнання неналежними доказів, які надані стороною позивача.

Оскільки судом встановлено, що надані позивачем належні, допустимі та достатні докази підтверджують факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд враховує, що позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 293, 315-319, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Визнати встановленим факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є двоюрідним дядьком ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 04.10.2023 року.

Суддя: Р. В. Піньковський