СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19079/22

пр. № 2/759/1600/23

23 жовтня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Донець Г.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корольчук Ольга Сергіївна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на частку майна, набутого за час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

У грудні 2022 року позивач звернулася до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без зареєстрованого шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з вересня 2016 року по 22.07.2022р.; визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на частину вказаної квартири.

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 на території смт. Лазурне Херсонської області у віці 38 років помер її цивільний чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У період проживання з ОСОБА_6 однією сім`єю не перебувала в іншому зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_6 також не перебував у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 19.02.2018р. У червні 2016р. позивач разом з донькою від першого шлюбу відпочивала в смт. Лазурне Херсонської області, де і познайомилась з померлим ОСОБА_6 . У вересні 2016р. він переїхав до неї у м. Київ і вони почали проживати разом, як одна сім`я, у квартирі за адресою АДРЕСА_2 . З того часу проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні притаманні подружжю права та обов`язки, підтримували подружні стосунки, вели спільне домашнє господарство та мали єдиний сімейний бюджет, здійснювали спільні витрати, купували майно в інтересах сім`ї та спільно виховували доньку позивача.

За час спільного проживання з померлим ОСОБА_6 внаслідок спільної праці за спільні кошти 08.12.2018р. було придбано нерухоме майно - однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначену квратиру придбали за спільно зроблені та нопичені кошти, однак з метою зменшення витрат на оформлення всіх документів, податків і зборів порадившись, вирішили оформити квартиру лише на померлого ОСОБА_6 . Після придбання квартири разом з ОСОБА_6 робили ремонт, купували меблі та техніку, речі домашнього вжитку. Закінчивши ремонт, навесні 2019р. переїхали жити у свою квартиру. Відразу після переїзду перевели доньку позивача у школу № 222, яка знаходиться територіально значно ближче до дому. ОСОБА_6 хворів, витрати на його медичне обстеження та лікування несла позивач, як дружина. Після смерті ОСОБА_6 позивач звернулася до нотаріусаіз заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано звернутися до суду. Просить позов задовольнити.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 11.01..2023р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.04.2023р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 23.10.2023р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про призначення технічної експертизи документів.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просилаи задовольнити з підстав викладених у позові.

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заперечувала проти позову та просила відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення позовних вимог та вказала, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог в частині встановлення факту спільного проживання з вересня 2016р. по 22.07.2022р. з покійним ОСОБА_6 та не довела свою фінансову участь в придбані квартири в АДРЕСА_1 . Покійний ОСОБА_6 неодноразово розповідав своїй доньці, що придбав квартиру в м. Києві за власні кошти, які отримав від продажу іншої квартири в м. Херсон. 28.11.2018р. ОСОБА_6 продав квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , а вже за десять днів 08.12.2018р. ОСОБА_6 придбав квартиру в АДРЕСА_1 . Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що ОСОБА_5 є рідним батьком та спадкоємцем першої черги померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 . На скільки відомо ОСОБА_5 після фактичного припинення шлюбних відносин, його син практично не підтримував стосунків зі своєю колишньою дружиною, ні зі своєю донькою. Зазначає, що ОСОБА_6 приблизно з 2016р. і до самої смерті перебував у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_1 . Вони спільно проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу спочатку за адресою: АДРЕСА_2 , а згодом АДРЕСА_1 . Син ОСОБА_5 неодноразово разом з ОСОБА_1 навідували його. Оскільки відповідач пенсіонер та має зовсім невелику пенсію, то його померлий син разом з ОСОБА_1 підтримували його фінансово. Після смерті сина, позивач надалі продовжує допомагати ОСОБА_5 - оплачує рахунки, поповнює мобільний та інтернет зв`язок. Просить позов задовольнити.

Приватний нотаріус КМНО Корольчук О.С. у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про день, час та місце розгляду справи. Надала заяву про розгляд справи без її участі.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Херсон помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /т.1,а.с.18-22/.

14.11.2022р. ОСОБА_1 , як цивільна дружина подала заяву до приватного нотаріуса КМНО Корольчук О.С. про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.17/.

Постановою приватного нотаріуса КМНО Корольчук О.С. від 15.11.2022р. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на частину у спільному майні подружжя на квартиру, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті її цивільного чоловіка з яким вона проживала з однією з 2016р. гр. ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та порадила звернутися до суду за визнанням факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу або за визнанням права власності на частку у спільному майні/а.с.15/.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрував шлюб 12.10.2007р. з ОСОБА_7 та від вказаного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /т.1, а.с.32-33/.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2018р.шлюб, зареєстрований 12.10.2007р. Міським ВДРАЦС ГУЮ у Херсонській області за актовим запсиом № 990 між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 -розірвано/т.1,а.с.35-36/.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померлий ОСОБА_6 за життя придбав квартиру, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстраці. Права власності /т.1,а.с.37/.

Відповідно до акту начальника ЖЕД№ 4 від 05.12.2022р. зі слів сусідів встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 дійсно проживали з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у квартирі АДРЕСА_4 , аж до самої смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 /т.1,а.с.197/.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебувала у шлюбі, який було розірвано рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2014р./т.1, а.с.242-244/.

Також, встановлено, що до приватного нотаріусу КМНО Корольчук О.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулася також його неповнолітня донька ОСОБА_2 /т.3, а.с. 216/.

Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами в порядку оремого провадження, але, оскільки існує спір про право на спадкове майно , суд розглядає дану справу в порядку позовного провадження.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Разом із тим згідно зі ст. 74 СК якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Аналіз указаних норм дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень цієї статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі.

Позивач просить встановити факт проживання однією сім`єю з вересня 2016р., в той же час встановлено, що померлий ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_10 в період часу з 12.10.2007р. по 19.02.2018р.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Допитаний свідок ОСОБА_11 суду показав, що з кінця 2018р. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 заселилися у квартиру на Кільцевій дорозі і підтримували подружні стосунки. Доньку померлого ніколи не бачив. Жив ОСОБА_6 до кінця 2020р.

Допитана ОСОБА_12 суду показала, що вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 , працює двірником будинку. Знає позивачку з дитинства. Раніше жили в одному гуртожитку. Вказала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 завжди були разом. Перед війною ОСОБА_13 пропав. Про доньку ОСОБА_14 нічого не знала. Доньку позивача водили в школу на ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_16 - сусідка по квартирі у своїх поясненнях говорила про те, що її сусіди дуже дружньо жили. Виховували доньку ОСОБА_17 , планували ще діток. Спірну квартиру придбали разом. Разом робили ремонт.

Покази свідків та долучені спільні фотографії не можуть бути підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Факт фотографування сторін разом не є доказом їх спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки.

З квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг долучених до матеріалів справи вбачається, проплати здійснював ОСОБА_6 .

Досліджені в суді письмові докази, у сукупності з показами свідків, підтверджують лише факт дружніх, інтимних стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , а не перебування у фактичних шлюбних відносинах.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання позивачки та померлого як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї, у період з часу з вересня 2016р. по 22.07.2022р. матеріали справи не містять. Померлий до лютого 2018р. перебував у зареєстрованому шлюбі.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Згідно з частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі N 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 28.11.2018р. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було продано квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . За домовленістю сторін продаж квартири вчинено за 532 524,24 грн./т.3, а.с.249/.

08.12.2018р. ОСОБА_6 було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира була придбана за 562 568,00 грн. /т.3, а.с.255-258/.

Тобто з вказаного можна зробити висновок, що гроші від продажу квартири в м. Херсон було придбано квартиру в м. Києві.

При укладенні договору купівлі продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 покупець - ОСОБА_6 вказав, що на час укладання цього договору в шлюбі або фактичних шлюбних стосунках не перебуває та набуває квартиру в особисту приватну власність. Тобто, ОСОБА_6 підтвержував, що у будь-яких відносинах не перебував.

Позивач долучає до матеріалів справи розписку, відповідно до якої вона отримала готівку від ОСОБА_18 для придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 , які зобов`язалася повернути у повному обсязі до 04.12.2022р.

В той же час, як вбачається із матеріалів справи квартиру за адресою: АДРЕСА_3 було продано за 532 524,24 грн. та придбано спірну квартиру за за 562 568,00 грн., тобто різниця становить 30 043,76грн.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтями 1216, 1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

У суді позивачем не доведено, що вона з померлим постійно спільно проживали, мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла, ремонті, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин з померлим не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження спільного проживання з ОСОБА_6 , ведення спільного бюджету, господарства та побуту, а також спільної праці, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту проживання реєстрації шлюб та визнання спільною сумісною власністю спірного майна, оскільки позивачем не доведено, що між нею та ОСОБА_6 виникли відносини, притаманні подружжю, а спірне майно придбано за спільні кошти та спільними зусиллями.

Вимога про визнання права власності, є похідною від вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, вказана позовна вимога також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 21, 25, 36,74 СК України,ст.ст. 368, 1216,1217 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 247, 259, 263, 264-265, 273, 280,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корольчук Ольга Сергіївна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на частку майна, набутого за час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко