Провадження № 2-з/201/187/2023
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

07 листопада 2023 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2023 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події.

Судом зроблені відповідні запити щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у відповідності до вимог ст. 187 ЦПК України.

31.10.2023 під час перебування головуючого по справі судді у відпустці від позивачки ОСОБА_1 в особі представника адвоката Юрочкина Ю.В. (діє на підставі ордеру від 05.10.2023) надійшла заява про забезпечення позову, на обґрунтування якої зазначено, що згідно відповіді ТСЦ МВС № 1244 від 13.10.2023, отриманої на адвокатський запит, за відповідачем зареєстрований транспортний засіб «Ford Focus», д/н НОМЕР_1 , Вин-код WF05XXWPD57J67293

Відповідач добровільно відмовляється відшкодувати завдану позивачці шкоду внаслідок ДТП, тому може здійснити відчуження свого автомобіля на користь третіх осіб до ухвалення судового рішення, що зробить неможливим або ускладнить виконання рішення суду.

Отже, є підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зареєстрований за відповідачем транспортний засіб

На підставі викладеного, просив накласти арешт на транспортний засіб «Ford Focus», д/н НОМЕР_1 Вин-код WF05XXWPD57J67293, власником якого є відповідач ОСОБА_2 .

Ознайомившись із заявою, розглянувши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

Згідно зі ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України..

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: зокрема 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, захід забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 своєї постанови від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Враховуючи вищенаведене, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Встановлено судом з матеріалів справи, що 9.01.2023 о 23 годині 15 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Н. Перемоги, в районі будинку 118, сталася ДТП, за обставинами якої ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Ford Focus», д/н НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Сааб» д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який слідував в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а пасажир транспортним засобом «Ford Focus» - ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, чим ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2023 у справі № 201/3351/23, яка залишена без змін Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.05.2023, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування строком на шість місяців.

Згідно відповіді ТСЦ МВС №1244 від 13.10.2023 № 31/4-1244-47сз2023 за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 13.10.2023 (а також станом на 09.10.2023) вказаний у запиті транспортний засіб Ford Focus, 2007 р.в., 1560 куб.см., дата реєстрації 18.08.2021, зареєстровано за вказаним у запиті ОСОБА_2 . На вказаний транспортний засіб видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 18.08.2021, відсутня інформація про свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 26.12.2006.

Представник позивача, завертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявив позовні вимоги до ОСОБА_2 на суму 13400,00 грн. матеріальної шкоди та 10000,00 грн. моральної шкоди, всього 23400,00 грн.

Доказів вартості автомобіля «Ford Focus», 2007 р.в., не надано і матеріали справи їх не містять. Водночас, є очевидним, що автомобіль коштує значено більше, аніж сума позовних вимог до ОСОБА_2 .

Окрім того, сам автомобіль «Ford Focus», 2007 р.в., не є предметом спору, а предметом спору є відшкодування збитків, завданих у результаті пошкодження транспортного засобу «Сааб», д.н. НОМЕР_2 .

Суддя приходить до висновку, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб відповідача є явно не співмірними, адже його вартість, не дивлячись на те, що позивач не надав суду відомостей про його ринкову вартість, значно перевищує суму завданих збитків.

Також позивач не доведено наявності зв`язку між таким заходом забезпечення позову як арешт і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Заява не містить доказів того, що відповідач має намір відчужити транспортний засіб, що у подальшому призведе до утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Тому, у задоволенні заяви про забезпеченні позову позивачці слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.С. Наумова