Справа № 346/5067/21
Провадження № 22-з/4808/84/23
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач Луганська
31 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Луганської В.М.,
суддів: Баркова В.М., Девляшевського В.А.,
за участю секретаря - Возняк В.Д.
учасники справи:
відповідач - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»
третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду,
заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко О. В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 травня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 14 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В., зареєстрованого в реєстрі за №2116 про стягнення на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» шляхом звернення стягнення на нерухоме іпотечне майно з ОСОБА_1 , сума, що підлягає стягненню на користь банку становить еквівалент 15477 євро 97 центів, що за курсом НБУ становить 514803, 47 грн та суму 10000 грн, що сплачена за вчинення виконавчого напису. Вирішено питання щодо судових витрат.

15 вересня 2023 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на адресу Івано-Франківського апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат до заяви додано: договір № 25/05/23 від 25 травня 2023 року про надання професійної правничої допомоги, угоду №30/09/21 від 16 червня 2021 року про надання професійної правничої допомоги, акт про надання професійної правничої допомоги від 17 травня 2023 року, акт про надання професійної правничої допомоги від 12 вересня 2023 року. Надані докази її надсилання АТ «Райффайзен Банк Аваль», третій особі - Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В.

Просить суд апеляційної інстанції стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 21000 грн, а саме: 11 000 грн витрати у суді першої інстанції, 10 000 грн витрати у суді апеляційної інстанції.

У судове засідання ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явилися, про дату, місце та час судового засідання повідомлені належним чином.

У судове засідання представник АТ «Райффайзен Банк Аваль», не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

У судове засідання третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлена у відповідності до закону.

Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням положень ч.4 ст.270 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд заяви без учасників справи, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах питання, що підлягає судовому розгляду, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи

і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

А апеляційній скарзі скаржник зазначив про орієнтовний розмір витрат, які позивач планує понести на правничу допомогу в апеляційній інстанції та у судовому засіданні 12 вересня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до закінчення судових дебатів заявив про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

15 вересня 2023 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на адресу Івано-Франківського апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу.

Вказану заяву подано у строк, передбачений ч.8 ст.141 ЦПК України.

Що стосується витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції, колегія суддів зазначає, що постановою апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2023 року це питання вирішено. У постанові апеляційного суду міститься висновок про те, що позивачем на понесення судових витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції не надано суду належних доказів, тому заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції не підлягає задоволенню.

Що стосується витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції представником позивача - ОСОБА_2 надано договір № 25/05/23 від 25 травня 2023 року про надання професійної правничої допомоги, який укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , акт про надання професійної правничої допомоги від 12 вересня 2023 року.

Відповідно до п. 2 договору № 25/05/23 від 25 травня 2023 року адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси в суді, органах ДВС та інших державних органах; вчиняти всі інші дії та формальності, пов`язані з цією угодою, відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Пунктом 4 даного договору встановлено порядок оплати послуг адвокату, відповідно до якого клієнт сплачує адвокату гонорар: за підготовку апеляційної скарги - 4000 грн, за підготовку заперечення на відзив - 2000 грн; за участь в одному засіданні не залежно від способу участі в засіданні (безпосередньо чи шляхом участі у відеоконференції), а також не залежно від тривалості судового засідання - 3000 грн; усні консультування в інтересах клієнта - 1000 грн. У разі прибуття адвоката для участі у судове засідання, а судове засідання не відбулося з незалежних від адвоката причин гонорар за кожне таке прибуття в засідання становить 2000 грн. Гонорар сплачується після набрання рішенням законної сили, розмір, понесених адвокатом фактичних витрат на проїзд та поштові витрати, пов`язані з виконанням даної угоди відшкодовуються клієнтом по факту.

Згідно акту про надання професійної правничої допомоги від 12 вересня 2023 року адвокатом надано наступну правничу допомогу: підготовка апеляційної скарги - 4000 грн, прибуття для участі в судовому засіданні, яке не відбулось не з вини адвоката - 2 000 грн, участь у судовому засіданні 12 вересня 2023 року -3000 грн, консультація надана колегії суддів в інтересах клієнта - 1000 грн, а разом 10000 грн.

Представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» подано до суду відзив на заяву , в якому просить відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . У відзиві на заяву зазначено, що представником скаржника не надано підтверджень оплати адвокатських послуг ОСОБА_1, розмір витрат на правову допомогу не є співмірним зі складністю справи, виконаним обсягом роботи та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.

Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши надані представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 докази на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу у суді апеляційної інстанції колегія суддів вважає, що така процесуальна дія, як надання консультації колегії суддів в інтересах клієнта не може розглядатися як надання правової допомоги представником позивачу, а є власним тлумаченням представника його дій під час надання пояснень у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 26 липня 2023 року, судове засідання було призначено на 22 серпня 2023 року на 9 год 30 хв. Вказаною ухвалою суду було задоволено заяву ОСОБА_2 про його участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами суду. 22 серпня 2023 року судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді з колегії суддів у відпустці. Доказів того, що представник ОСОБА_2 22 серпня 2023 року з`явився до суду апеляційної інстанції не підтверджено належними доказами.

Враховуючи наведене, послуги, які зазначені в акті про надання професійної правничої допомоги від 12 вересня 2023 року, прибуття для участі адвоката в судове засідання, яке не відбулося -2000 грн та консультація надана колегії суддів -1000 грн не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» що скаржником не надано підтверджень оплати ОСОБА_1 адвокатських послуг, оскільки, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 вересня 2021 року у справі №160/12268/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Заяву відповідача про неспівмірність розміру витрат на правничу допомогу колегія суддів не приймає до уваги, оскільки підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, складність справи та обсяг виконаних робіт адвокатом, колегія суддів вважає, заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції підлягає задоволенню частково у розмірі 7000, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 137,141, 270, 382, 384 ЦПК України Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з АТ «Райффайзен Банк Аваль», , місцезнаходження:01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 7000 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 листопада 2023 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

В.А. Девляшевський