Справа № 216/2151/21
провадження №2/216/362/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді: Бутенко М.В.

за участю

секретар судового засідання Кравець А.С.

без участі сторін та без застосування технічного запису

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті Кривий Ріг ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті Кривий Ріг ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Просить суд постановити рішення, яким визнати протиправним рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради від 20.06.2018 року №216 «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребували поліпшення житлових умов» в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, на якому він перебував по загальній черзі та позачерговій групі черговості як дитина позбавлена батьківського піклування. Зобов`язати Центрально-Міську районну у м. Кривому Розі раду відновити на черзі ОСОБА_1 у черзі на квартирному обліку складом сім`ї (один) чоловік по загальній черзі та позачерговій групі черговості, як дитину позбавлену батьківського піклування, на якому він перебував до видання рішення виконкому Центрально-Міської районної у Кривому Розі ради від 20.06.2018 року №216. Стягнути з Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі раді за рахунок бюджетних асигнувань на мою користь судові витрати у сумі 908.00 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним:

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до актового запису №01 від 01.02.1995 року зареєстрований Жовтневою сільською радою Устинівського району, Кіровоградської області 16 січня 2001 року.

19 грудня 2000 року, за невиконання батьківських обов`язків батьків позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позбавили батьківських що до нього, відповідно до рішення Центрально-Міського р-с №2-1658.

Рішенням №6 від 21.01.2009 року, виконавчим комітетом Центрально-Міської районної у м. Кривого Рогу ради позивачу був встановлений статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Рішенням виконкому Центрально-Міської районної ради від 18.01.2001 року №12/2, позивач був направлений до державної дитячої установи м. Кривого Рогу у зв`язку з тим, що його мати, ОСОБА_4 відповідно до рішення Центрально - Міського суду м. Кривого Рогу, позбавлена батьківських прав. Позивач був вихованцем обласного комунального закладу освіти «Криворізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №3», після закінчення школи навчався у ПТУ86 та проживав у гуртожитку з 13.09.2000 по 28.08.2013 роки за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, Дніпропетровської області від 21.04.2010 року №134 позивача було взято на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, з правом позачергового отримання житла, як дитина, позбавлена батьківського піклування, склад сім`ї один чоловік.

Закінчивши ПТУ 86, та знявшись з реєстрації після закінчення закладу, позивач фактично опинився на вулиці, йому не було де жити, його не брали на роботу, так як він не мав реєстрації місця проживання і фактично був і є особою без постійного місця проживання.

Відповідач не вчинив жодних дій, для забезпечення позивача житловим приміщенням для проживання.

20 листопада 2020 року, позивач звернувся із заявою до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, щодо надання йому житла, як дитині позбавленої батьківського піклування, відповідно до рішення №134 від 21.04.2010 року виконкому Центрально-Міської районної у місті ради. У відповідь на його заяву відповідачем надана відповідь П-2216-11 від 02.12.2020 року, в якій його повідомили, що станом на 02.12.2020 року він не перебуває на квартирному обліку у виконкомі Центрально - Міської районної у місті ради, та що відповідно до ст.40 Житлового кодексу Української РСР, п.п.26, 28 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради, та рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 20.06.2018 №216 «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребували поліпшення житлових умов», він знятий з черги громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку з реєстрацією місця проживання в іншому районі міста. Рекомендовано звернутись до виконкому Покровської районної у місті Кривому Розі щодо взяття на квартирний облік.

Дізнавшись, про те, що був знятий з квартирного обліку, позивач звернувся повторно із заявою 24.12.2020 року до відповідача в якій просив:

1. Надати копію рішення Центрально-Міської районної у місті ради від 20.06.2018 року №216 «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребували поліпшення житлових умов», для ознайомлення.

2. Винести рішення, яким скасувати рішенням Центрально-Міської районної у місті ради від 20.06.2018 року №216 «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребували поліпшення житлових умов» та поновити позивача на квартирному обліку з урахуванням терміну, з якої він був незаконно знятий, а саме з 20.06.2018 року до моменту поновлення його на квартирному обліку.

3. Надати копії документів, відповідно до яких було винесене вищезазначене незаконне рішення щодо зняття позивача з квартирного обліку.

4. Повідомити позивача щодо порядкового номеру черги, після поновлення його на квартирному обліку.

5. Надати письмову відповідь у встановленні ст.20 Закону України «Про звернення громадян» строки.

Листом №22/30-40 від 06.01.2021 року позивача було повідомлено, що за період з 21.10.2010 року по 20.06.2018 рік він жодного разу не надавав оновлених документів, що його розшукували через повідомлення у газеті « Червоний гірник». При цьому відповідач зазначив, що на момент зняття позивача з квартирного обліку 25.05.2018 року йому було відома адреса реєстрації позивача за адресою: АДРЕСА_2 . У відповідача була можливість повідомити позивача письмово про намір зняти його з квартирного обліку.

Відповідачем не просто грубо порушувалось діюче в Україні законодавство, п.26, 27 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в Українській РСР, а грубо ігнорувалось. Відповідач, скоюючи протиправні дії, маніпулював Законами, як йому було завгодно.

Позивач дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 05.10.2017 року по 01. 02.2021 рік. Так як, відповідач не забезпечив позивача соціальним житлом навіть для тимчасового проживання, то позивач фактично був і є особою без місця проживання. У 2017 році позивач попросив свого знайомого прописати його тимчасово для того, щоб він мав можливість працевлаштуватись, так як влаштуватись на роботу без місця реєстрації практично неможливо. Проживати у цій квартирі позивач не міг, так як за вказаною адресою проживала сім`я власника квартири. На теперішній час позивач проживає у орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до ст. 40 ЖК УРСР, громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів (ст. 36 ЖК УРСР).

Згідно ст. 43 ЖК УРСР, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Законодавством Української РСР окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік.

Перелік категорій осіб, які мають переваги в одержанні жилих приміщень перед іншими категоріями позачерговиків, міститься в абз. 2 ч. 1 ст. 46 ЖК УРСР. Частиною першою цієї статті визначено перелік осіб, яким жилі приміщення надаються поза чергою, зокрема, дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

Поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», житловий фонд соціального призначення - сукупність соціального житла, що надається громадянам України, які відповідно до закону потребують соціального захисту; соціальне житло - житло всіх форм власності (крім соціальних гуртожитків) із житлового фонду соціального призначення, що безоплатно надається громадянам України, які потребують соціального захисту, на підставі договору найму на певний строк; соціальний квартирний облік - облік громадян України, які користуються правом на соціальне житло і перебувають у черзі на його отримання.

Статтею 10 вказаного Закону передбачено, що соціальний квартирний облік здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування за місцем проживання громадян (для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 соків, осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування - за місцем походження або проживання дітей такої категорії до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування), які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) жилих будинків із житлового фонду соціального призначення, після набуття ними повної цивільної дієздатності відповідно до закону.

У разі, якщо діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, та особи із їх числа не мають впорядкованого житла або їх вселення до приміщень, що зберігаються за ними, неможливе (знищення, пошкодження тощо), вони позачергово забезпечуються впорядкованим житлом за місцем їх народження або проживання до моменту влаштування у сім`ї громадян або до відповідних закладів у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини».

Відповідно до ст. 1 Закону України від 13.01.2005р. №2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», соціальне житло - жила площа, яка надається за нормами державних соціальних стандартів відповідно до законодавства за рахунок державного та/або комунального житлового фонду.

Статтями 4,7, 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання.

Перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, на соціальному квартирному обліку не є підставою для відмови їм у взятті на квартирний облік або зняття з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, чи обліку осіб, які мають право на отримання житла (пільгових кредитів на будівництво і придбання житла) за державними житловими програмами для окремих категорій громадян, визначених законодавством.

Після завершення перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї або завершення терміну піклування над такими дітьми та в разі відсутності в таких дітей права на житло обласні, Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування забезпечують дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа протягом місяця у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом.

Порядок забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа затверджується Кабінетом Міністрів України.

Соціальне житло, що надається дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа для проживання, має відповідати санітарним і технічним вимогам.

У п. 1 Порядку взяття громадян на соціальний квартирний облік, їх перебування на такому обліку та зняття з нього, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008р. №682, зазначено, що взяття громадян на соціальний квартирний облік (облік) здійснюється за рішенням органу місцевого самоврядування за місцем проживання громадян, які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) житлових будинків з житлового фонду соціального призначення, після набуття ними повної цивільної дієздатності відповідно до закону.

Взяття на облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, здійснюється за заявою піклувальника, прийомних батьків, батьків - вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування, а осіб з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування - за їх заявою.

Згідно Порядку надання соціального житла, а також урахування площі житла, що перебуває у власності громадянина, якому надається квартира або садибний і одноквартирний) житловий будинок з житлового фонду соціального призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №682 від 23.07.2008 року, житлове приміщення з житлового фонду соціального призначення (соціальне житло) безоплатно надається громадянинові та членам його сім`ї, що перебувають разом з ним на соціальному квартирному обліку (облік), за рішенням органу місцевого самоврядування, який веде облік, у порядку черговості (позачергово, першочергово або в порядку загальної черги) за умови підтвердження громадянином підстав для отримання такого житла.

Надання громадянинові житлового приміщення з житлового фонду соціального призначення здійснюється за нормою, встановленою органом місцевого самоврядування, який надає таке житло, але не менше мінімальних норм, які встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2008р. №219.

Орган місцевого самоврядування не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дати виявлення можливості надання соціального житла письмово повідомляє про це громадянинові, що перебуває на обліку і має право на його отримання, із зазначенням переліку документів, які необхідно подати для підтвердження такого права, та строку їх подання.

Орган місцевого самоврядування у разі прийняття рішення про надання громадянинові соціального житла вручає (надсилає) йому не пізніше ніж протягом семи робочих днів повідомлення із зазначенням дати прийняття і номера такого рішення разом із запрошенням укласти договір найму соціального житла (далі - договір найму).

Орган місцевого самоврядування інформує щороку територіальну громаду про надання соціального житла шляхом оприлюднення реєстрів укладених договорів на власній офіційній веб-сторінці та у місцевих друкованих засобах масової інформації не пізніше ніж до 20 січня року, що настає після складення списків (п.п. 8-10 Порядку).

Виключення позивача зі списку громадян, які користуються правом на позачергове одержання жилих приміщень, можливо лише у випадку необгрунтованого включення до нього або втрати права на позачергове одержання жилого приміщення, що передбачено ч. 2 ст. 42 ЖК УРСР.

При цьому рішенням Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі № 216 року від 20.06.2018року позивача було знято з квартирного обліку, на якому він перебував по загальній черзі з правом позачергового надання житла як дитина позбавлена батьківського піклування, у зв`язку з реєстрацією місця проживання.

На звернення позивача до голови виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради щодо виділення йому соціального житла, на яке він має право у зв`язку прийнятим рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області від 21.04.2010 року №134 взято його на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, з правом позачергового отримання житла, як дитина, позбавлена батьківського піклування, складом сім`ї один чоловік. На засідання громадської комісії з житлових питань 20.06.2018р. в порушення вимог ст. 47 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і наданні їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1994р. №470, позивача не запрошували, тому це питання було вирішено за його відсутністю, що порушує його законне право щодо участі у розгляді питання про виключення зі списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК України, частина 1 статті 4 ЦПК України).

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 та ст. 13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального судочинства.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з елементів здійснення принципу справедливого судочинства є принцип рівності вихідних умов", дотримання балансу сторін при розгляді справи в суді.

У статті 8 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Термін «житло» в тлумачення Європейського суду з прав людини означає переважно місце, де особа мешкає на постійній основі, проте, цей термін може поширюватись і на місце, де особа мала твердий намір мешкати.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою, досудового врегулювання вказаного спору позивач неодноразово звертався до Відповідача з вимогою поновити його у квартирному обліку, з якого його незаконно зняли відповідно до рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 20.06.2018 року №216 «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов», але у відповідь отримав чергову відписку, тому, позивач змушений звернутись із адміністративним позовом до суду.

В судове засідання 02.11.2023 року позивач та/або його представник не з`явилися, раніше в суді представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги позивача підтримала та просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача Виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті ради Осклюк В.І. в судове засідання, призначене на 02.11.2023 року не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за йог відсутністю та без застосування технічного запису, в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.

На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось.

Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Обставини, викладені у позовній заяві підтверджуються письмовими доказами по справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до актового запису №01 від 01.02.1995 року зареєстрований Жовтневою сільською радою Устинівського району, Кіровоградської області 16 січня 2001 року.

19 грудня 2000 року, за невиконання батьківських обов`язків батьків позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позбавили батьківських що до нього, відповідно до рішення Центрально-Міського р-с №2-1658.

Рішенням №6 від 21.01.2009 року, виконавчим комітетом Центрально-Міської районної у м. Кривого Рогу ради позивачу був встановлений статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Рішенням виконкому Центрально-Міської районної ради від 18.01.2001 року №12/2, позивач був направлений до державної дитячої установи м. Кривого Рогу у зв`язку з тим, що його мати, ОСОБА_4 відповідно до рішення Центрально - Міського суду м. Кривого Рогу, позбавлена батьківських прав. Позивач був вихованцем обласного комунального закладу освіти «Криворізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №3», після закінчення школи навчався у ПТУ86 та проживав у гуртожитку з 13.09.2000 по 28.08.2013 роки за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з наданою заявою гр. ОСОБА_1 від 15.03.2010 та пакета документів, відповідно до рішення виконкому районної у місті ради від 21.04.2010 №134 він був взятий на квартирний облік для поліпшення житлових умов проживання, оскільки перебував на навчанні у K3О «Криворізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №3» Дніпропетровської обласної ради», що розташована за адресою: вул. Соколовського, буд.22, з правом позачергового отримання житла, як дитина, позбавлена батьківського піклування.

Підставою для розгляду зазначеного питання та взяття на облік його саме у виконкомі районної у місті ради, було його походження (первинний облік) з відповідним статусом, на підставі рішення суду.

Відповідно до п.64 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", зі змінами, якщо у дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, відсутнє житло, яке належить їй на праві приватної власності (користування), або якщо повернення до нього неможливо, за клопотанням служби у справах дітей за місцем її походження виконавчий орган міської, районної у місті ради вирішує питання про взяття дитини на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до вимог житлового законодавства України, щороку з 1 жовтня по 31 грудня, проводиться перереєстрація громадян, які перебувають на квартирному обліку у виконкомі районної у місті ради (за реєстрацією місця проживання), у ході якої перевіряються їх облікові дані. За період зі 21.04.2010 по 20.06.2018 ним ні разу не було надано жодних оновлених документів до своєї особової справи, а саме: довідки про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання; довідки про навчання або місце роботи, як того вимагають Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР. Знаходження (реєстрація місця проживання) його за весь цей час не була відомою.

Після досягнення позивачем23 річного віку (особи із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування відповідно до Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» - це особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування), виконкомом районної у місті ради були здійснені усі необхідні заходи щодо розшуку його, як і інших громадян, з метою перевірки підстав подальшого перебування на квартирному обліку, у тому числі неодноразові друкування оголошень у загальноміській газеті "Червоний гірник" з повідомленням про те, щоб громадяни, які перебувають на квартирному обліку у виконкомі районної у місті ради, і які тривалий час не оновлювали документи квартирної справи, терміново звернулися до громадської комісії з житлових питань за адресою: АДРЕСА_5 .

Стороною відповідача було з`ясовано, що станом на 24.05.2018 року, реєстрацією місця проживання позивача з 05.10.2017 року є жиле приміщення на територій Покровського району міста за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується у заяві, наданою самим позивачем.

Відповідно до ст.40 Житлового кодексу Української РСР, п.26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 № 470, зі змінами (громадяни знімаються з квартирного обліку зокрема у випадку виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту, іншого району міста, з визначеною при цьому реєстрацією місця проживання), керуючись рішенням Криворізької міської ради від 31.03.2016 № 381 "Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів", зі змінами, виконкомом районної у місті ради за пропозицією громадської комісії з житлових питань було прийнято рішення від 20.06.2018 №216 «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребували поліпшення житлових умов» : гідно з яким, позивач був знятий з квартирного обліку.

З огляду на зазначене вище, у суду відсутні підстави щодо визнання рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради від 20.06.2018 року №216 «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребували поліпшення житлових умов» в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, протиправним.

Оскільки судом не встановлено порушень законодавства при винесенні рішення про зняття з квартирного обліку, не підлягає задоволенню і похідна вимога щодо поновлення на квартирний облік.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись Житловим кодексом УРСР, Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 11.12.1984 року №470, ст.ст. 4, 12,13,19,23,141,142,263-265,268,273,315, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті Кривий Ріг ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

-позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;

-відповідач: Виконавчий комітет Центрально-міської районної у місті Кривий Ріг ради, адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, 27.

Суддя: М. В. БУТЕНКО