ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

06 листопада 2023 року

м. Харків

справа № 636/2988/16-ц

провадження № 22-ц/818/1949/23

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Мальованого Ю.М. Пилипчук Н.П.

Учасники справи:

позивач - Комунальне підприємство «Чугуївтепло»

відповідачі ОСОБА_1 ,

третя особа - Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 06 липня 2023 року у складі судді Карімова І.В.,-

У С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року Комунальне підприємство «Чугуївтепло» ( надалі КП) звернулося до суду із позовом, після уточнення якого ( т.1 а.с. 166, т. 2 а.с. 1, а.с. 22) просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2013 по 01.04.2023 року у розмірі 61403,69 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач є співвласником та фактично проживає без реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 , до якої подача тепла здійснюється централізовано КП. 17.03.2016 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, однак фактично такі правовідносини між ними існували і до укладення договору, оскільки позивач надавав послуги з теплопостачання, а відповідач фактично отримував ці послуги, не відмовлявся від них та частково оплачував. У зв`язку із неповною оплатою спожитих послуг за період з 01.05.2013 по 01.08.2016 у ОСОБА_2 утворилась заборгованість в розмірі 6475,83 грн. Зазначена заборгованість стягується у межах строку позовної давності, оскільки остання переривалася сплатою відповідачем за послуги з теплопостачання у листопаді, грудні 2013 року, у березні, вересні, грудні 2014 року, у лютому, березні, травні, жовтні, листопаді, грудні 2015 року, у січні, лютому, квітні, травні 2016 року. 15.07.2016 року Чугуївським міським судом Харківської області було видано наказ про стягнення на користь підприємства з ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 6605,83 грн та витрат по сплаті судового збору у розмірі 689 грн. Однак ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 12.08.2016 року судовий наказ було скасовано за заявою ОСОБА_2 з посиланням на те, що він має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій. Проте всупереч вимог пункту 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, позивач не надав КП письмову заяву та документи, що підтверджують наявність у нього права на пільгу. Тому підприємство нараховувало ОСОБА_2 оплату за надані послуги без урахування пільги учасника бойових дій. Оскільки в процесі розгляду справи, відповідач неналежно виконував зобов`язання з оплати за надані йому послуги з теплопостачання, КП неодноразово збільшувала заявлені вимоги та остаточно просила стягнути заборгованість у розмірі у розмірі 61403,69 грн за період з 01.05.2013 по 01.04.2023.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 06 липня 2023 рокупозовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Чугуївтепло», заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.07.2013 по 01.04.2023 в розмірі 61025 грн 21 коп.

Судові витрати, понесені Комунальним підприємством «Чугуївтепло» по сплаті судового збору у сумі 1369 (одна тисяча триста шістдесят дев`ять) гривень 51 копійка, компенсовано за рахунок держави.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надавав відповідачу послуги по опаленню квартири, але відповідач не сплачував належним чином вартість спожитих послуг, внаслідок чого, утворилась заборгованість у сумі, яка підлягає стягненню в межах строку позовної давності заявленої відповідачем за період 01.07.2016 по 01.04.2023 в сумі 61025,21 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Скарга містить посилання на те, що суд неповно встановив обставини у справі та зробив висновки що не відповідають фактичним обставинам у справі, що є порушенням норм процесуального права та призвело до порушень норм матеріального права. До участі у справі не був залучений другий співвласник квартири, хоча рішення суду створює для нього обов`язки. Також апелянт посилався на те, що суд не врахував, що він є учасником бойових дій і згідно п.5 ч.1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту» має право на 75% знижку плати за користування комунальними послугами. Площа житла, на яку надається знижка при розрахунках плати за опалення, становить 21,0 кв.м опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні, тому він має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. м на сім`ю. Оскільки квартира ОСОБА_2 має опалювальну площу 49,54 кв. м, позивач повинен зробити перерахування заборгованості 31,5 кв. м із розрахунку 75% пільги і 18,04 кв.м за повну вартість. Апелянт посилається на те, що в погашення боргу розрахованого за період з 01.05.2013 по 01.04.2023 року, з урахуванням вищезазначеної пільги ним сплачено 14 405,83 грн, що свідчить про безпідставність пред`явлених до нього вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Чугуївтепло» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Посилається на те, що рішення суду є законним. Суд дійшов обгрунованого висновку про те, що відповідач як співвласник квартири належним чином не виконував обов`язок зі сплати наданих послуг з теплопостачання. Відповідно до вимог закону позов про стягнення комунальних платежів може бути пред`явлений до одного чи всіх співвласників, які мать рівні обов`язки з утримання належного їм майна та є солідарними боржниками. Судом також встановлено, що відповідач у період утворення заборгованості не був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 та не перебував на обліку у єдиному реєстрі осіб, що мають право на пільги. Тому підстави для нарахування йому комунальних послуг з урахуванням пільги учасника бойових дій відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши головуючого суддю, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 3,4 частини 1, частинами 2, 4 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Судом першої інстанції встановлено, що Комунальне підприємство «Чугуївтепло» створено згідно з рішенням його засновника - Чугуївської міської ради №1414-V від 27.05.2008 року. Відповідно до п.2.1 Статуту КП «Чугуївтепло» основною метою його діяльності є задоволення потреб населення та інших категорій споживачів в забезпеченні тепловою енергією.

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб від 02.09.2016 за № 03-10-33/523, виданої відділом реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано місце проживання /перебування гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 18.06.1993 р. по 09.12.2008 р. (т.1 а.с. 110).

Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області від 07.09 2016 за № 03-10-33/538 , наданої на запит суду, інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 відсутня (т.1 а.с.18).

Як зазначено в копії довідки ОСББ «Сосновий бір» від 19.03.2013 року за №6, яка видана на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній проживає в АДРЕСА_2 , співвласник. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за цією адресою не зареєстрований, але фактично проживає ( т. 1 а.с.6).

За вказаною адресою подача тепла здійснюється централізовано. На ім`я відповідача ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для проведення розрахунків за опалення. Квартира від системи централізованого опалення не відключена, послуга централізованого опалення надається в повному обсязі.

З наданої до суду копії дублікату посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Комінтернівським райвійськкоматом м. Харків 30 квітня 2010 року, ОСОБА_2 є учасником бойових дій, має право на 75 % знижку з оплати комунальних послуг у межах норми відповідно до п.5 ч.1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту» (а.с.48).

17 березня 2016 року між КП «Чугуївтепло» та власником ОСОБА_2 , який незареєстрований, але проживає за адресою: АДРЕСА_2 , о/р НОМЕР_1 , укладено договір № 4130-3 про надання послуг з централізованого опалення ( надалі Договір)

Відповідно до умов Договору постачальник зобов`язався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Згідно із пунктом 5 Договору тарифи на послуги на момент укладення договору становлять, зокрема із централізованого опалення за приладом обліку 705,13 грн/1 Гкал.

Пунктом 8 цього Договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної оплати послуг платежі вносяться не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим.

У разі надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, постачальник здійснює перерахунок розміру плати (п. 14 Договору).

Згідно із пунктом 15 Договору споживач має право, зокрема, на внесення за погодженням з постачальником у договір змін, що впливають на розмір плати за послуги (розміру опалювальної площі, наявність пільг тощо).

Пунктом 16 Договору передбачено, що споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати послуги в установлені договором строки ( т.1 а. с. 7-9).

Згідно довідок Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області від 05 вересня 2016 року № 3841 та від 27.12.2016 року за № 5986 ОСОБА_2 ,1957 р.н., перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги з дати звернення 07.09.2005 за адресою: АДРЕСА_2 , та був знятий з обліку ЄДАРП 09.12.2008 року у зв`язку зі зміною місця проживання ( т. 1 а.с.26,109).

Згідно довідок - розрахунків заборгованості ОСОБА_2 за особовим рахунком № НОМЕР_1 ( № НОМЕР_3 ) заборгованість відповідача за надані послуги з теплопостачання складають за період з 01.05.2013 по 01.04.2023 року в розмірі 61403,69 грн ( т. 1 а.с. 5, т.2 а.с. 3, 23, 54).

Судом правильно встановлений характер спірних правовідносин і застосовані норми матеріального права, що їх регулюють.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги

з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна

та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Аналіз наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

За частиною першою статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (допустимість доказів).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина перша статті 79 ЦПК України).

Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Зазначеними процесуальними нормами передбачено, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя ст. 89 ЦПК ).

Згідно судового наказу, виданого Чугуївським міським судом Харківської області 15 липня 2016 року у справі № 636/2322/16 ц з ОСОБА_2 на користь КП була стягнута заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2013 по 01.05.2016 в розмірі 6605, 83 грн та судовий збір в сумі 689,00 грн.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 12.08.2016 року зазначений судовий наказ було скасовано за заявою ОСОБА_2 з посилання на те, що він має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій (а.с. 4).

Тому 01.09.2016 КП звернулося до суду з дійсним позовом та просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 6475.83 грн за період з 01.05.2013 по 01.08.2016 ( т.1 а.с. 2 3).

Оскільки звернення до суду з заявою про видачу судового наказу не перериває строк позовної давності, судова колегія погоджується з висновком суду про те, що позовні вимоги КП про стягнення заборгованості за період з 01.05.2013 року по 01.07.2013 року в розмірі 378,48 грн знаходяться поза межами трьох річної позовної давності і тому не підлягають задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як власник житлового приміщення зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі оплачувати послуги з теплопостачання.

Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку не спростовують. Покладення на ОСОБА_2 обов`язку зі сплати заборгованості за надані послуги з теплопостачання не позбавлять його можливості вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).

В супереч вимог ст.ст.12,81 ЦПК ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів того, що з 09.12.2008 року ( з часу зняття ОСОБА_2 з обліку в ЄДАРП Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області) подавав до цього органу заяву в установленому законом порядку про взяття на облік за фактичним місцем свого проживання, та не надав до суду відомостей про відкриття нової облікової картки з дати реєстрації пільговика за новим місцем (адресою) його реєстрації, наявності чи відсутності за цим місцем реєстрації оплати комунальних послуг із застосуванням наявних у нього пільг.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що у позивача КП «Чугуївтепло» не було правових підстав для врахування наявної у ОСОБА_2 пільги за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2013 по 01.04.2023 за адресою його фактичного проживання.

Разом з тим, погоджуючись з висновком суду про необхідність стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з теплопостачання, судова колегія не погоджується з періодом стягнення визначеним судом першої інстанції.

Так, судом першої інстанції не були застосовані положення п. 1 постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» відповідно до яких до припинення чи скасування воєнного стану в Україні зупиняється стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій. Згідно положень Наказу № 309 від 22.12.2022 « Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 .

Відповідно до зазначеного Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованих російською федерацією затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій та регулярно оновлюється з урахуванням зони ведення бойових дій та окупації (деокупації) частини територій Чугуївська міська територіальна громада (UA0087785) внесена з 26.03.2022 та по теперішній час оскільки дата припинення можливості бойових дій не зазначена.

Враховуючи наведене, судова колегія доходить висновку, що позивачем передчасно заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання у період з 24 лютого 2022 року, а судом першої інстанції таку вимогу задоволено.

Таким чином, період за який необхідно стягнути заборгованість за теплопостачання становить 01.07.2013 по 01.03.2022 у сумі відповідно до наданих позивачем розрахунків 53242,10 грн.

З огляду на зазначене, судова колегія доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення в частині періоду стягнення та розміру сум, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Чугуївтепло». ЗОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.07.2013 по 01.03.2022 в загальній сумі 53242,10 грн.

За змістом ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки за результатами розгляду апеляційної скарги позов підлягає задоволенню на 86,7 %, судовий збір за подачу позовної заяви підлягає компенсації Комунальну підприємства «Харківські теплові мережі» за рахунок держави у сумі 1194,72 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 06 липня 2023 року змінити в частині періоду стягнення, розміру сум, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Чугуївтепло» та розподілу судових витрат.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Чугуївтепло», заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.07.2013 р. по 01.03.2022 р. в розмірі 53242(п`ятдесят три тисячі двісті сорок дві) грн 10 коп.

Судові витрати, понесені Комунальним підприємством «Чугуївтепло» по сплаті судового збору у сумі 1194,72 (одна тисяча сто дев`яносто чотири) гривні 72 копійки, компенсувати за рахунок держави відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від від 3 серпня 2011 р. №845 ( з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 620 від 24 травня 2022 року).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2023 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді Ю.М. Мальований

Н.П. Пилипчук