У Х В А Л А

Іменем України

01 листопада 2023 року Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, перевіривши виконання вимог ст. 175-177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про виділення частки в натурі із спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_9 звернулися до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в якій просять суд:

1. Виділити ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 в спільну часткову власність в натурі окремий об`єкт нерухомого майна зі спільної часткової власності квартир АДРЕСА_1 квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 55,1 кв.м, яка складається з 2-х кімнат жилою площею 29,1 кв.м (1-а кімната площею 11,4 кв.м, 2-га кімната 17,7 кв.м), кухні - 8.3 кв.м, ванної кімнати 2.6 кв.м, вбиральні - 1,0 кв.м, коридору - 12.2 кв.м, квартира обладнана лоджією 1.9 кв.м;

2. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 на квартиру АДРЕСА_2 ;

3. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 ;

4. Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 в якості матеріальної компенсації за не достаючі квадратні метри на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 по 21126,60 грн;

5. Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до приписів пункту 3 частини другої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Однак у позовній заяві не вказано ціни позову.

Частиною четвертою статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в сумі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в сумі - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною сьомою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі№ 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом необхідно розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20.

У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 495/1706/16-ц зазначено, що «судовий збір з вимог виділити в натурі 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки, визнати право особистої приватної власності на це майно визначається з урахуванням вартості спірного майна; позовна вимога припинити право спільної часткової власності на спірне майно є вимогою немайнового характеру».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 758/5118/21 (провадження № 61-5554сво23) зазначено, що «ані ЦПК України, ані Закон України «Про судовий збір» не містять норм, які б дозволяли зробити висновок, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору у меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує вимоги до кількох відповідачів в одному позові. Навпаки, підкреслюється, що судовий збір має бути сплачений за кожну немайнову вимогу окремо, якщо заявлено декілька немайнових вимог (абзац 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»). У разі протилежного тлумачення має місце одна вимога про виселення щодо чотирьох відповідачів, то це матиме наслідком наступне: у ситуації, коли позивач звертається до суду одразу до всіх відповідачів, він має сплатити судовий збір у меншому розмірі, аніж у випадку, якщо позови будуть пред`явлені окремо щодо різних співвідповідачів. Поряд із цим, національне законодавство не містить жодних інших випадків, коли б пільги щодо сплати судового збору пов`язувалися б із об`єднанням або роз`єднанням позовних вимог. При тлумаченні термінопоняття "вимога" у цьому випадку має враховуватися, крім предмета та підстави позову, також суб`єктний склад правовідносин (кількість співвідповідачів). Відтак, навіть за умови пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача має обраховуватися окремо. Що стосується вимог про зняття відповідачів з реєстрації, то Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, кожна з цих вимог є самостійною похідною вимогою від вимоги про виселення кожного з відповідачів, яка підлягає сплаті судовим збором. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, що з точки зору забезпечення правової визначеності для осіб, що опинилися в аналогічних правових ситуаціях, доцільно виходити зі сталості підходів та вважати самостійними вимоги щодо кожного із відповідачів».

Отже, у цій справі трьома позивачами заявлено вимоги майнового характеру щодо виділення майна в натурі, а саме квартири АДРЕСА_5 вартістю 2 027 680,00 грн та щодо стягнення компенсації на суму 105633,00 грн, що разом становить 2 133 313,00 грн. Відповідно, кожним позивачем заявлено майнові вимоги на суму 2 133 313,00 грн/3= 711 104,33 грн.

Таким чином, судовий збір за майнову вимогу кожним позивачем має бути сплачений у сумі, що становить 7111,04 грн (711 104,33 грн*1%).

Також трьома позивачами заявлено до п`ятьох відповідачів немайнові вимоги про припинення права спільної часткової власності. Тому, з огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 758/5118/21, кожен з позивачів має сплатити судовий збір за 5 немайнових вимог про припинення права спільної часткової власності п`ятьох відповідачів. Окрім цього, кожен позивач має сплатити судовий збір за немайнову вимогу про припинення своєї частки у спільній частковій власності.

Отже, кожен позивач має сплатити судовий збір за 6 немайнових вимог, що становить 1073,60 грн*6 = 6441,60 грн.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 (позивач-1) має сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру у розмірі 7111,04 грн, а також за вимоги немайнового характеру у розмірі 6441,60 грн, що разом становить 13552,64 грн.

Також ОСОБА_2 (позивач-2) має сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру у розмірі 7111,04 грн, а також за вимоги немайнового характеру у розмірі 6441,60 грн, що разом становить 13552,64 грн.

Окрім того, ОСОБА_9 (позивач-3) має сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру у розмірі 7111,04 грн, а також за вимоги немайнового характеру у розмірі 6441,60 грн, що разом становить 13552,64 грн.

Судом встановлено, що до позовної заяви додано квитанції про сплату судового збору кожним з позивачів на суму 4474,00 грн.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 (позивач-1) має доплатити судовий збір на суму 9078,64 грн (13552,64 грн - 4474,00 грн); ОСОБА_2 (позивач-2) має доплатити судовий збір на суму 9078,64 грн (13552,64 грн - 4474,00 грн). ОСОБА_9 (позивач-3) має доплатити судовий збір на суму 9078,64 грн (13552,64 грн - 4474,00 грн).

Таким чином, позивачам необхідно усунути недоліки позову, шляхом визначення ціни позову та надання кожним з них доказів на підтвердження доплати судового збору.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про виділення частки в натурі із спільної часткової власності - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в частині визначення розміру судових витрат (судового збору) шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК