ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер: 658/2763/21 Голувуючий у 1 інстанції: Лященко В.В.
Номер провадження : 22-ц/819/14/23 Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого суді Базіль Л.В.,

суддів: Пузанової Л.В., Склярської І.В.,

секретар Доброва К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 грудня 2021 року, ухвалене у складі судді Лященко В.В. у справі №658/2763/21 за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви.

Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» (далі Банк), звернувшись до Каховського міськрайонного суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_2 , зазначало, що 21.02.2020 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено комплексний договір №7/1882184 (далі кредитний договір), згідно п.1.1 якого ОСОБА_2 був наданий кредит в сумі 241797,40 грн строком на 60 місяців з 21.02.2020 року по 20.02.2025 рік (включно). За користування кредитом ОСОБА_2 сплачує Банку щомісячно процентну винагороду в розмірі 9% річних та комісійну винагороду в розмірі 1,7% в місяць від суми кредиту. Кредит надавався ОСОБА_2 на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно Договору та Правил надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умов страхування життя позичальника, які є невід`ємною публічною частиною договору та розміщені на офіційному сайті банку.

Банком зобов`язання за договором виконано, що підтверджується меморіальним ордером №30075678-1 від 21.02.2020 р. (про перерахування на поточний рахунок відповідача 226000,00 грн) та меморіальним ордером №30075678-5 від 21.02.2020 р (про перерахування 15797,40 грн страхового платежу за рахунок кредитних коштів).

Згідно умов договору відповідач прийняв на себе зобов`язання сплачувати платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту, як день повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту.

Проте умови кредитного договору ОСОБА_2 своєчасно не виконанні, кредит, відсотки та комісія у встановлені договором строки не сплачені, прострочення зобов`язання виникло з квітня 2021 року, з тих пір прострочена заборгованість відповідачем не сплачена.

Внаслідок невиконання умов кредитного договору станом на 22.07.2021 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором в загальній сумі 256980,52 грн в тому числі: заборгованість за кредитом 210727,11 грн; заборгованість за відсотками 13368,93 грн; заборгованість за комісією 32884,48 грн.

Посилаючись на невиконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань перед позивачем за кредитним договором, позивач просив задовольнити його вимоги та стягнути заявлену ним суму кредитної заборгованості, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 3854,70 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 грудня 2021 року позов Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» кредитну заборгованість за комплексним договором № 7/1882184 від 21.02.2020 року, розраховану станом на 22.07.2021 року в загальній сумі 256980,52 грн, а також судові витрати в розмірі 3854,70 грн.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Плахотнюк С.О., діючи від імені ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність оскаржуваного рішення просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у позивача не виникло право на дострокове стягнення кредитної заборгованості, оскільки пунктом 6 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено, що споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення платежів, яке виникало у період дії карантину (з 01 березня 2020 року по останній календарний місяць (включно), в якому завершується дія карантину. Також суд не звернув уваги, що вимога позивача про стягнення комісії в сумі 32884,48 грн не ґрунтується на законі. З посиланням на правові позиції Касаційного суду зазначає, що положення договору, яке визначає обов`язок позичальника зі сплати комісії на користь кредитодавця, є нікчемним в силу закону, а тому суд першої інстанції не мав правових підстав задовольняти таку позовну вимогу.

Позиція інших учасників справи під час апеляційного перегляду справи.

Представник позивача, АТ «Креді Агріколь Банк» адвокат Черкасова О.О. у письмову відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Вважає доводи апелянта про відсутність у позивача права на дострокове стягнення кредитної заборгованості хибними, оскільки положення п.6 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», на які покликається апелянт, позичальник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання однак не звільняється від виконання самого грошового зобов`язання. З посиланням на правові позиції касаційного суду вказує на те, що сторони кредитного договору, скориставшись свободою договору, визначили умови, в тому числі щодо комісії, які підлягають застосуванню та обов`язковому виконанню.

Апеляційний розгляд справи.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надійшло. У відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України зазначені обставини не є перешкодою для розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Обставини справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.02.2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк», ТДВ «СК «АРКС» Лайф» та ОСОБА_2 був укладений комплексний договір №7/1882184, відповідно якому остання отримала кредит у розмірі 241797,40 грн, строком по 20.02.2025 рік зі сплатою 9% річних та комісійної винагороди в розмірі 1,7 % в місяць від суми кредиту (п.п.1.1., 1.3.1, 1.3.2 комплексного договору).

Відповідно до п.2.3.5 Правил надання споживчого кредиту в ПАТ «Креді Агріколь Банк», які є невід`ємною публічною частиною договору, невиконання позичальником зобов`язання простроченої заборгованості протягом одного календарного місяця з дати направлення повідомлення дає право Банку вимагати дострокового повернення кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів, комісій, штрафів та пені. У цьому випадку Банк направляє позичальнику та його поручителю (за наявності) відповідну письмову вимогу. Якщо позичальник протягом 31 дня з моменту направлення йому письмової вимоги Банком не виконає вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, штрафними санкціями, Банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду за стягненням на кошти або майно позичальника в порядку, передбаченому законодавством України.

13.04.2021 року Банк направив на адресу ОСОБА_2 лист, в якому вимагав сплатити прострочену заборгованість по кредиту, а 24.06.2021 року направив на адресу ОСОБА_2 вимогу щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за комплексним договором №7/1882184 від 21.02.2020 року, яка отримана ОСОБА_2 26.07.2021 р. (а.с.30,31).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за договором від 21.02.2020 року №7/1882184, укладеним між «Креді Агріколь Банк», ТДВ «СК «АРКС» Лайф» та ОСОБА_2 станом на 22.07.2021 рік становить 256980,52 грн, яка складається з 210727,11 грн заборгованість за кредитом, 13368,93 заборгованість за відсотками, 32884,48 грн заборгованість за комісією.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права.

Задовольняючи позовні вимоги Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» та стягуючи з ОСОБА_2 кредитну заборгованість за комплексним договором №7/1882184 від 21.02.2020 року, розраховану станом на 22.07.2021 року в загальній сумі 256980,52 грн, яка складається із 210727,11 грн - заборгованості за кредитом; 13368,93 грн заборгованості за відсотками та 32884,48 грн заборгованості за комісією, суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість.

Однак погодитися повністю з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов їх за неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується стороною відповідача про те, що між сторонами 21.02.2020 року був укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредитні кошти в розмірі 241797,40 грн з кінцевою датою повернення до 20.02.2025 року, шляхом внесення щомісячних платежів відповідно до графіку платежів.

Із квітня 2021 року зобов`язання щодо сплати щомісячних платежів по кредиту відповідач не виконувала, як не виконала і вимогу від 24.06.2021 року №1051/1419 щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за комплексним договором №7/1882184 від 21.02.2020, що надало позивачеві право вимагати в судовому порядку повного повернення всієї суми заборгованості за кредитом відповідно до умов укладеного договору та ч.2 ст.1050 ЦК України.

Твердження апелянта про те, що у позивача не виникло права на дострокове стягнення кредитної заборгованості з посиланням на положення п.6 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», якими встановлено звільнення споживача від відповідальності за прострочення перед кредитором в період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, є безпідставними, оскільки вказаною нормою права позичальник не звільняється від обов`язку виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, як на тому слушно зауважує представник позивача у відзиві.

Разом з тим, стягуючи з відповідачки заборгованість за комісією суд першої інстанції не врахував наступне.

За обставинами цієї справи комісія за обслуговування кредитної заборгованості включає в себе моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, інформування клієнта про виникнення простроченої заборгованості, консультування клієнта, в т.ч. документальне щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо (п.1.3.2 комплексного договору та розділ 4 паспорта споживчого кредиту).

Велика Палата Верховного Суду при розгляді 13.07.2022 року цивільної справи 496/3134/19 виснувала, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості, зокрема, плату за надання інформації про стан кредиту є нікчемною. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту й одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (пункт 31.25 постанови). Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої і другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (пункт 31.29 постанови).

Періодичність комісії за обслуговування кредиту у даній справі не визначена.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача комісії у розмірі 32884,48 грн за обслуговування кредитної заборгованості.

Таким чином, з відповідача на корить позивача підлягає стягненню заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування № 7/1882184 від 21.02.2020 року, розрахована станом на 22.07.2021 рік - заборгованість за кредитом 210727,11 грн, заборгованість за відсотками 13368,93 грн, а всього - 224096,04 грн.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування.

Відповідно до п.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За положеннями ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат(ч.10 ст.141 ЦПК України).

В матеріалах даної справи документально підтверджено, що позивач АТ « Креді Агріколь Банк» при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір в сумі 3854,70 грн (а.с.45), апелянт, ОСОБА_2 при поданні апеляційної скарги сплатила судовий збір в сумі 5782,10 грн.

За викладених обставин, виходячи з ціни позову - 256980,52 грн, з яких задоволено 224096,04 грн, що становить 87,2% задоволених позовних вимог, позивачу необхідно відшкодувати за рахунок ОСОБА_2 - 3361,30 грн

В зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2 їй необхідно відшкодувати за рахунок АТ «Креді Агріколь Банк» 740,11 грн.

За таких обставин, на підставі ч.10 ст.141 ЦПК України ОСОБА_2 зобов`язана сплатити позивачу 2621,19 грн понесених ним на сплату судового збору при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 грудня 2021 року скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» () заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування № 7/1882184 від 21.02.2020 року, розраховану станом на 22.07.2021 рік, а саме заборгованість за кредитом 210727,11 грн; заборгованість за відсотками 13368,93 грн, а всього - 224096,04 грн.

В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» () судовий збір в розмірі 2621,19 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Л.В. Базіль

Судді Л.В. Пузанова

І.В. Склярська