РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/5960/21

Провадження № 22-ц/4815/920/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Гордійчук С.О.,

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк",

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2023 року, ухваленого в складі судді Левчука О.В., повний текст рішення складено 09 червня 2023 року, у справі № 569/5960/21,

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 серпня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №01/06/К-Ф. Відповідно до п.1.1 кредитного договору банк надав позичальнику кредит в сумі 150 600,00 (сто п`ятдесят тисяч шістсот) доларів США на строк з 02 серпня 2006 року по 01 серпня 2031 року із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,9 % річних. Одночасно, 02 серпня 2006 року між банком та ОСОБА_4 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки №01/06/І-Ф.

Позивач указував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 визнано померлим, про що банку стало відомо 08.07.2019. Спадкоємцями ОСОБА_4 , є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

30.07.2019 банком направлено вимогу Другій Рівненській державній нотаріальній конторі (претензію) про обов`язок спадкоємця ОСОБА_4 .

Розмір заборгованості за кредитним договором, станом на момент направлення вимоги (претензії) складає: заборгованість по кредиту прострочена 116 545,40 дол. США; заборгованість по процентах прострочена 154 203,95 дол. США; згідно з п.4.2 Договору іпотеки № 01/06Л-Ф від 02.08.20 - штраф за невиконання чи неналежне виконання п.3.3.1 - 3.3.10 становить 36 600,00 грн. Всього заборгованість - 270 749,35 дол. США та 36 600,00 грн.

Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №01/06/К-Ф від 02 серпня 2006 року в сумі 270 749,35 дол. США та 36 600,00 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №01/06Л-Ф від 02 серпня 2006 року: житловий будинок (цегла, заг.пл.153,1 м.кв), господарська будівля (цегла), замощення (ФЕМ), огорожа (метал.ков,), хвіртка (метал.ков.), загальною площею 153,1 кв.м., що знаходиться: АДРЕСА_1 , зареєстрованого Рівненським міським БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за р. №2867361; земельну ділянку, на якій знаходиться нерухоме майно, площею 0,0509 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; встановити початкову ціну продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів, в розмірі визначеному суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Також позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь понесені судові витрати в сумі 10 980,00 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2023 року відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі позивач покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, в зв`язку з невідповідністю його висновків обставинам справи та нормам матеріального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стверджує, що суд дійшов помилкового висновку, що позивач міг дізнатися про відкриття спадщини після смерті боржника ОСОБА_4 ще в 2017 році, як сторона виконавчого провадження, оскільки ухвала Рівненського міського суду Рівненської області № 569/2032/16-ц від 31.03.2017 року, якою ОСОБА_4 оголошено померлим надійшла до Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в 2019 року. Покликається, на те, що на адресу банку, ухвала ні від суду ні від родичів визнаного померлим не надходила.

Крім того, звернув увагу на те, що ОСОБА_1 не є правонаступником померлого позичальника ОСОБА_4 , як за кредитним договором № 01/06/К-Ф від 02.08.2006 року так і щодо об`єкту іпотеки, який буде предметом звернення стягнення в окремому позовному провадженні.

Стверджує, що основне зобов`язання ОСОБА_4 за кредитним договором не виконане, предмет іпотеки не реалізований, тому висновки суду щодо належного виконання і в повному обсязі ОСОБА_5 основного зобов`язання, та припинення іпотеки на підставі ч. 1 ст. 17 Закону України Про іпотеку є безпідставними. Оскільки, під час розгляду справи Господарським судом Рівненської області про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 борг на суму 2916846,36 грн. прощено (списано) за договором поруки, а тому особисті зобов`язання ОСОБА_1 за договором поруки припинено.

Покликається на те, що місцевий суд вийшов за межі позовних вимог визнавши договір іпотеки припиненим, оскільки відповідачі не подавали зустрічного позову про визнання договору іпотеки припиненим.

Окрім того, вказує, що суд безпідставно задоволив стягнення з банку на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_2 заперечують доводи останньої, просять рішення суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.Окрім того, просять стягнути з позивача витрати за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції у розмірі 7000 грн.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Встановлено, що 02 серпня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №01/06/К-Ф за умовами якого останній отримав 150 600,00 (сто п`ятдесят тисяч шістсот) доларів США на строк з 02 серпня 2006 року по 01 серпня 2031 року із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,9 % річних.

Того самого дня, на забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки №01/06/І-Ф, за умовами якого предметом іпотеки є:

- (п.2.1.1.) житловий будинок (цегла, заг.пл. 153,1 м.кв), господарська будівля (цегла), замощення (ФЕМ), огорожа (метал.ков.), хвіртка (метал.ков.), загальною площею 153,1 кв.м., що знаходиться: АДРЕСА_1 , зареєстрованого Рівненським міським БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за р. №2867361 та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк O.A. 02.08.2006 за реєстром №1307;

- (п.2.1.20 земельна ділянка, на якій знаходиться нерухоме майно, площею 0,0509 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк O.A. 02.08.2006 за реєстром №1310. Відповідно до п.2.2 договору іпотеки №01/06/І-Ф від 02.08.2006, за згодою сторін предмет іпотеки оцінено в 732 000,00 грн.

Крім того, на забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_7 було укладено договір поруки, згідно до якого остання поручалась перед кредитором за виконання позичальником ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором № 01/06/К-Ф від 02.08.2006 року, згідно до якого надано кредит на суму 150 600,00 дол. США строком до 01.08.2031 року.

Рішенням Рівненського міського суду рівненської області від 17 травня 2010 року позов банку до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 02 серпня 2006 року № 01/06/К-Ф в сумі 126 205, 94 доларів США, що еквівалентно 1 000 295 грн 66 коп та 7 641 грн 08 коп; стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість в сумі 366 000 грн 00 коп. та 1700 грн 00 грн витрат по оплаті судового збору і 120 грн 00 коп. витрат на ІТЗ.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18.10.2013 у справі №569/13472/13-ц позов банку до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №01/06/К-Ф від 02.08.2006 в сумі 181 914,18 доларів США та 388 757,04 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 01/06/І-Ф від 02.08.2006: житловий будинок (цегла, заг.пл.153,1 м.кв), господарська будівля (цегла), замощення (ФЕМ), огорожа (метал.ков,), хвіртка (метал.ков.), загальною площею 153,1 кв.м., що знаходиться: АДРЕСА_1 , зареєстрованого Рівненським міським БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за р. №2867361 та належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу; земельну ділянку, на якій знаходиться нерухоме майно, площею 0,0509 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

23 січня 2014 року у справі №569/13472/13-ц видано виконавчий лист, який пред`явлений банком до виконання (ВП №51250909).

Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 25.07.2013 року прізвище ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_9 .

Рішенням Рівненського міського суду від 16 квітня 2015 року у справі № 569/3752/15-ц оголошено ОСОБА_4 безвісно відсутнім. Відповідно до Витягу із Спадкового реєстру № 60350219 дата смерті ОСОБА_4 зареєстрована 11.04.2017 року відповідно до норм діючого законодавства.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , в якому проживає боржник разом із неповнолітнім сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та донькою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно Інформаційної довідки № 253498442 від 20.04.2021 року на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 право власності спадкоємців померлого ОСОБА_4 не оформлене.

Постановою Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 03 квітня 2019 року ВП №51250909 закінчено виконавче провадження, у зв`язку з оголошенням ОСОБА_4 померлим.

Постановою державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби ВП № 23345637 від 10.02.2021 року виконавчий лист № 2-3761 від 21.06.2010 року було повернуто стягувачу.

Постановою державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 14.03.2021 року ВП № 64801041 повторно відкрито виконавче провадження по стягнення заборгованості в сумі 126205,94 доларів США, що еквівалентно на час вирішення спору 1000295,66 грн. та 7641,08 грн.; заборгованості в сумі 366000,00 грн.; витрат по оплаті судового збору в розмірі 1700,00 грн. та витрат, понесених на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн..

30 липня 2019 року банком надіслано до Другої Рівненської державної нотаріальної контори вимогу (претензію) про обов`язок спадкодавця, яка зареєстрована за №50308/280/2019.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14 вересня 2021 року у справі № 918/520/21 визнано ПАТ «Укргазбанк» забезпеченим кредитором ОСОБА_5 з грошовими вимогами у розмірі 3 652 438,31 грн., які складаються з 3 105 981,53 грн. - сума тіла кредиту, 257 457,26 грн. - прострочена заборгованість по процента, 279 538,44 грн. - три відсотки річних, 7 641,08 грн. пеня, 1 820,00 грн. судові витрати по справі № 2- 3761/2010.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17 травня 2022 року у справі №918/520/21 затверджено план реструктуризації боргів ОСОБА_5 .

Планом реструктуризації, який було складено сторонами і затверджено господарським судом сторони домовились, що боржник протягом 10 років зобов`язується сплатити на користь ПАТ «Укргазбанк» 735 591,95 грн. з відсотками (11,27% річних), а ПАТ «Укргазбанк» зобов`язується списати (простити) борг в сумі 2 916 846,36 грн., який виник на підставі договору поруки. Списання (прощення) боргу має буде здійснене банком після повного виконання зобов`язань боржником за реструктуризованим зобов`язанням.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 15 березня 2023 року затверджено звіт про виконання плану реструктуризації боргів ОСОБА_5 у справі №918/520/21, якою встановлено, що ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укргазбанк» сплачено 735 591 грн. 95 коп. та відсотки за даний період часу в розмірі 11,27 % річних.

Оскільки планом реструктуризації передбачено списання (прощення) боргу банком після повного виконання зобов`язань боржником за реструктуризованим зобов`язанням, враховуючи виконання боржником реструктуризованого зобов`язання, борг на суму 2 916 846 грн. 36 коп. вважається прощеним (списаним).

Відповідно до приписів частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Однією з таких підстав є договір (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).

Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною п`ятою статті 3, абзацу другого і сьомого частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункту 1 частини першої і речення другого цієї частини статті 593 ЦК України іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання.

Аналогічний висновок сформульовано Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16, також у пункті 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №711/4556/16 (провадження № 14-88цс19).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується й суд апеляційної інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволені позовних вимог, оскільки в межах провадження у справі №569/520/21 ОСОБА_5 було виконано зобов`язання, що виникло на підставі кредитного договору №01/06/К-Ф від 02.08.2006 року, так і на підставі рішення Рівненського міського суду від 17.05.2010 року у справі №2-3761/2010.

Установлено, що у зв`язку з неможливістю виконати зобов`язання за договором поруки від 02.08.2016 року та рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.05.2010 року у справі № 2-3761/2010 ОСОБА_5 звернулася до Господарського суду Рівненської області суду із заявою про неплатоспроможність.

Ухвалою господарського суду від 14 вересня 2021 року у справі № 918/520/21 визнано ПАТ «Укргазбанк» забезпеченим кредитором ОСОБА_5 з грошовими вимогами у розмірі 3 652 438,31 грн., які складаються з 3 105 981,53 грн. - сума тіла кредиту, 257 457,26 грн. - прострочена заборгованість по процента, 279 538,44 грн. - три відсотки річних, 7 641,08 грн. пеня, 1 820,00 грн. судові витрати по справі № 2-3761/2010.

Як конкурсний кредитор ПАТ «Укргазбанк» під час провадження господарським судом Рівненської області справи № 918/520/21 свої вимоги до ОСОБА_5 не пред`являв.

Відповідно до положень частини 4 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства у випадках, передбаченими пунктами 4-6 частини 1 цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.03.2023 р. у справі № 918/520/21 провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_5 було закрито внаслідок виконання нею плану реструктуризації боргів боржника у справі № 918/520/21.

Пунктом 4 вказаної ухвали ОСОБА_5 звільнено від боргів, крім вимог, зазначених у ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства.

Пунктом 5 ухвали Господарським судом Рівненської області визнано погашеними грошові вимоги кредиторів, які виникли до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ), але не були заявлені кредиторами протягом провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_5 , а виконавчі документи за відповідними вимогами в т. ч. і вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) у сумі 2 916 846 грн. 36 коп. такими, що не підлягають виконанню.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_5 перед ПАТ «Укргазбанк» є погашеною в силу вимог спеціального Закону, а саме ст.ст. 45, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, що встановлено в ухвалі господарського суду Рівненської області від 15.03.2023 р. у справі № 918/520/21 і, відповідно до положень частини 4 статті 82 ЦПК України не потребує доказуванню.

За наведеного, доводи апеляційної скарги про те що основне зобов`язання ОСОБА_5 не погашено, а іпотека не є припиненою, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються доказами встановленими у справі №918/520/21 та наявними матеріалами справи.

Окрім того, відмовляючи в задоволені позовних вимог суд виходив з того, що Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" пред`явило вимоги до спадкоємців ОСОБА_4 з пропуском установлених статтею 1281 ЦК України строків, що з урахуванням висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), має наслідком втрату позивачем права вимоги за основним та забезпечувальним зобов`язаннями.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до частини першої та другої статті 1281 ЦК України ( в редакції на час винекнення правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Тлумачення статті 1281 ЦК свідчить, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Згідно з ч.4 cт.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 725/1820/16 (провадження № 61-12559св20) зроблено правовий висновок про те, що оскільки кредитор заявив державній нотаріальній конторі про наміри пред`явити до спадкоємців вимоги за існуючими зобов`язаннями боржника, то підстав для застосування наслідків пропуску шестимісячного строку для звернення кредитора до спадкоємців, встановленого частиною другою статті 1281 ЦК України, немає.

Убачається, що відповідачі ОСОБА_5 , яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не повідомляли банк про відкриття спадщини або її прийняття, про оголошення ОСОБА_4 померлим, позивачу стало відомо у 09 липні 2019 року, а 30 липня 2019 року він звернувся із вимогою (претензією) до нотаріальної контори про обов`язок спадкоємця ОСОБА_4 . Таким чином, місцевий суд дійшов помилкового висновку про пропуск установлених статтею 1281 ЦК України строків. Однак, це не призвело до неправильного вирішення спору по суті .

Таким чином, суд першої інстанції вірного висновку дійшов про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними, та задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають, оскільки спростовуються встановленими обставинами справи.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції і додаткового правового аналізу не потребують.

Крім того, вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, місцевий суд надав належну правову оцінку доказам, наданим позивачем на підтвердження таких витрат, правильно застосував відповідні норми ЦПК України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», урахував судову практику Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду зі вказаного процесуального питання і дійшов вірного висновку про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у відповідному розмірі, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

У зв`язку із відхиленням апеляційної скарги позивача підлягає частковому задоволенню заява представника ОСОБА_2 адвоката Мартинова О.Ю. про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції згідно ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3.1 договору сторони погодили, що гонорар адвоката є фіксованим та становить 7000 грн.

Обсяг наданої правничої допомоги, а саме складання відзиву на апеляційну скаргу, участь у судовому засіданні та розмір витрат підтверджується договором про надання правової допомоги від 31 липня 2023 року № б/н між Адвокатським обєднанням Рівненська правозахисна група та ОСОБА_2 , актом приймання-передачі наданих послуг № б/н від 31.07.2023, копією платіжної квитанції до прибуткового касового ордера №31/07-2 в розмірі 7000 грн.

Враховуючи характер правовідносин у справі, обсяг наданих заявнику послуг, доводи позивача про неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що стягненню на користь ОСОБА_2 підлягають витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, у розмірі 3000,00 грн, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, відповідності конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а отже, слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 3 000, 00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 02 листопада 2023 року.

Головуючий: С.О. Гордійчук

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків