Cправа № 563/1008/23
01.11.2023 року Корецький районний суд
Рівненської області
в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.
секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.
за участю: позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Корецької міської ради Рівненської області, як Орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем має спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між нею та відповідачем було розірвано ще в 2015 році. Під час розірвання шлюбу місцем проживання дитини було визначено разом з нею. Натомість, відповідач жодних батьківських обов`язків не виконує. Не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться станом її здоров`я та не забезпечує матеріально. Вказує, що для розвитку дочки прикладає всі свої зусилля та можливості. Вважає, що пасивна поведінка відповідача говорить про його особисте ставлення до дитини, який жодним чином не піклується про неї, не виявляє бажання з нею спілкуватися та приймати участь у її вихованні та утриманні. Крім того, зазначає, що розмір аліментів, встановлений рішенням суду від 19 лютого 2015 року, нині є недостатнім для забезпечення дитини елементарними речами щоденного вжитку, яка також, на даний час, підросла, має хронічні захворювання та потребує постійного лікування. А тому, просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , а також, змінити розмір аліментів на її утримання.
Від представника позивачки, адвоката Турович О.М. до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задоволити.
В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та просить його задоволити.
Неповнолітня свідок ОСОБА_4 , в присутності педагога ОСОБА_5 , суду розповіла, що востаннє відчувала батьківське піклування ще в пешому класі, батько тоді був разом з нею на «першому дзвонику». Відтоді, батько ніколи за нею не доглядав та не цікавився її життям. З ними не контактує та не проживає. Останній раз приїздив минулого року, але жодної допомоги будь якого характеру не надав, натомість, пив та влаштовував сварки.
Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Корецької міської ради Рівненської області, начальник служби у справах дітей Корнійчук Н.П. до суду подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, додала висновок органу опіки та піклування від 24 липня 2023 року та підтримала позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дочки ОСОБА_4 .
Відповідач в судові засідання жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання йому СМС-повідомлень, повісток на його поштову адресу, а також, шляхом розміщення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-порталі Судової влади України. Причини неявки суду не відомі.
За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення позивачки, показання свідка, врахувавши позицію представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволенню з таких підстав.
Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі, згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , що було видане повторно 16 лютого 2018 року Корецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.
Заочним рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 30 червня 2015 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню ОСОБА_4 залишено проживати з матір`ю.
В характеристиці № 18-01-15/02-190, що була видана 25 квітня 2023 року Користівським старостинським округом Корецької міської ради зазначено, що ОСОБА_1 за час проживання в АДРЕСА_1 , зарекомендувала себе з позитивної сторони. Спокійна, ввічлива, працьовита. Розлучена та сама виховує неповнолітню дочку ОСОБА_3 . Веде належний догляд за дитиною, яка добротно одягнена, забезпечена продуктами харчування та іграшками. Батько, ОСОБА_2 участі у вихованні дочки не приймає.
Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 19 лютого 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 150 гривень щомісячно до досягнення повноліття.

З висновку Органу опіки та піклування Корецької міської ради Рівненської області від 24 липня 2023 року № 03-01-16/1380 встановлено, що ОСОБА_2 тривалий період ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків. Він належно не піклується дочкою, не дбає про її фізичний і духовний розвиток. Належну матеріальну підтримку не надає, не переймається її життям, не цікавився її здоров?ям та не проявляв жодної ініціативи щодо зустрічі з нею. Крім того, ніде не працює, станом на 06 липня 2023 року має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 103134,80 грн. ОСОБА_4 знаходиться на повному утриманні матері - ОСОБА_1 . А тому, з метою захисту прав дитини, виконавчий комітет Корецької міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, який повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991року №789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, при чому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить: вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її виховання (стаття 159 СК України); вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її місця проживання (стаття 161 СК України); вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України); вирішення спору про поновлення батьківських прав (стаття 169 СК України); вирішення спору щодо управління її майном (стаття 177 СК України).

Комплексно дослідивши всі обставини справи, видно, що відповідач від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки ОСОБА_3 самоусунувся, не займається її вихованням та навчанням, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, дитина лише знає про його існування, який відсутній у її житті.

Жодних перешкод для спілкування відповідача з донькою судом не виявлено.

Наявні у справі докази свідчать про винну поведінку відповідача та свідоме нехтування ним своїми обов`язками по вихованню неповнолітньої дитини, який не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не займається її вихованням, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не проявляє батьківської турботи. Тому, свідомо ухиляється від виконання передбачених батьківських обов`язків.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статтей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Роз`яснення пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказують, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Тобто законодавством чітко визначені умови зміни вже встановленого розміру аліментів: зміна матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, що ґрунтується на ст. 192 СК України.

На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є очевидно недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина природньо потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері.

Крім того, суд зауважує, що з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини, змінилось матеріальне становище позивачки та становище відповідача, в тому числі у зв`язку з інфляційними процесами, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку.

Як визначено у вказаній нормі закону, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить - 2833 гривні.

Враховуючи те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей, матеріальне становище відповідача, який є працездатним та фізично здоровим чоловіком, матеріальне становище позивачки, яка самостійно виховує та всі свої зусилля спрямовує на забезпечення доньки, враховуючи те що розмір аліментів (150 грн.), встановлений попереднім рішенням суду, на сьогоднішній день мізерний, та не здатний забезпечити наймінімальніші потреби дитини, суд вважає, що розмір аліментів, який підлягає стягненню із відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , необхідно збільшити до трьох з половиною тисяч гривень, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. В матеріалах справі відсутні докази про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти саме у такому розмірі.

Суд також враховує, що виховання дітей одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, на матір.

За таких обставин, суд вважає за необхідне ОСОБА_2 позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 та збільшити розмір аліментів, які стягуються на її утримання.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 200, 206, 224-227, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки, за рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 19 лютого 2015 року.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів у зміненому порядку проводити щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до повноліття дитини.

Відповідачем може бути подана до Корецького районного суду Рівненської області заява про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

третя особа: Виконавчий комітет Корецької міської ради Рівненської області, як Орган опіки та піклування, , м. Корець Рівненської області, пл. Київська, 5.

Повний текст рішення виготовлено 03 листопада 2023 року.

Суддя: