Справа 237/5712/23
Номер провадження 2-з/237/10/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2023 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі Головуючого судді Приходько В.А, за участю секретаря судового засідання Жданової А.І., розглянувши заяву заступника керівника Покровської окружної прокуратури Калько Р. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом заступника Покровської окружної прокуратури Калько Р. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецької області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки,

УСТАНОВИВ:

29 вересня 2023 року заступник керівника Покровської окружної прокуратуриКалько Р. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, вказуючи, що ним подано до суду позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецької області до ОСОБА_2 про конфіскацію земельної ділянки.

В обґрунтування заяви вказує, що ОСОБА_1 , яка є громадянкою російської федерації відповідно до паспорту громадянина російської федерації НОМЕР_1 , виданого 10.01.2012 Міжрайонним відділом УФМС росії по Ростовській області у с. Матвіїв Курган, успадкувала після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (спадкова справа № 214/2015).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі 10.03.2020 за № 248, ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку площею 0,16 га, кадастровий номер :10:000:0234, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дачненської сільської рада Мар`їнського району Донецької області (на теперішній час територія Курахівської територіальної громади Покровського району Донецької області). Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.03.2020за № 35867357 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233).

Оскільки ОСОБА_1 як громадянка іноземної держави є власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення, не здійснила дій щодо їх відчуження, у позові ставиться питання про конфіскацію на корись держави цих земельних ділянок.

На думку заявника, оскільки земельна ділянка на даний час перебуває у власності громадянки російської федерації з порушенням законодавства України, є підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та встановленням заборони власнику нею розпоряджатись, адже ОСОБА_1 на даний час має можливість здійснити її відчуження на користь третіх осіб, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про конфіскацію земельної ділянки на користь держави.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,16 га (кадастровий номер :10:000:0234), що розташована на території Дачненської сільської рада Мар`їнського району Донецької області (на теперішній час територія Курахівської територіальної громади Покровського району Донецької області).

Частина 1 статті 149 ЦПК України вказує, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до вимог частини 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пунктів 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що відповідач по справі ОСОБА_1 на даний час має реальну можливість вільно розпоряджатись спірною земельною ділянкою, що у свою чергу, обумовлює високу вірогідність здійснення її відчуження, зміну її конфігурації (об`єднання) тощо, з метою запобігання вчинення дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, а саме витребування на користь держави земельної ділянки, та для забезпечення належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів держави, виникає необхідність у накладенні арешту та забороні вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірної земельної ділянки.

Вказані способи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами, оскільки спір щодо земельних ділянок є реальним, носить матеріальний характер, власником спірного майна є відповідач, а відсутність обтяжень спірної нерухомості не перешкоджатиме подальшій зміні речових прав на землю, що може стати дійсною перешкодою в ефективному захисті та поновленні прав, якщо факт їх порушення буде встановлений судом при вирішенні спору. Крім того, зазначені види забезпечення позову не будуть перешкоджати ОСОБА_1 вільно володіти та користуватись спірною земельною ділянкою на час розгляду справи у суді, до вступу рішення в законну силу.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення державної реєстрації прав зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав, що набрало законної сили.

Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Однак суд вважає, що на даний час відсутні підстави вважати, що існують обставини щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачені частиною 3 статті 154 ЦПК України, у зв`язку з чим зустрічне забезпечення судом не застосовується.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заступника керівника Покровської окружної прокуратури Калько Р. про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :10:000:0234 площею 0,16га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233), власником якої є громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та яка підлягає конфіскації на користь держави шляхом припинення права власності ОСОБА_1 та визнання права власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (вул. Уютна, буд. 23, м. Полтава, Полтавська область,36039, ).

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя В.А. Приходько