Справа №: 164/549/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 листопада2023 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Шумік О.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтував тим, що судовим наказом Маневицького районного суду Волинської області від 7 серпня 2020 року з нього було стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 4 червня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що при винесенні судового наказу судом не було взято до уваги обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, що передбачають зменшення розміру аліментів. Після винесення судового наказу матеріальне становище ОСОБА_3 змінилося, оскільки окрім спільної з відповідачем дитини на його утриманні ще перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також матір позивача ОСОБА_7 , яка являється пенсіонером, ніде не працює, має захворювання: цукровий діабет 2-го типу, а тому потребує постійного лікування. ОСОБА_3 перебуває на службі у Збройних Силах України. Під час проходження військової служби він отримав поранення, що спричинило розлади здоров`я, в зв`язку з чим позивач потребує витрат на постійне лікування. Згідно уточнюючого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти, зокрема, в грудні 2022 року на суму 14668.23 гривень, в січні 2023 року - 21354.01 гривень, в лютому 2023 року - 22078.40 гривень. На думку позивача, для забезпечення потреб дитини доцільним є зменшення розміру аліментів до 1/6 частини від усіх доходів позивача, що становитиме більше 6000 гривень та є більшим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду позовній заяві, просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовні вимоги ОСОБА_3 , в якому вказав, що заявлені позовні вимоги про зменшення розміру аліментів відповідач ОСОБА_4 не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Вважає, що збільшення доходу позивача після винесення судового наказу не є безумовною підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів, оскільки збільшений дохід свідчить про можливість надання збільшеної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 . Позивачем не доведено наявність визначених законом підстав для зменшення розміру аліментів. Посилаючись на викладені обставини, просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів не визнав, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Позивачем, на думку представника відповідача, не доведено наявність визначених законом підстав для зменшення розміру аліментів. Доводи позивача про перебування на його утриманні також неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та матері ОСОБА_7 , яка потребує постійного лікування, не підтверджені будь-якими належними доказами.Просив в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували щодо розгляду справи у відсутності позивача та відповідача, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров?я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово вказував, що аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є доведена в суді як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що з 3 квітня 2018 року позивач ОСОБА_3 перебував з відповідачем ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 22 серпня 2019 року було розірвано. Вони мають одну спільну малолітню дитину: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Маневицького районного суду Волинської області від 7 серпня 2020 року було стягнуто з ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 4 червня 2020 року та до досягнення нею повноліття.Позивач аліментів іншим особам не сплачує. Заборгованість по аліментах, які стягуються на користь ОСОБА_4 , відсутня. ОСОБА_3 перебуває на службі у Збройних Силах України. Під час проходження військової служби він отримав поранення, що спричинило розлади здоров`я, в зв`язку з чим позивач потребує витрат на лікування. ОСОБА_3 являється батьком неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати позивача ОСОБА_7 являється пенсіонером, ніде не працює, має захворювання: цукровий діабет 2-го типу.Зазначені обставини підтвердив представник позивача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених в судовому засіданні письмових доказів, зокрема, судового наказу Маневицького районного суду Волинської області від 7 серпня 2020 року, довідки ВЛК № 335 від 3 лютого 2023 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29 грудня 2006 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11 липня 1986 року, виписки з медичної карти ОСОБА_7 від 17 лютого 2023 року, заключення ЛКК № 165 від 17 лютого 2023 року, повідомлення Костопільськоговідділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 4952 від 20 березня 2023 року.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд при вирішенні заявлених позивачем вимог бере до уваги, що відповідно до ст. 81 ЦПК України саме на позивача покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а також представити суду докази у підтвердження обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_3 та його представникомОСОБА_1 не вказано та до матеріалів позовної заяви не додано, а також в ході судового розгляду справи позивачем та його представником відповідно до ст. 81 ЦПК України не представлено суду будь-яких належних доказів у підтвердження того, що після винесення судового наказу Маневицького районного суду Волинської області від 7 серпня 2020 року у ОСОБА_3 змінився сімейний чи погіршився матеріальний стан, а тому наявні визначені законом підстави для зменшення розміру аліментів, які ним сплачуються на користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування доводів позивача, що після винесення судового наказу його матеріальне становище змінилося, оскільки окрім спільної з відповідачем дитини на його утриманні ще перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також матір позивача ОСОБА_7 , яка потребує постійного лікування, відповідно до ст. 81 ЦПК України не представлено суду будь-яких належних доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 по даний час отримує заробітну плату від військової частини НОМЕР_3 , а також отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні довідками № 9886 3688 6332 7815 про розмір пенсії та № 430/1 від 4 вересня 2023 року про заробітну плату.

Згідно з ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, що набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 11 Закону України „Про охорону дитинства батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Законодавством не передбачено як такого максимального розміру аліментів, однак зазначено, що розмір відрахувань не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що на дитину до 6 років складає 22720 гривень.

Утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім виплат, що не мають постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом. Також це стосується, зокрема, додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану.

Суд вважає, що існуючий на даний час розмір аліментів, які стягуються з позивачана користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є завищеним, оскільки не перевищує 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, та відповідає вимогам ст. 182 СК України. Зміна розміру аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_6 в сторону їх зменшення необґрунтовано та безпідставно погіршить матеріальне становище дитини та унеможливить забезпечення належного рівня життя, необхідного для розвитку дитини.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем та його представником відповідно до ст. 81 ЦПК України не доведено підставність заявлених позовних вимог, а тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальний стан позивача та відповідача, в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК, ст.ст. 180-183, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 ,місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 ,місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 3 листопада2023 року.

Суддя районного суду О.В. Невар