Номер провадження: 22-ц/813/908/23
Справа № 503/1279/20
Головуючий у першій інстанції Вороненко Д. В.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Стахової Н. В.

суддів Кострицького В.В., М.В., Лозко Ю.П.

при секретарі

судового засідання Долгової В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 23 лютого 2021 року, ухваленого у складі судді Вороненка Д.В., в приміщенні того ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Одеській області, Кодимського відділення Балтського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Одеській області, Одеської обласної прокуратури та Котовської місцевої прокуратури, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кодимське споживче товариство про відшкодування моральної шкоди за надмірну тривалість досудового розслідування в кримінальному провадженні

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кодимського районного суду Одеської області із вищезазначеним позовом, після уточнення якого, зазначив, що в провадженні СВ Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000859 від 11.12.2013 року за фактом незаконного виготовлення посадовими особами Кодимської міської ради свідоцтв про право власності п`яти об`єктів нерухомості, протиправного скасування державної реєстрації, які належать Кодимському РайСТ та подальшого вчинення спроби незаконного заволодіння даним нерухомим майном за ознаками злочину, передбаченого ст. 366 КК України. В даному кримінальному провадженні процесуальне керівництво здійснює Котовська місцева прокуратура Одеської області, а позивач залучений потерпілою стороною. Досудове слідство зазначеного кримінального провадження триває майже сім років, але було неефективним. Бездіяльність правоохоронних органів та безкарність винних стали підставою для постійного морального переживання його батька, як керівника підприємства, так як органами досудового слідства неодноразово вчинялися спроби безпідставно закрити дане кримінальне провадження. Після тривалих переживань, не дочікувавшись результату розслідування здоров`я його батька раптово погіршилось і у квітні 2020 року останній помер від серцевого приступу. Таким чином, позивач вважає, що тривала бездіяльність правоохоронних органів пов`язана із неефективністю та недотримання розумних строків, вказує на надмірну тривалість досудового розслідування кримінального провадження.. Внаслідок бездіяльності посадових осіб слідчих органів, порушення кримінально-процесуального законодавства та допущене затягування під час досудового слідства кримінального провадження йому та його родині було завдано моральної шкоди в розмірі 100000 грн. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідачів відповідний позов шляхом подачі до суду позовної заяви, в якій просить стягнути з Державного бюджету України на його користь моральну шкоду заподіяну надмірною тривалістю досудового слідства в кримінальному провадженні № 0000859 від 11.12.2013 року в сумі 100000 грн.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 23 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Одеській області, Кодимського відділення Балтського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Одеській області, Одеської обласної прокуратури та Котовської місцевої прокуратури, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кодимське споживче товариство про відшкодування моральної шкоди за надмірну тривалість досудового розслідування в кримінальному провадженні відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що Котовська місцева прокуратура та Кодимське ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області, не є юридичними особами, а є відокремленими структурними підрозділами, а тому є неналежними відповідачами у справі. Визначений позивачем у якості відповідача - Одеську обласну прокуратуру, також є зверненням до неналежного відповідача, а тому позов був пред`явлений до неналежних відповідачів. При цьому суд першої інстанції зазначив, що позивачем ОСОБА_1 доведено ту обставину, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000859 від 11.12.2013 не було проведено в розумні строки внаслідок неефективності його здійснення, а тому тривалість даного кримінального провадження є надмірною. Разом з тим, відмовляючи позивачу у стягненні компенсації моральної шкоди, суд виходив з того, що позивач не довів належними доказами, яким чином проведення слідчих дій у кримінальному провадженні йому було заподіяно моральні страждання, тобто останній не зазначив яких саме вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках він зазнав, та яким чином це пов`язане із проведенням слідчих дій, чи інших дій органів досудового розслідування у кримінальному провадженні № № 0000859 від 11.12.2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення норм матеріального права.

Зазначає, що судом першої інстанції був зроблений висновок, що ним було доведено ту обставину, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000859 від 11.12.2013 було проведено поза межами розумного строку та є надмірним. Скаржник вважає, що ним також доведено, що йому та його родині заподіяно й моральну шкоду, оскільки внаслідок неодноразових звернень до органів досудового розслідування у кримінальному провадженні скаржник був позбавлений звичайного способу життя, був вимушений докладати додаткових зусиль для відновлення своїх прав як потерпілого та втратив спокійний сон.

У відзиві на апеляційну скаргу Подільська окружна прокуратура Одеської області (зміна найменування Котовської місцевої прокуратури) зазначає, що на підставі рішення виконавчого Кодимської міської ради № 230 від 02.07.2003 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна в м. Кодима» Кодимському РайСТ видані свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна, які відповідно до п..6 Додатку № 2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно стали підставою для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно. У зв`язку з цим 24.09.2003 КП «Кодимське «РБТІ» зареєструвало право власності Кодимського РайСТ на зазначені об`єкти нерухомості. Рішенням Кодимської міської ради № 171-VI від 21.06.2011 скасоване рішення виконавчого комітету № 230 від 02.07.2003 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна в м. Кодима». На підставі цього рішення, реєстратором КП «Кодимське РБТІ» скасовано державну реєстрацію права власності Кодимського РайСТ на вказані об`єкти нерухомого майна. За протестом прокурора Кодимського району № 16/1270-11 від 12.08.2011 рішення Кодимської міської ради № 171-VI від 21.06.2011 «Про скасування рішення виконавчого комітету Кодимської міської ради № 230 від 02.07.2003 скасовано. На виконання вказаного протесту реєстратором БТІ від 22.08.2011 в Реєстрі прав власності на об`єкти нерухомого майна поновлені записи про право власності Кодимського РайСТ на спірні об`єкти нерухомості в м. Кодима. Рішенням Кодимської міської ради № 171-VI від 21.06.2011, внаслідок чого видані свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна магазини « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ОСОБА_2 », « ОСОБА_3 , « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та «Три кути» були анульовані.

При допиті орендарів магазинів було встановлено, що договорів оренди з керівництвом «Кодимського РайСТ» вони не розірвали та не укладені відповідні договори з міською радою. За таких обставин, в діях посадових осіб КП «Кодимське РБТІ» не має складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України. Щодо вчинення 27.09.2011 протиправних дій відносно ОСОБА_1 , то в ході досудового розслідування встановлено, що вказані доводи були перевірені в ході розгляду його ж звернення, зареєстрованого до ЖРЗПЗ за № 1387 від 27.09.2011. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань діями органів досудового розслідування та прокуратури. Крім того, Котовська місцева прокуратура є структурним підрозділом Одеській обласної прокуратури та не є юридичною особою. За таких обставин належним відповідачем є Держава в особі Державної казначейської служби України, яке здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, крім іншого, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне Управління Національної поліції в Одеській області вказує, що позовна заява ОСОБА_1 була подана з порушенням норм процесуального права, а саме ст. 175 ЦПК України. Жодних розрахунків моральної шкоди, які б то начебто була йому заподіяна, скаржник не надає. Твердження ОСОБА_1 про те, що наданими письмовими доказами та рішення слідчого судді повністю підтверджується системна протиправна бездіяльність органів досудового розслідування стосовно розслідування кримінального провадження № 0000859 від 11.12.2013 є хибним, оскільки правові висновки щодо правомірності дій чи бездіяльності органів досудового розслідування не належать до компетенції судів, що розглядають справи в порядку цивільного судочинства, а мають здійснюватися саме в порядку КПК України. Крім того, навіть за такої умови саме лише обставина наявності недоліків у процесуальній діяльності не може свідчити про безумовне відшкодування моральної шкоди.

Від інших учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав письмову заяву про слухання справи за його відсутності.

Представники Одеської обласної прокуратури та ГУ Національної поліції в Одеській області в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали, просили відмовити у її задоволенні.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили, належним чином були сповіщені про розгляд справи.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Також колегія суддів враховує, що відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності інших учасників справи, які не з`явилися до судового засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, вважав, що Котовська місцева прокуратура та Кодимське ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області не є юридичними особами, а є відокремленими структурними підрозділами, а тому є неналежними відповідачами у справі. Скаржником не надано належних та допустимих доказів, що Кодимське ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області змінило свою назву на Подільське районне управління поліції ГУНП в Одеській області і що вони не є окремими структурними підрозділами ГУНП в Одеській області. При цьому суд першої інстанції зазначив, що позивачем ОСОБА_1 доведено ту обставину, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000859 не було проведено в розумні строки внаслідок неефективності його здійснення, а тому тривалість даного кримінального провадження є надмірною. Разом з тим, відмовляючи позивачу у стягненні моральної шкоди, суд виходив з того, що позивач не довів доказами, яким чином проведення слідчих дій у кримінальному провадженні йому було заподіяно моральних страждань, тобто останній не зазначив яких саме вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках він зазнав та яким чином це пов`язане із проведенням слідчих дій чи інших дій органів досудового розслідування у кримінальному провадженні № № 0000859 від 11.12.2013 року.

Проте, колегія суддів частково не погоджується з висновком суду, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000859 від 11.12.2013 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 366 КК України за фактом незаконного виготовлення свідоцтв про право власності на п`ять об`єктів нерухомості, які належали Кодимському РайСТ, шляхом внесення недостовірних відомостей до рішення сесії Кодимської міської ради від 21.06.2011 року за № 171-VI «Про скасування рішення виконавчого комітету міської ради № 230 від 02.07.2003 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна у м. Кодима», що підтверджується копією листа прокуратури Одеської області від 14.11.2014 року № 04/2/2-322-13 (04/2/2- 8201вих-2014).

Досудове розслідування зазначеного кримінального провадження у відповідності до положень ч.2 ст. 214 КПК України розпочате з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто з 11.12.2013 року.

Кодимське споживче товариство є юридичною особою, керівником та представником якої відповідно до Статуту є ОСОБА_4 , про що свідчить копія витягу (виписки) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.09.2020 року № 31..

Позивач ОСОБА_1 з 1997 року є членом Кодимського споживчого товариства, згідно копії членського квитка № НОМЕР_1 виданого 01.10.2009 року..

Листом прокуратури Одеської області від 21.04.2014 року № 04/2/2-322-13 (04/2/2- 4029вих-15) (а.с.22 Т.1) заступник прокурора області С. Костенко повідомляв ОСОБА_4 про розслідування кримінального провадження № 0000859 від 11.12.2013 року. Вивченням матеріалів кримінального провадження у прокуратурі області встановлено, що розслідування у ньому не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а хід досудового розслідування взятий на контроль прокуратурою області.

28.04.2014 року ОСОБА_1 , за відповідною заявою, як члена споживчого товариства, якому внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, було завдано моральної шкоди, визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 0000859, про що свідчить зміст ухвали слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 26.06.2014 року у справі № 503/1237/14-к

Крім того, 28.04.2014 року старшим слідчим СВ Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області Михелєм Р.В. винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000859 за фактом отримання останнім тілесних ушкоджень , про що свідчить зміст відповідної постанови..

11.06.2014 року слідчим СВ Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області Михелєм Р.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000859 від 11.12.2013 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

24.06.2014 року ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області скасовано постанову слідчого СВ Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області Михеля Р.В. від 11.06.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000859, про що свідчить зміст ухвали слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 25.12.2015 року у справі № 503/2413/15-к (а.с.14-15 Т1), з підстав передчасності закриття та відсутності всебічності і об`єктивності зібраних та досліджених доказів, а також невиконання вказівок прокуратури Одеської області.

26.06.2014 року ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області у справі № 503/1237/14-к (а.с.32-33 Т1), за результатом розгляду скарги ОСОБА_1 , скасовано постанову слідчого СВ Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області Михеля Р.В. від 28.04.2014 року про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000859.

Листом прокуратури Одеської області від 14.11.2014 року № 04/2/2-322-13 (04/2/2- 8201вих-2014) заступник прокурора області С. Костенко повідомляв заступнику голови правління Кодимського РайСТ Панченку В.Ю., що розслідування кримінального провадження № 0000859 від 11.12.2013 року не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, прокурору Кодимського району вказано на негайну активізацію досудового розслідування з метою прийняття законного рішення, а стан досудового розслідування контролюється прокуратурою району.

28.11.2014 року старшим слідчим СВ Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області Михелєм Р.В. винесено постанову про визнання ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000859 за фактом завдання йому фізичної та моральної шкоди спричинених тілесними ушкодженнями, про що свідчить зміст відповідної постанови. При цьому, на даній постанові міститься розписка ОСОБА_1 про ознайомлення з її змістом 28.04.2014 року.

13.05.2015 року ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області у справі № 503/697/15-к (а.с.19-20 Т1), за результатом розгляду скарги представника Кодимського РайСТ Панченка В.Ю., визнано незаконною бездіяльність слідчого СВ Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області Грабара В.В. та прокурора прокуратури Кодимського району процесуального керівника Шевчука В.В. у кримінальному провадженні № 0000859 внаслідок не виконання в ньому процесуальних дій з 2014 року та зобов`язано слідчого виконати відповідні слідчі дії, а процесуального керівника здійснювати постійний процесуальний контроль за діяльністю слідчого, шляхом визначення конкретних дат виконання слідчих дій.

Листом ГСУ МВС України від 12.06.2015 року № 13/П-5113 (а.с.21 Т1) заступник начальника Мамка Г.М. повідомив ОСОБА_1 , що відомості щодо неналежного здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000859 знайшли своє підтвердження, з метою організації належного досудового розслідування у кримінальному провадженні, вжиття всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин провадження, прийняття обґрунтованих рішень надано письмові вказівки, хід виконання яких взято на контроль.

04.08.2015 року заступником начальника СВ Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області Гальчинським А.П. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000859 від 11.12.2013 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Листом прокуратури Одеської області від 02.09.2015 року № 04/2/2-322-13 (04/2/2- 9095вих-2015) заступник прокурора області С. Костенко повідомляв ОСОБА_4 , що зазначене вище рішення про закриття від 04.08.2015 року було прийнято передчасно, без з`ясування всіх фактичних обставин, у зв`язку з чим 28.08.2015 року постанову про закриття кримінального провадження № 0000859 від 11.12.2013 року було скасовано, а матеріали кримінального провадження направлено для організації подальшого досудового розслідування до прокуратури Кодимського району, що підтверджується копією відповідної постанови заступника прокурора Одеської області Костенка С.К. від 28.08.2015.

28.09.2015 року ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області у справі № 503/1742/15-к (а.с.16-17 Т1), за результатом розгляду скарги представника Кодимського РайСТ Панченка В.Ю. на бездіяльність слідчого та начальника СВ, останню задоволено частково внаслідок того, що закривши провадження слідчий не повідомив про це представника Кодимського РайСТ Панченка В.Ю. і не вручив йому копії постанови про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя зобов`язав заступника начальника СВ Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області Гальчинського А.П. вручити скаржнику копію постанови від 04.08.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000859.

20.10.2015 року заступником начальника СВ Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області Гальчинським А.П. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000859 від 11.12.2013 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

25.12.2015 року ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області у справі № 503/2413/15-к (а.с.14-15 Т1), за результатом розгляду скарги представника Кодимського РайСТ Панченка В.Ю., скасовано постанову заступника начальника СВ Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області Гальчинського А.П. від 20.10.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000859, внаслідок передчасності її прийняття та того, що остання не гуртувалась на всебічності та об`єктивно зібраних і досліджених доказах, а також без виконання вказівок прокуратури Одеської області.

Листом СУ ГУНП в Одеській області від 07.03.2016 року № 4/П-579 ) заступник начальника слідчого управління Добруцький І.М. повідомив ОСОБА_1 , що заступник начальника СВ Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області Гальчинський А.П. під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000859 допустив тяганину та порушення розумних строків розслідування, у зв`язку з чим вирішувалось питання щодо доручення проведення досудового розслідування іншому слідчому, а сам хід досудового розслідування у даному кримінальному провадженні взято на контроль слідчим управлінням ГУНП в Одеській області.

09.03.2016 року ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області у справі № 503/315/16-к, за результатом розгляду скарги представника Кодимського РайСТ Панченка В.Ю., визнано незаконною бездіяльність заступника начальника СВ Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області Гальчинського А.П. у кримінальному провадженні № 0000859 щодо не розгляду клопотання потерпілого ОСОБА_1 про призначення почеркознавчої експертизи та зобов`язано до 01.04.2016 року задовольнити клопотання потерпілого ОСОБА_1 від 02.02.2016 року та призначити і провести почеркознавчу експертизу у даному кримінальному провадженні, ознайомивши представника потерпілої сторони з постановою про її призначення.

14.04.2016 року ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області у справі № 503/554/16-к), за результатом розгляду скарги представника Кодимського РайСТ Панченка В.Ю., визнано незаконною бездіяльність заступника начальника СВ Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області Гальчинського А.П. у кримінальному провадженні № 0000859 щодо не виконання обов`язку виконати процесуальні дії визначені ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 09.03.2016 року у справі № 503/315/16-к.

Листом Котовської місцевої прокуратури від 15.07.2016 року № (16-95)4080вих-16 ) заступник керівника Ковальчук Т.В. повідомляв ОСОБА_1 , що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000859 проводиться неефективно, 15.06.2016 року слідчим призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої станом на день складення листа не розпочато, процесуальним керівником з метою активізації досудового розслідування та прийняття законного рішення слідчому надано вказівки, а сам подальший хід досудового розслідування перебуває на постійному контролі Котовської місцевої прокуратури.

30.08.2016 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000859 від 11.12.2013 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Листом прокуратури Одеської області від 31.01.2017 року № 04/2/2-322-13 (710вих) (а.с.18 Т1) заступник прокурора області С. Костенко повідомляв ОСОБА_4 , що стан досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000859 не в повній мірі відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, всі необхідні слідчі дії не проведено, попередні вказівки в повному обсязі не виконано, тому 30.01.2017 року прокуратурою області скасовано постанову про закриття вищезгаданого кримінального провадження, а матеріали з вказівками спрямовано керівнику Котовської місцевої прокуратури для організації належного досудового розслідування та забезпечення належного процесуального керівництва , що підтверджується копією відповідної постанови заступника прокурора Одеської області Кічука Ю.В. від 30.01.2017..

10.06.2018 року заступником начальника СВ Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області Клемпушем В.Д. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000859.

Листом Котовської місцевої прокуратури від 20.12.2018 року № (16-67)160вих-15 16-11668-18вих (а.с.6 Т1) перший заступник керівника Ю. Тіора повідомляв Панченку В.Ю., що постанова від 10.06.2018 року про закриття кримінального провадження була винесена необґрунтовано з порушенням ч.2 ст. 9 КПК України, без всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин скоєного кримінального правопорушення та прийняття всіх можливих заходів щодо виявлення цих обставин, завдання кримінального провадження щодо притягнення кожного, хто вчинив кримінальне правопорушення, до відповідальності не виконано, у зв`язку з чим 20.12.2018 року скасована. З метою активізації досудового розслідування та прийняття законного рішення 20.12.2018 року процесуальним керівником надано вказівки слідчому, а подальший хід досудового розслідування перебуває на постійному контролі Котовської місцевої прокуратури, що також підтверджується копією самої відповідної постанови прокурора Котовської місцевої прокуратури Баюша В.В. від 20.12.2018..

Листом Котовської місцевої прокуратури від 03.09.2020 року № 16.62-52-7662вих-20 1) перший заступник керівника Ю. Тіора повідомляв ОСОБА_4 , що за наслідками вивчення стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000859 від 11.12.2013 року, з метою його активізації, 03.09.2020 року слідчому в порядку ст. 36 КПК України було надано письмові вказівки, а подальший хід досудового розслідування перебуває на постійному контролі Котовської місцевої прокуратури.

01.10.2020 року слідчим СВ Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області Шевчуком М.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000859 від 11.12.2013 року.

22.12.2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду у справі № 503/554/16-к (а.с.141-143 Т2) скасовано постанову слідчого СВ Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області Шевчука М.В. про закриття кримінального провадження № 0000859 від 11.12.2013 року, внаслідок того, що слідчим не було проведено повне та всебічне досудове розслідування кримінального провадження, не в повній мірі дослідженні обставини, викладені у заяві та показах представника потерпілого і отриманих в ході допиту свідків обставин та передчасно за відсутності правових і фактичних підстав для цього, винесено рішення про закриття кримінального провадження.

Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зав`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У постановах від 25 січня 2021 року в справі № 227/4410/19 (провадження № 61-9407св20), від 25 березня 2021 року в справі № 227/3052/19 (провадження № 61-22337св19) Верховним Судом наведено правові висновки згідно яких, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди. При цьому не будь-яке рішення слідчого судді свідчить про протиправність дій державних органів, а мають значення конкретні обставини, встановлені таким рішенням. При встановленні в порядку судового контролю слідчим суддею протиправності дій чи бездіяльності слідчих органів для вирішення питання про відшкодування шкоди необхідним є доведення заподіяння такими діями (бездіяльністю) моральної шкоди та, відповідно, наявність причинно-наслідкового зв`язку між такими діями (бездіяльністю) та заподіяною шкодою.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та частиною четвертою статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до положень ч.2 ст. 48 ЦПК України, відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Позивач звертаючись до суду з позовними вимогами зазначив, що йому завдано моральну шкоду, у зв`язку з тривалим досудовим розслідуванням, що стало підставою для постійного морального страждання його батька, внаслідок чого він помер.

Проте доказів тому, що смерть ОСОБА_4 батька позивача знаходиться у причинному зв`язку з діями відповідачів суду не надано, матеріали справи також таких доказів не містять.

Відповідно до вимог ст. ст. 303-307 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються суддею місцевого суду за правилами судового розгляду.

Доказів тому, що дії працівників Головного Управління Національної поліції в Одеській області, Кодимського відділення Балтського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Одеській області, Одеської обласної прокуратури та Котовської місцевої прокуратури, призвели до моральних страждань саме позивача, останнім не надано, враховуючи що із зверненням з заявою до органу досудового розслідування : Кодимський РВ ГУМВС України в Одеській області звернувся ОСОБА_1 .

Встановивши, що ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження завдання відповідачами йому моральної шкоди та не довів наявність такої шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідачів та вину останніх в її завданні, колегія суддів вважає, що позовні вимоги скаржника є необґрунтованими.

Таким чином доводи скаржника про спричинення йому моральної шкоди до уваги не приймаються, оскільки з позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , висловлюючи свої доводи щодо відшкодування йому моральної шкоди, завданої протиправними діями органів досудового розслідування та процесуального керівництва, які він оцінив у 100000 грн., належним чином не обґрунтував та не довів жодними належними та допустимими доказами фактів заподіяння йому такої шкоди, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідачів.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної частини та ( або ) резолютивної частин.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. .

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 23 лютого 2021 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Кодимського районного суду Одеської області від 23 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 03 листопада 2023 року.

Судді: