465/2028/23
2/465/2012/23
Ухвала

про відкладення розгляду справи

31.10.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

при секретарі судового засідання Титикайла І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про зобов`язання відповідача повернути ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль марки «Джип», моделі «Гранд Чероке» 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) грн.. 00 коп., -

встановив:

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою про зобов`язання відповідача повернути їй транспортний засіб та стягнути моральну шкоду.

Відповідно до ухвали судді від 16 травня 2023 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання з розгляду позовної заяви.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу № 465/2028/23 на 31.10.2023 року на 15 год. 00 хв., явку позивачки та відповідача визнано обов`язковою, яких попереджено про наслідки неприбуття в судові засідання без поважних причин і неповідомлення про це суд.

В судове засідання, призначене на 31.10.2023 року на 15 год. 00 хв. позивачка не прибула, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Ч.2 ст.214 ЦПК України вказує на те, що головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

П.1 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об"єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.209 ЦПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно з ст..ст. 43, 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зокрема, відповідно до п.2 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а відповідно до п.3 з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до ч.1 ст.229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

У зв`язку з вищенаведеним, суд визнає безпідставною неявку позивачки в судове засідання 31.10.2023р., вважає за доцільне відкласти розгляд справи, визнати обов`язковою явку в судове засідання позивачки, для дачі пояснень з приводу обставин справи.

Щодо неявки позивачки в судове засідання, то останньою не надано будь - яких підтверджень щодо об"єктивності неприбуття в судове засідання.

З огляду на вказане, суд вважає, що в діях позивачки ОСОБА_1 наявні ознаки неналежного виконання своїх процесуальних обов"язків, зокрема неприбуття в судове засідання за викликом суду особи, явка якої визнана судом обов"язковою.

Заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф (ч. 1 ст. 144 ЦПК України).

Поведінку позивачки ОСОБА_1 суд визнає як неповагу до суду та вважає за необхідне застосувати заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 148 ЦПК України, у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Отже, у зв`язку із зловживанням процесуальними правами позивачкою ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне застосувати до неї заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень 00 коп.

Частиною 5 статті 148 ЦПК України передбачено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

У відповідності до ч. 6 ст. 148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України, ухвала суду є однією із форм судового рішення.

Згідно із ст. 18 ЦПК України, судові рішення обов`язкові для всіх і підлягають вико-нанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповіда-льності, встановленої законом.

Керуючись статтями 43, 44, 143, 189, 214, 223, 229, 258-259 ЦПК України, суд, -

постановив:

Визнати безпідставною неявку позивачки ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 31 жовтня 2023 року на 15 год. 00 хв. у цивільній справі №465/2028/23.

Застосувати до позивачки ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу за неприбуття в судове засідання за викликом суду особи, явка якої визнана судом обов"язковою.

Стягнути з позивачки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) штраф в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень 00 коп., на користь Державної судової адміністрації України за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/21081100

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача:UA0026007

Код класифікації доходів бюджету 21081100

Стягувач: Державна судова адміністрація України, юридична адреса: 01021 м. Київ, вул. Липська, 18/5, код за ЄДРПОУ - 37993783.

Відкласти слухання справи за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про зобов`язання відповідача повернути ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль марки «Джип», моделі «Гранд Чероке» 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) грн.. 00 коп. на 17 січня 2024 року на 13 год. 10 хв.

Визнати обов`язковою явку в судове засідання, яке відбудеться 17 січня 2024 року об 13 год. 10 хв., позивачки ОСОБА_1 для дачі пояснень з приводу обставин справи.

Попередити позивачку ОСОБА_1 про наслідки невиконання судового рішення щодо явки в судове засідання та звернути увагу, що невиконання вимоги суду буде сприйняте як неповага до суду та умисне невиконання судового рішення, а відтак судом будуть повторно вжиті відповідні заходи процесуального примусу, передбачені статтями 143 144 ЦПК України.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання на протязі 3 (трьох) місяців з дня набрання нею законної сили.

У відповідності до ч. 6 ст. 148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Ухвалу в частині стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку після відмови її скасування судом першої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Роз`яснити позивачці, що відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача та не виконання вимоги суду щодо надання документів, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Суддя В. Кузь