490/5954/23
н/п 2-з/490/157/2023
У Х В А Л А

31 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

В складі головуючого судді Чулуп О.С.

При секретарі судових засідань Ребрини Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

в с т а н о в и в :

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

11 жовтня 2023 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно: корпоративні права ОСОБА_2 у ФГ «Брейн Гул», , а саме: частку 68,97%, що у грошовому еквіваленті становить 20000 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також, відповідно до роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.07.2023 року було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, а саме накладено арешт на: 1) 5/6 земельної ділянки 0,1583 га, кадастровий номер :06:045:0009, реєстраційний номер нерухомого майна: 206; 2) 5/6 житлового будинку загальною площею 59,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 206; 3) 5/6 земельної ділянки 0,995 га, кадастровий номер :02:000:0453, реєстраційний номер нерухомого майна 206; 4) 5/6 земельної ділянки 4.2183 га, кадастровий номер :01:000:0256, реєстраційний номер нерухомого майна: 206; 5) земельну ділянку 4.2169 га, кадастровий номер :01:000:0257, реєстраційний номер нерухомого майна: 206; 6) земельну ділянку 0,9954 га, кадастровий номер :02:000:0454, реєстраційний номер нерухомого майна: 206.

Крім того, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.08.2023 року 1) накладено арешт на майно: врожай соняшнику 2023 року, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 0:01:000:0359, площею 29,84 га, номер запису 23380246 та земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0424, площею 38,84 га, номер запису 23327634, розташованих на території Мар`ївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області; 2) накладено арешт та заборонено відчуження сільськогосподарської продукції соняшнику та інших сільгоспкультур врожаю 2023 року зібраного ОСОБА_2 з орендованих земельних ділянок розташованих на території Мар`ївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області з наступними кадастровими номерами: 0:01:000:0359, :01:000:0424; 3) забезпечено збереження врожаю соняшника 2023 року та інших сільгоспкультур, що належить ОСОБА_2 , що знаходиться на орендованих ним земельних ділянках, розташованих на території Мар`ївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області з наступними кадастровими номерами: :01:000:0359 та :01:000:0424 шляхом передачі врожаю на зберігання органам державної виконавчої служби Миколаївської області (приватним виконавцям) з правом вилучення (збирання) дозрілого врожаю соняшника за допомогою залученої спеціалізованої сільськогосподарської техніки та подальшого переміщення до обраного зберігачем місця зберігання.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 серпня 2023 року в оскаржуваній частині змінено та викладено її резолютивну частину в наступній редакції: 1) накласти арешт на майно: врожай соняшнику 2023 року, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 0:01:000:0359, площею 29,84 га, номер запису 23380246 та земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0424, площею 38,84 га, номер запису 23327634, розташованих на території Мар`ївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області на суму 1 395 000 грн.; 2) накласти арешт та заборонити відчуження сільськогосподарської продукції соняшнику та інших сільгоспкультур врожаю 2023 року зібраного ОСОБА_2 з орендованих земельних ділянок розташованих на території Мар`ївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області з наступними кадастровими номерами: 0:01:000:0359, :01:000:0424 на суму 1 395 000 грн.; 3) забезпечити збереження врожаю соняшника 2023 року та інших сільгоспкультур, що належить ОСОБА_2 , що знаходиться на орендованих ним земельних ділянках, розташованих на території Мар`ївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області з наступними кадастровими номерами: :01:000:0359 та :01:000:0424 шляхом передачі врожаю на суму 1 395 000 грн. на зберігання органам державної виконавчої служби Миколаївської області (приватним виконавцям) з правом вилучення (збирання) дозрілого врожаю соняшника за допомогою залученої спеціалізованої сільськогосподарської техніки та подальшого переміщення до обраного зберігачем місця зберігання.

Таким чином, судом встановлено, що по даній справі вже було вжито заходи забезпечення позову, які є співмірними із заявленими позовними вимогами та в свою чергу забезпечать ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову заявник не надав будь-яких доказів того, що не забезпечення позову у спосіб, визначений ним, а саме накладення арешту на корпоративні права ОСОБА_2 у ФГ «Брейн Гул», , а саме: частку 68,97%, що у грошовому еквіваленті становить 20000 грн. може призвести до неможливості у майбутньому ефективно захистити його порушені права.

Також у заяві щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначеного заявником, і не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК України.

Тому виходячи з вищевикладеного, заяву про забезпечення позову суд визнає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-153,210 ЦПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та у строки, передбачені ст.273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст.ст. 354-355 ЦПК України.

Суддя