Номер провадження: 22-ц/813/1627/23
Справа № 521/1505/15-ц
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Трофименка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Уповноваженої особи Одеської міської ради Бондаренка Ігоря Олеговича на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про виділ частки в домоволодінні, яке знаходиться у спільній частковій власності, про припинення права спільної часткової власності, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про виділ частки в домоволодінні, яке знаходиться у спільній частковій власності, про припинення права спільної часткової власності про визнання права власності на домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про виділ частки в домоволодінні, яке знаходиться у спільній частковій власності, про припинення права спільної часткової власності.

Позов обґрунтований тим, що рішенням Іллічівського районного суду м. Одеси від 28 серпня 1997 року у справі № 2-1313 за ОСОБА_2 визнано право приватної власності на квартиру під АДРЕСА_1 та під АДРЕСА_2 . Згідно з договором дарування від 22 жовтня 1997 року, реєстр. № 2-2246, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Сажневою Т.А., ОСОБА_2 подарував позивачу 1/12 частину з належної йому 1/6 частини вказаного домоволодіння. Крім того, співвласниками зазначеного домоволодіння є: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . З метою користування своєю часткою у спільному майні сторони утворили незалежні виходи з кожної частини будинку, та фактично між ними склався порядок користування будинком та земельною ділянкою, на якій він розташований. Оскільки частина домоволодіння, яка належить позивачу, може функціонувати самостійно, і окреме користування не буде порушувати права та інтереси відповідачів, а в іншому порядку, ніж судовому, виділити частину житлового будинку в окремий об`єкти нерухомості не має можливості, позивач звернулась до суду з цим позовом.

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про виділ частки в домоволодінні, яке знаходиться у спільній частковій власності, про припинення права спільної часткової власності про визнання права власності на домоволодіння, посилаючись на те, що йому на праві власності належить 1/12 домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено. Позов ОСОБА_2 задоволено.

Виділено з домоволодіння АДРЕСА_3 , в натурі частку у розмірі 1/12, яка належить ОСОБА_1 та відповідно до технічного паспорту від 17.02.2015 року складається з частини житлового будинку літера «А» загальною площею 50,6 кв. м, житловою площею 32,4 кв. м, у складі приміщень: № 4-1 коридор площею 6,3 кв. м, № 4-2 жила площею 12,4 кв. м, № 4-3 кухня площею 8,5 кв. м, № 4-4 жила площею 20,0 кв. м, № 4-5 санвузол площею 3,4 кв. м, розташованого на земельній ділянці площею 67, 59 кв. м, межі якої згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи описуються наступним чином: від зовнішньої стіни житлового будинку літера «А» (від точки 1) по прямої лінії на відстані 8,46 м по зовнішньої стіни житлового будинку літера «А» (до точки 2); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 8,29 м по стіні житлового будинку літера «А» 9 до точки 3); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 5,28 м по суміжній внутрішній стіні, розташованій між жилим будинком літера «А» та жилим будинком літера «А-1» (до точки 4); - з наступним поворотом ліворуч по прямої лінії на відстані 0,89 м по суміжній внутрішній стіні, розташованій між жилим будинком літера «А» та жилим будинком літера «А 1» (до точки 5); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 1,82 м по суміжній внутрішній стіні розташованій між жилим будинком літера «А» та жилим будинком літера «А-1» до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літера «А 1» (до точки 6); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 0,74 м по зовнішній стіні жилого будинку літера «А» (до точки 7); - з наступним поворотом праворуч до прямої лінії на відстані 0,23 м (до точки 8); з наступним поворотом ліворуч по прямої лінії на відстані 9,04 м по внутрішній стіні житлового будинку літера «А» до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літера «А» до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літера «А» до початкової точки відліку (до точки 1).

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/12 частку домоволодіння АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності та відповідно до технічного паспорту від 17.02.2015 року складається з частини житлового будинку літера «А» загальною площею 50,6 кв. м, житловою площею 32,4 кв. м, у складі приміщень: № 4-1 коридор площею 6,3 кв. м, № 4-2 жила площею 12,4 кв. м, № 4-3 кухня площею 8,5 кв. м, № 4-4 жила площею 20,0 кв. м, № 4-5 санвузол площею 3,4 кв. м, розташованого на земельній ділянці площею 67,59 квадратних метрів, межі якої згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи описуються наступним чином: від зовнішньої стіни житлового будинку літера « А» (від точки 1) по прямої лінії на відстані 8,46 м по зовнішньої стіни житлового будинку літера «А» (до точки 2); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 8,29 м по стіні житлового будинку літера «А» 9 до точки 3); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 5,28 м по суміжній внутрішній стіні, розташованій між жилим будинком літера «А» та жилим будинком літера «А-1» (до точки 4); - з наступним поворотом ліворуч по прямої лінії на відстані 0,89 м по суміжній внутрішній стіні, розташованій між жилим будинком літера «А» а жилим будинком літера «А 1» (до точки 5); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 1,82 м по суміжній внутрішній стіні розташованій між жилим будинком літера «А» та жилим будинком літера «А-1» до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літера «А 1» (до точки 6); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 0,74 м по зовнішній стіні жилого будинку літера «А» (до точки 7); - з наступним поворотом праворуч до прямої лінії на відстані 0,23 м (до точки 8); з наступним поворотом ліворуч по прямої лінії на відстані 9,04 м по внутрішній стіні житлового будинку літера «А» до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літера «А» до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літера «А» до початкової точки відліку (до точки 1).

Визнано за ОСОБА_1 право власності на окремий об`єкт домоволодіння АДРЕСА_3 , який відповідно до технічного паспорту від 17.02.2015 року складається з частини житлового будинку літера «А» загальною площею 50,6 кв. м, житловою площею 32,4 кв. м, у складі приміщень: № 4-1 коридор площею 6,3 кв. м, № 4-2 жила площею 12,4 кв. м, № 4-3 кухня площею 8,5 кв. м, № 4-4 жила площею 20,0 кв. м, № 4-5 санвузол площею 3,4 кв. м, розташованого на земельній ділянці площею 67,59 квадратних метрів, межі якої згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи описуються наступним чином: від зовнішньої стіни житлового будинку літера «А» (від точки 1) по прямої лінії на відстані 8,46 м по зовнішньої стіни житлового будинку літера «А» (до точки 2); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 8,29 м по стіні житлового будинку літера «А» 9 до точки 3); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 5,28 м по суміжній внутрішній стіні, розташованій між жилим будинком літера «А» та жилим будинком літера «А-1» (до точки 4); - з наступним поворотом ліворуч по прямої лінії на відстані 0,89 м по суміжній внутрішній стіні, розташованій між жилим будинком літера «А» а жилим будинком літера «А 1» (до точки 5); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 1,82 м по суміжній внутрішній стіні розташованій між жилим будинком літера «А» та жилим будинком літера «А-1» до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літера «А 1» (до точки 6); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 0,74 м по зовнішній стіні жилого будинку літера «А» (до точки 7); - з наступним поворотом праворуч до прямої лінії на відстані 0,23 м ( до точки 8); з наступним поворотом ліворуч по прямої лінії на відстані 9,04 м по внутрішній стіні житлового будинку літера «А» до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літера «А» до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літера «А» до початкової точки відліку (до точки 1).

Виділено з домоволодіння АДРЕСА_3 , в натурі 1/100 частку, яка належить ОСОБА_2 та у відповідності до технічного паспорту від 17.02.2015 року складається з житлового будинку літера «А-1»у складі приміщень: № 4-6 санвузлу площею 3,5 кв. м, № 4-7 кухня площею 16,8 кв. м, № 4-8 коридор площею 1,4 кв. м, № 4-9 коридор площею 6,1 кв. м, № 4-10 підсобне площею 7,7 кв. м, № 4-11 жила площею 13,2 кв. м, загальною площею 48,7 кв. м, жилою 13,2 кв. м, розташованих на земельній ділянці площею 45,62 кв. м (з врахуванням площі забудови приміщеннями житлового будинку літера «А-1»), межі якої згідно з висновком додаткової судово-будівельної експертизи описуються наступним чином: - від зовнішньої стіни житлового будинку літера «А1» (від точки 3) по прямої лінії на відстані 5,42 кв. м, по зовнішній стіні жилого будинку літера «А-1» (до точки 12); - надалі в тому ж напрямку по прямої лінії на відстані 1,10 м по межі огороджую чого паркану зі суміжним землекористувачем (до точки 11); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 7,75 м (до точки 10); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 5,49 м до перетину з зовнішньою стіною жилого будинку літера «А» (до точки 9); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 1,0 м по зовнішній стіні житлового будинку літера «А» (до точки 7); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 0,74 м по зовнішній стіні житлового будинку літера «А» (до точки 6); - з наступним поворотом ліворуч по прямої лінії на відстані 1,82 м по суміжній внутрішній стіні розташованій між житловим будинком літера «А» та житловим будинком літера «А1» (до точки 5); - з наступним поворотом ліворуч по прямої лінії на відстані 0,89 м по суміжній внутрішній стіні розташованій між житловим будинком літера «А» та житловим будинком літера «А1» (до точки 4); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 5,28 м по суміжній внутрішній стіні між житловим будинком літера «А» та житловим будинком літера «А1» до початкової точки відліку (до точки 3).

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/100 частку домоволодіння АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності та відповідно до технічного паспорту від 17.02.2015 року складається з частини житлового будинку літера «А-1» у складі приміщень № 4-6 санвузлу площею 3,5 кв. м, № 4-7 кухня площею 16,8 кв. м, № 4-8 коридор площею 1,4 кв. м, № 4-9 коридор площею 6,1 кв. м, № 4-10 підсобне площею 7,7 кв. м, № 4-11 жила площею 13,2 кв. м, загальною площею 48,7 кв. м, жилою 13,2 кв. м, розташованих на земельній ділянці площею 45,62 кв. м (з врахуванням площі забудови приміщеннями житлового будинку літера «А-1»), межі якої згідно з висновком додаткової судово-будівельної експертизи описуються наступним чином: - від зовнішньої стіни житлового будинку літера «А1» (від точки 3) по прямої лінії на відстані 5,42 кв. м, по зовнішній стіні жилого будинку літера «А-1» (до точки 12); - надалі в тому ж напрямку по прямої лінії на відстані 1,10 м по межі огороджую чого паркану зі суміжним землекористувачем (до точки 11); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 7,75 м (до точки 10); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 5,49 м до перетину з зовнішньою стіною жилого будинку літера «А» (до точки 9); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 1,0 м по зовнішній стіні житлового будинку літера «А» (до точки 7); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 0,74 м по зовнішній стіні житлового будинку літера «А» (до точки 6); - з наступним поворотом ліворуч по прямої лінії на відстані 1,82 м по суміжній внутрішній стіні розташованій між житловим будинком літера «А» та житловим будинком літера «А1» (до точки 5); - з наступним поворотом ліворуч по прямої лінії на відстані 0,89 м по суміжній внутрішній стіні розташованій між житловим будинком літера «А» та житловим будинком літера «А1» (до точки 4); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 5,28 м по суміжній внутрішній стіні між житловим будинком літера «А» та житловим будинком літера «А1» до початкової точки відліку (до точки 3).

Визнано за ОСОБА_2 право власності на окремий об`єкт домоволодіння АДРЕСА_3 , який у відповідності до технічного паспорту від 17.02.2015 року складається з частини житлового будинку літера «А-1» у складі приміщень № 4-6 санвузлу площею 3,5 кв. м, № 4-7 кухня площею 16,8 кв. м, № 4-8 коридор площею 1,4 кв. м, № 4-9 коридор площею 6,1 кв. м, № 4-10 підсобне площею 7,7 кв. м, № 4-11 жила площею 13,2 кв. м, загальною площею 48,7 кв. м, жилою 13,2 кв. м, розташованих на земельній ділянці площею 45,62 кв. м (з врахуванням площі забудови приміщеннями житлового будинку літера «А-1»), межі якої згідно з висновком додаткової судово-будівельної експертизи описуються наступним чином: - від зовнішньої стіни житлового будинку літера «А1» (від точки 3) по прямої лінії на відстані 5,42 кв. м, по зовнішній стіні жилого будинку літера «А-1» (до точки 12); - надалі в тому ж напрямку по прямої лінії на відстані 1,10 м по межі огороджую чого паркану зі суміжним землекористувачем (до точки 11); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 7,75 м (до точки 10); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 5,49 м до перетину з зовнішньою стіною жилого будинку літера «А» (до точки 9); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 1,0 м по зовнішній стіні житлового будинку літера «А» (до точки 7); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 0,74 м по зовнішній стіні житлового будинку літера «А» (до точки 6); - з наступним поворотом ліворуч по прямої лінії на відстані 1,82 м по суміжній внутрішній стіні розташованій між житловим будинком літера «А» та житловим будинком літера «А1» (до точки 5); - з наступним поворотом ліворуч по прямої лінії на відстані 0,89 м по суміжній внутрішній стіні розташованій між житловим будинком літера «А» та житловим будинком літера «А1» (до точки 4); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 5,28 м по суміжній внутрішній стіні між житловим будинком літера «А» та житловим будинком літера «А1» до початкової точки відліку (до точки 3).

Виділено з домоволодіння АДРЕСА_3 , в натурі 7/100 часток, які належить ОСОБА_2 та у відповідності до технічного паспорту від 17.02.2015 року складаються з житлового будинку літера «Е» у складі приміщень: № 8-1- кухня, площею 14,7 кв. м, № 8-2 санвузол площею 2,5 кв. м, № 8-3 житла площею 21,2 кв. м, загальною площею 38,4 кв. м, житловою 21,2 кв. м, розташованих на земельній ділянці площею 41,40 квадратних метрів, межі якої згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи описуються наступним чином: (від точки 10) по прямої лінії на відстані 7,75 м до перетину з межею огороджувального паркану з суміжним землекористувачем (доточки 11); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 1,10 м по межі огороджувального паркану з суміжним землекористувачем до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літера «Е» 9 до точки 14); - далі в тому ж напрямку по прямої лінії на відстані 3,91 м по зовнішній стіні житлового будинку літера «Е» (до точки 15); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 6,52 м по зовнішній стіні житлового будинку літера «Е» (до точки 16); - далі в тому ж напрямку по прямої лінії на відстані 1,01 м (до точки 17); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 5,86 м до початкової точки відліку (до точки 10).

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 7/100 часток домоволодіння АДРЕСА_3 , які у відповідності до технічного паспорту від 17.02.2015 року складаються з житлового будинку літера «Е» у складі приміщень: № 8-1- кухня , площею 14,7 кв. м, № 8-2 санвузол площею 2,5 кв. м, № 8-3 житла площею 21,2 кв. м, загальною площею 38,4 квадратних метрів, житловою площею 21,2 квадратних метрів, розташованих на земельній ділянці площею 41,40 квадратних метрів, межі якої згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи описуються наступним чином : (від точки 10) по прямої лінії на відстані 7,75 м до перетину з межею огороджувального паркану з суміжним землекористувачем (доточки 11); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 1,10 м по межі огороджувального паркану з суміжним землекористувачем до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літера «Е» 9 до точки 14); - далі в тому ж напрямку по прямої лінії на відстані 3,91 м по зовнішній стіні житлового будинку літера «Е» (до точки 15); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 6,52 м по зовнішній стіні житлового будинку літера «Е» (до точки 16); - далі в тому ж напрямку по прямої лінії на відстані 1,01 м (до точки 17); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 5,86 м до початкової точки відліку ( до точки 10).

Визнано за ОСОБА_2 право власності на окремий об`єкт домоволодіння АДРЕСА_3 , який у відповідності до технічного паспорту від 17.02.2015 року складаються з житлового будинку літера «Е» у складі приміщень: № 8-1- кухня, площею 14,7 кв. м, № 8-2 санвузол площею 2,5 кв. м, № 8-3 житла площею 21,2 кв. м, загальною площею 38,4 квадратних метрів, житловою площею 21,2 квадратних метрів розташованих на земельній ділянці площею 41,40 квадратних метрів, межі якої згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи описуються наступним чином: (від точки 10) по прямої лінії на відстані 7,75 м до перетину з межею огороджувального паркану з суміжним землекористувачем (доточки 11); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 1,10 м по межі огороджувального паркану з суміжним землекористувачем до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літера «Е» 9 до точки 14); - далі в тому ж напрямку по прямої лінії на відстані 3,91 м по зовнішній стіні житлового будинку літера «Е» (до точки 15); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 6,52 м по зовнішній стіні житлового будинку літера «Е» (до точки 16); - далі в тому ж напрямку по прямої лінії на відстані 1,01 м (до точки 17); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 5,86 м до початкової точки відліку (до точки 10).

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Уповноважена особа Одеської міської ради Бондаренка Ігор Олегович подав апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким залишити без задоволення позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України обізнаними про судове засідання на 31.10.2023 року на 16-00 г. відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про причини не явки не повідомили, належної ініціативи взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції не виявили та заяв про відкладення судового засідання не подавали.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки поважність причин відсутності учасників розгляду справи, які не з`явились до судового засідання на 31.10.2023 року на 16-00 г. судом апеляційної інстанції не встановлено, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, спір підлягає вирішенню по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 361/8331/18.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позов, виділяючи з домоволодіння АДРЕСА_3 , в натурі частку у розмірі 1/12, яка належить ОСОБА_1 та відповідно до технічного паспорту від 17.02.2015 року складається з частини житлового будинку літера «А» загальною площею 50,6 кв. м, житловою площею 32,4 кв. м, припиняючи право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/12 частку домоволодіння АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності та відповідно до технічного паспорту від 17.02.2015 року, визнаючи за ОСОБА_1 право власності на окремий об`єкт домоволодіння АДРЕСА_3 , який відповідно до технічного паспорту від 17.02.2015 року складається з частини житлового будинку літера «А» загальною площею 50,6 кв. м, житловою площею 32,4 кв. м, у складі приміщень: № 4-1 коридор площею 6,3 кв. м, № 4-2 жила площею 12,4 кв. м, № 4-3 кухня площею 8,5 кв. м, № 4-4 жила площею 20,0 кв. м, № 4-5 санвузол площею 3,4 кв. м, розташованого на земельній ділянці площею 67,59 квадратних метрів з описом меж згідно з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи,

виділяючи з домоволодіння АДРЕСА_3 , в натурі 1/100 частку, яка належить ОСОБА_2 та у відповідності до технічного паспорту від 17.02.2015 року складається з житлового будинку літера «А-1»у складі приміщень: № 4-6 санвузлу площею 3,5 кв. м, № 4-7 кухня площею 16,8 кв. м, № 4-8 коридор площею 1,4 кв. м, № 4-9 коридор площею 6,1 кв. м, № 4-10 підсобне площею 7,7 кв. м, № 4-11 жила площею 13,2 кв. м, загальною площею 48,7 кв. м, жилою 13,2 кв. м, розташованих на земельній ділянці площею 45,62 кв. м, припиняючи право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/100 частку домоволодіння АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності та відповідно до технічного паспорту від 17.02.2015 року складається з частини житлового будинку літера «А-1» у складі приміщень № 4-6 санвузлу площею 3,5 кв. м, № 4-7 кухня площею 16,8 кв. м, № 4-8 коридор площею 1,4 кв. м, № 4-9 коридор площею 6,1 кв. м, № 4-10 підсобне площею 7,7 кв. м, № 4-11 жила площею 13,2 кв. м, загальною площею 48,7 кв. м, жилою 13,2 кв. м, розташованих на земельній ділянці площею 45,62 кв. м (з врахуванням площі забудови приміщеннями житлового будинку літера «А-1»), визнаючи за ОСОБА_2 право власності на окремий об`єкт домоволодіння АДРЕСА_3 , який у відповідності до технічного паспорту від 17.02.2015 року складається з частини житлового будинку літера «А-1» у складі приміщень № 4-6 санвузлу площею 3,5 кв. м, № 4-7 кухня площею 16,8 кв. м, № 4-8 коридор площею 1,4 кв. м, № 4-9 коридор площею 6,1 кв. м, № 4-10 підсобне площею 7,7 кв. м, № 4-11 жила площею 13,2 кв. м, загальною площею 48,7 кв. м, жилою 13,2 кв. м, розташованих на земельній ділянці площею 45,62 кв. м (з врахуванням площі забудови приміщеннями житлового будинку літера «А-1»), з описом меж згідно з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи;

виділяючи з домоволодіння АДРЕСА_3 , в натурі 7/100 часток, які належить ОСОБА_2 та у відповідності до технічного паспорту від 17.02.2015 року складаються з житлового будинку літера «Е» у складі приміщень: № 8-1- кухня, площею 14,7 кв. м, № 8-2 санвузол площею 2,5 кв. м, № 8-3 житла площею 21,2 кв. м, загальною площею 38,4 кв. м, житловою 21,2 кв. м, розташованих на земельній ділянці площею 41,40 квадратних метрів, припиняючи право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 7/100 частку домоволодіння АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності та відповідно до технічного паспорту від 17.02.2015 року складається з житлового будинку літера «Е» у складі приміщень: № 8-1- кухня, площею 14,7 кв. м, № 8-2 санвузол площею 2,5 кв. м, № 8-3 житла площею 21,2 кв. м, загальною площею 38,4 кв. м, житловою 21,2 кв. м, розташованих на земельній ділянці площею 41,40 квадратних метрів, визнаючи за ОСОБА_2 право власності на окремий об`єкт домоволодіння АДРЕСА_3 , який у відповідності до технічного паспорту від 17.02.2015 року складається з житлового будинку літера «Е» у складі приміщень: № 8-1- кухня, площею 14,7 кв. м, № 8-2 санвузол площею 2,5 кв. м, № 8-3 житла площею 21,2 кв. м, загальною площею 38,4 кв. м, житловою 21,2 кв. м, розташованих на земельній ділянці площею 41,40 квадратних метрів з описом меж згідно з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості та доведеності позову.

Колегія суддів погоджується з висновками районного суду.

Судом встановлено, що:

- рішенням Іллічівського районного суду міста Одеси від 28 серпня 1997 року за ОСОБА_2 визнано право приватної власності на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 , що складаються з приміщень: 11 площею 6,3 кв. м; 4-1 площею 6,3 кв. м, 4-2 площею 11,0 кв. м, 1 площею 5,0 кв. м, 3-1 площею 7,0 кв. м, 3-2 площею 14,0 кв. м, що складає 1/6 частину всього домоволодіння (т.1 а.с. 7);

- відповідно до Договору дарування посвідченому Першою Одеською державною нотаріальною конторою 22 жовтня 1997 року за реєстровим номером 2-3246 ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 1/12 частину домоволодіння з належних йому 1/6 частини, розташованої за адресою АДРЕСА_3 . Матеріалами справи, а також наданою до суду інвентаризаційною документацією підтверджується, що у фактичному користуванні ОСОБА_1 перебувають приміщення 4-1 коридор площею 6,3 кв. м, 4-2 жила площею 12,4 кв. м, 4-4 жила площею 20,0 кв. м, загальною площею -49,43 кв. м, жилою площею -32,4 кв. м, розташовані на земельні ділянці площею 49,43 кв. м.;

- у фактичному користуванні ОСОБА_2 знаходяться наступні приміщення, а саме такі, що відображені в технічному паспорті під літерою «А-1» та складаються з приміщень 4-2 жила площею 12,4 кв. м, 4-3 кухня площею 8,5 кв. м, 4-5 санвузол площею 3 .4 кв. м 4-7 кухня площею 16,8 кв. м, 4-8 коридор площею 1,4 кв. м, і під літерою «А 2», які складаються з приміщень: 4-9 коридор площею 6,1 кв. м, 4-10 підсобне площею 7,7 кв. м, 4-11 жила площею 13,2 кв. Позивач ОСОБА_2 за власні кошти реконструював належну йому 1/12 частину житлового будинку. Реконструкція 1/6 частини домоволодіння відбувалася на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт,зареєстрованої Інспекцією ДАБК в Одеській області 28.10.2013 року № ОД 32. З зазначеної декларації вбачається, що позивачу надано дозвіл на початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції 1/6 часток домоволодіння (кв.3 та кв.4) з надбудовою другого поверху без зміни геометричних розмірів фундаменту у платі та цільового призначення;

- згідно з відповіддю КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської Ради, яке володіє інформацією щодо співвласників станом на 31.12.2012 року та інших документів наявних в матеріалах справи, право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровано за співвласниками: 1/3 частина домоволодіння;

- згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи по даній цивільній справі № 026/ 2015 від 10.04.2015 року, який долучено до матеріалів справи, в результаті проведеного обстеження, експертом встановлено, що, житловий будинок літера «А-1», до складу якого входять наступні приміщення: № 4-6 санвузол, площею 3,5 кв. м, № 4-7 кухня площею 16,8 кв. м, № 4-8 коридор, площею 1,4 кв. м, № 4-9 коридор площею 6,1 кв. м, № 4-10 - підсобне площею 7,7 кв. м, № 4-11 жила площею 13,2 кв. м.; житловий будинок літера «Е» до складу якого входять наступні приміщення : № 8-1 кухня площею 14,7 кв. м, № 8-2 санвузол площею 2,5 кв. м, № 8-3 жила площею 21,2 знаходяться у фактичному користуванні ОСОБА_2 ; та частина житлового будинку літера «А» до складу якої входять наступні приміщення: № 4-1 коридор площею 6,3 кв. м, № 4-2 жила площею 12,4 кв. м, № 4-3 кухня площею 8,5 кв. м, № 4-4 жила, площею 20,0 кв. м, № 4-5 санвузол площею 3,4 кв. м, що знаходяться у фактичному користуванні ОСОБА_1 , відповідають будівельним нормам та правилам, за виключенням: п.1.2 БНіП 03.03.01-87 «Несучі та огороджуючи конструкції», відповідно до якого «…роботи належить виконувати у відповідності з проектом» та придатні до подальшої експлуатації». Доля житлового будинку літ.»А-1» до складу якого входять наступні приміщення: № 4-6 санвузол; площею 3,5 кв. м., № 4-7 кухня площею 16,8 кв. м, № 4-8 коридор площею 1,4 кв. м, № 4-9 коридор площею 6,1 кв. м, № 4-10 підсобне площею 7,7 кв. м, № 4-11 жила площею 13,2 кв. м, що знаходяться у фактичному користуванні ОСОБА_2 , розташованого по АДРЕСА_3 в 1/12 частині складає 1/100. Доля житлового будинку літера «Е» до складу якого входять наступні приміщення: № 8-1 кухня площею 14,7 кв. м, № 8-2 санвузол площею 2,5 кв. м, № 8-3 жила площею - 21,2 кв. м, що знаходяться у фактичному користуванні ОСОБА_2 , розташованого по АДРЕСА_3 в 1/12 частині складає 7/100. Експерт у висновку вважає за можливе виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомості: - 1/12 частину домоволодіння до складу якої входить частина житлового будинку літера «А» у складі приміщень: № 4-1 коридор площею 6,3 кв. м, № 4-2 жила площею 12,4 кв. м, № 4-3 кухня площею 8,5 кв. м, № 4-4 жила площею 20,0 кв. м, № 4-5 санвузол площею 3,4 кв. м, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 , розташованого по АДРЕСА_3 , - 1/100 частина до складу якої входить житловий будинок літера «А-1»у складі приміщень: № 4-6 санвузлу площею 3,5 кв. м, № 4-7 кухня площею 16,8 кв. м, № 4-8 коридор площею 1,4 кв. м, № 4-9 коридор площею 6,1 кв. м, № 4-10 підсобне площею 7,7 кв. м, № 4-11 жила площею 13,2 кв. м, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_2 , розташований по АДРЕСА_3 ; - 7/100 часток до складу яких входить житловий будинок літера «Е» у складі приміщень: № 8-1- кухня, площею 14,7 кв. м, № 8-2 санвузол площею 2,5 кв. м, № 8-3 житла площею 21,2 кв. м, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_2 , розташований по АДРЕСА_3 за умови визнання права власності на вищевказані житлові будинки. На момент здійснення експертом обстеження, домоволодіння фактично поділено на самостійні житлові об`єкти, які мають свої прибудинкові території. Запропонований виділ не порушує прав співвласників та третіх осіб (т.1 а. с. 70-121);

- згідно з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 073/2015 від 05.06.2015 року, експертом в результаті проведеного дослідження на підставі даних зазначених в наданому Плані визначення меж земельної ділянки, розташованого по улиці АДРЕСА_3 (див. Додаток № 1) та в наданих відомостях підрахунку площ земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_3 , що знаходяться у фактичному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виконаних ПП «Земельно-житловий центр «Ресурс» сертифікованим інженером геодезистом ОСОБА_6 станом на 25.05.2015 року (див. Додаток № 2), експертом визначено порядок користування, встановлений співвласниками вказаного домоволодіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Існуюча межа порядку користування земельною ділянкою користувача 1/12 частини ОСОБА_1 , описується наступним чином: (див. Графічне відображення малюнок № 1 вказаного висновку) від зовнішньої стіни житлового будинку літера « А» (від точки 1) по прямої лінії на відстані 8,46 м по зовнішньої стіни житлового будинку літера «А» (до точки 2); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 8,29 м по стіні житлового будинку літера «А» 9 до точки 3); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 5,28 м по суміжній внутрішній стіні, розташованій між жилим будинком літера «А» та жилим будинком літера «А-1» (до точки 4); - з наступним поворотом ліворуч по прямої лінії на відстані 0,89 м по суміжній внутрішній стіні, розташованій між жилим будинком літера «А» а жилим будинком літера «А 1» (до точки 5); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 1,82 м по суміжній внутрішній стіні розташованій між жилим будинком літера «А» та жилим будинком літера «А-1» до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літера «А 1» (до точки 6); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 0,74 м по зовнішній стіні жилого будинку літера «А» ( до точки 7); - з наступним поворотом праворуч до прямої лінії на відстані 0,23 м ( до точки 8); з наступним поворотом ліворуч по прямої лінії на відстані 9,04 м по внутрішній стіні житлового будинку літера «А» до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літера «А» до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літера «А» до початкової точки відліку (до точки 1). Таким чином площа території земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 по існуючому порядку користування, складає (з врахуванням площі забудови приміщеннями частини житлового будинку літера «А») 67,59 кв. м. Існуюча межа порядку користування земельною ділянкою користувача 1/100 частини ОСОБА_2 , описується наступним чином: (див. графічне відображення малюнок № 1 даного висновку). Перша ділянка - від зовнішньої стіни житлового будинку літера «А1» (від точки 3) по прямої лінії на відстані 5,42 кв. м, по зовнішній стіні жилого будинку літера «А-1» (до точки 12); - надалі в тому ж напрямку по прямої лінії на відстані 1,10 м по межі огороджую чого паркану зі суміжним землекористувачем (до точки 11); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 7,75 м 0 (до точки 10); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 5,49 м до перетину з зовнішньою стіною жилого будинку літера «А» (до точки 9); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 1,0 м по зовнішній стіні житлового будинку літера «А» (до точки 7); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 0,74 м по зовнішній стіні житлового будинку літера «А» (до точки 6); - з наступним поворотом ліворуч по прямої лінії на відстані 1,82 м по суміжній внутрішній стіні розташованій між житловим будинком літера «А» та житловим будинком літера «А1» (до точки 5); - з наступним поворотом ліворуч по прямої лінії на відстані 0,89 м по суміжній внутрішній стіні розташованій між житловим будинком літера «А» та житловим будинком літера «А1» (до точки 4); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 5,28 м по суміжній внутрішній стіні між житловим будинком літера «А» та житловим будинком літера «А1» до початкової точки відліку (до точки 3). Таким чином площа території першої земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_2 по існуючому порядку користування складає (з врахуванням площі забудови приміщеннями житлового будинку літера «А 1» - 45,62 кв. м. Існуюча межа порядку користування земельною ділянкою користувача -7/100 часток ОСОБА_2 , описується наступним чином: (див. графічне відображення малюнок № 1 даного висновку). 2 ділянка (від точки 10) по прямої лінії на відстані 7,75 м до перетину з межею огороджувального паркану з суміжним землекористувачем (до точки 11); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 1,10 м по межі огороджувального паркану з суміжним землекористувачем до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літера «Е» 9 до точки 14); - далі в тому ж напрямку по прямої лінії на відстані 3,91 м по зовнішній стіні житлового будинку літера «Е» ( до точки 15); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 6,52 м по зовнішній стіні житлового будинку літера «Е» (до точки 16); - далі в тому ж напрямку по прямої лінії на відстані 1,01 м (до точки 17); - з наступним поворотом праворуч по прямої лінії на відстані 5,86 м до початкової точки відліку (до точки 10). Таким чином площа території другої земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_2 по існуючому порядку користування, складає (з врахуванням площі забудови приміщень житлового будинку літера «Е» ) 41,40 кв.м.

Крім того, під час апеляційного перегляду справи встановлено, що:

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020 року у справі апеляційну скаргу адвоката Бочевара М.П. в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування приписів і постанов по справі про адміністративне правопорушення задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 21.10.2019 року № 636/19, виданий ОСОБА_2 . Визнано протиправним та скасовано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 22.10.2019 року № 637/19, виданий ОСОБА_2 .

У постанові апеляційного адміністративного суду зазначено, що

«Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради посилаючись на те, що відбулася незаконна реєстрація права власності на самочинно збудовані будинки, не надало доказів щодо скасування у встановленому законом порядку такої реєстрації. Доводи Управління ДАБК щодо самочинного будівництва, які викладені в актах перевірки, в протоколі та в оскаржуваних постановах про адміністративне правопорушення, не є об`єктивними. Так, у наведених документах не згадується про Декларації про початок виконання будівельних робіт, яка була зареєстрована Інспекцією ДАБК в Одеській області 28.10.2013 року, де мова йде про надання дозволу ОСОБА_2 реконструювати 1/6 частин домоволодіння (кв. 3 та кв. 4), з надбудовою другого поверху (без зміни геометричних розмірів фундаменту у плані та цільового призначення). Відповідно до проектної документації загальна площа реконструйованих будинків повинна складати 105 кв. м., з них житлова 50,6 кв. м., загальна площа нежитлових приміщень об`єкта будівництва 49,9 кв. м.

ОСОБА_2 було дотримано дані вимоги і площа реконструйованих будівель не перевищила встановлену норму.

До того ж, у вказаній Декларації зазначено, що земельна ділянка використовується для будівництва. Отже, доводи Управління ДАБК, що земельна ділянка, на якій було збудовано житлові будинки, не була відведена для цієї мети, суперечить наведеному доказу.

Колегія суддів вважає, що у випадку самочинного захоплення ОСОБА_2 земельної ділянки, що належить комунальній власності, орган державно-архітектурного контролю повинен був надати відповідні докази, яка сама територія була захоплена та, яка її площа.

Між іншим, відповідач звинувачує позивача у самовільному захопленні земельної ділянки, лише за адресою: АДРЕСА_3 , натомість за адресою: АДРЕСА_3 , про таке захоплення не згадується.

Понад те, є незрозумілим, обвинувачення органу державно-архітектурного контролю позивача за одними і тими правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності, за різними складами адміністративного правопорушення. Зокрема, в одному випадку, це виконання будівельних робіт без отримання права на їх виконання, у другому випадку, це не оформлення документів щодо прийняття об`єкта до експлуатації.

Тобто, логічним висновком є те, що реконструкція будинку АДРЕСА_3 проводилася за відповідним дозволом, проте орган державно-архітектурного контролю не зазначив про даний факт у документах, складених в процесі перевірки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні повноваження для проведення позапланового заходу, передбаченого ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку № 553, а саме: державного архітектурно-будівельного контролю позапланової перевірки щодо зареєстрованого, у встановленому порядку, об`єктів права власності позивача.

Такий правовий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постановах цього суду від 02.10.2018 року у справі №465/1461-16-а (ЄДРСР № 76884791) та від 01.07.2020 року у справі № 348/1967/16-а.

У цих постановах правова позиція Верховного Суду складається з того, що завершене будівництво з оформленим правом власності на нього не може бути об`єктом такого контролю з відповідними наслідками, зокрема, у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності».

Дана постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду в касаційному порядку не оскаржена, не скасована і набула чинності.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.06.2021 року у справі, яка переглядається в апеляційному порядку, закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про виділ частки в домоволодінні, яке знаходиться у спільній частковій власності, про припинення права спільної часткової власності, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про виділ частки в домоволодінні, яке знаходиться у спільній частковій власності, про припинення права спільної часткової власності про визнання права власності на домоволодіння.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 став власником частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , що належала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.2019 року лише в листопаді 2019 року, тобто вже після визнання права власності на частину домоволодіння за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 є власницею належних їй 1/12 частин домоволодіння АДРЕСА_3 на підставі договору дарування від 22 жовтня 1997 року, а ОСОБА_2 є власником частини домоволодіння АДРЕСА_3 на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Одеси від 28 серпня 1997 року. Тобто, будь-яких належних та допустимих доказів того, що оскаржуваним рішенням суду порушені права ОСОБА_7 до суду надано не було.

Колегія суддів виходить з наступного.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного права.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 391 ЦК України та статтею 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані, обмежені або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

За приписами п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Встановивши, що:

- кожні з часток домоволодіння фактично розділена на самостійні житлові об`єкти зі своїми прибудинковими територіями, виділені фізичним забором, що підтверджується наявними в матеріалах справи висновками експерта № 026/ 2015 від 10.04.2015 року та №073/2015 від 05.06.2015 року;

- відповідно до зареєстрованої у Інспекції ДАБК в Одеській області Декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 32 від 28.10.2013 року, ОСОБА_2 у відповідності до вимог законодавства України надано дозвіл на початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції 1/6 часток домоволодіння (кв.3 та кв.4) надбудовою другого поверху без зміни геометричних розмірів фундаменту у платі та цільового призначення, а у відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи реконструйована частина житлового будинку відповідає всім необхідним вимогам та готова до експлуатації;

- в розумінні п. 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації,

суд першої інстанції набув обґрунтованого висновку про задоволення позову про виділення належних позивачам часток у домоволодінні АДРЕСА_3 в натурі, припинення права спільної часткової власності на виділені в натурі частки та визнання права власності на окремі об`єкти нерухомого майна.

Одеська міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що Одеська міська рада є власником земельної ділянки, на якій було здійснено самочинне будівництво, але при цьому Одеська міська рада не була залучена до участі у справі. Самочинне будівництво, яке здійснено ОСОБА_2 порушує права Одеської міської ради, як власника земельної ділянки.

При цьому представник Одеської міської ради не заперечувала, що відсутні підстави вважати, що крім ОСОБА_2 самочинне будівництво здійснювала і ОСОБА_1 , оскільки площа домоволодіння яка належить ОСОБА_1 і якою вона користується, не змінилась.

Відповідно до положень статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з приписами статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України (далі -ЗК України) визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до статті 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і впорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно з відповіддю Державного архіву Одеської області від 16.09.2022 року на запит представника ОСОБА_1 адвоката Єрьоменко Л.В. надано копію рішення виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 25 вересня 1956 року № 855 «Про результати обміру земель будівельного кварталу № 572-б м. Одеса», згідно з яким затверджено представлені комісією висновки по обміру земель будівельного кварталу площею 3 052 кв. м. та закріплено за землекористувачами будівельного кварталу № 572-б за списком, в тому числі за ОСОБА_8 693 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 (т. 2 а. с. 237-239).

Зі змісту рішення Іллічівського районного суду м. Одеси від 26.08.1997 року( т.1 а.с. 7) вбачається, що ОСОБА_8 володів домоволодінням АДРЕСА_3 і після його смерті спадщину за заповітом прийняли його діти ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Рідною матір`ю ОСОБА_15 є ОСОБА_16 , після смерті якої ОСОБА_15 прийняв спадщину. В свою чергу ОСОБА_15 є рідним батьком ОСОБА_2 (відповідач за основним позовом та позивач за зустрічним позовом).

При таких обставинах Одеська міська рада хоча і є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , але разом з тим дана земельна ділянка площею 693 кв. м. була в установленому порядку у 1956 році виділена у користування та закріплена за землекористувачем ОСОБА_8 для будівництва та обслуговування домоволодіння.

Тому визначальним є дослідження обставин, які доводять, як наявність самого факту самочинного будівництва, так і здійснення такого (самочинного) будівництва поза межами відведеної у 1956 році ОСОБА_8 (внуком якого є ОСОБА_2 ) земельної ділянки АДРЕСА_3 площею 693 кв. м.

В судовому засіданні буда допитана експерт ОСОБА_17 , якою проводилися експертні дослідження щодо можливості виділення в натурі часток у домоволодінні, які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Під час надання пояснень експерт ОСОБА_17 підтвердила, що площа земельних ділянок, які знаходяться в фактичному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вирахувані на підставі відомостей виконаних ПП «Земельно-житловий центр «Ресурс» сертифікованим інженером-геодезистом ОСОБА_6 . При цьому загальна площа земельної ділянки АДРЕСА_3 виходячи з відомостей обчислення площ земельної ділянки складає 693 кв. м. Завданням проведеної експертизи не було перевірка відповідності меж земельної ділянки кутам та координатам точок прив`язки земельної ділянки на місцевості за планом будівельного кварталу.

Сприяючи реалізації апелянтом своїх прав щодо доведення заявлених в апеляційній скарзі доводів про здійснення самочинного будівництва на земельній ділянці, яка належить Одеській міській раді - поза межами земельної ділянки, яка виділена у користування у 1956 році, колегія суддів роз`яснила про можливість проведення відповідної судової експертизи в порядку ст. 106 ЦПК України або подання до суду відповідного клопотання про призначення такої експертизи апеляційним судом.

Для визначення позиції апелянту було надано достатньо часу, але відповідної ініціативи від представника Одеської міської ради ані щодо проведення експертизи в порядку ст. 106 ЦПК України, ані щодо подання до апеляційного суду відповідної заяви, не виявлено.

Більше того, в судовому засіданні представником Одеської міської ради висловлено позицію, що Одеська міська рада не буде проводити експертизу в порядку ст. 10-6 ЦПК України або заявляти про її проведення апеляційним судом і не заперечувала проти закінчення розгляду апеляційної скарги на підставі тих документів, які є в матеріалах справи фактично.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що Одеською міською радою, як власником земельної ділянки не надано достатніх доказів, що здійснене ОСОБА_2 в порядку реконструкції домоволодіння будівництво, є самочинним, та даний довід апеляційної скарги не узгоджується з матеріалами справи і висновками, які наведені у постанові П`ятого Одеського апеляційного суду, а також враховуючи, що земельна ділянка площею 693 кв. м., на якій розташоване спірне домоволодіння, реконструйоване ОСОБА_2 , була виділена під забудову у користування у 1956 році і доказів, що реконструйоване домоволодіння здійснено і розташоване поза межами цієї земельної ділянки площею 693 кв. м., Одеською міською радою не надано і ініціативи у проведенні на стадії апеляційного перегляду справи відповідної судової експертизи не виявлено, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зведені лише до незгоди з висновком райсуду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Одеської міської ради Бондаренка Ігоря Олеговича - залишити без задоволення.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 03.11.2023 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова