Ухвала

03 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 216/4452/22

провадження № 61-15011ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року у складі колегії суддів: Кішкіної І. В., Агєєва О. В., Корчистої О. І., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування з урахуванням витрат на послуги евакуатора у розмірі 130 775,10 грн.

Рішенням Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 129 275,10 грн, витрати за користування послуг евакуатора в розмірі 1 500,00 грн, витрати на проведення висновку експерта в розмірі 4 000,00 грн, судовий збір в розмірі 1 307,75 грн, всього 136 082,85 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» задоволено. Рішення Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

16 жовтня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у цій справі становить 130 775,10 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, ця справа є малозначною у силу вимог закону.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, однак касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, що полягає у безумовному дотриманні чіткого порядку дослідження доказів та недопустимості прийняття заздалегідь встановленої сили одного з них, а також оцінки доказів у сукупності та взаємозв`язку один з одним, проведення щодо них порівняльно-правового аналізу. Зокрема, апеляційним судом було прийнято рапорт аварійного комісара, як абсолютний доказ у справі та такий, що має заздалегідь встановлену силу. Окрім цього, ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, однак справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для позивача. У касаційній скарзі зазначено, що суспільний інтерес даної справи обумовлений тим, що така категорія справ є доволі поширеним явищем, адже дорожньо-транспортні пригоди трапляються доволі часто, а відтак сталий та уніфікований порядок вирішення таких справ має велике значення для врегулювання даних відносин. Разом з тим, для позивача справа має виняткове значення, адже ОСОБА_1 виконала усі необхідні дії для виплати страхового відшкодування і жодних підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування у відповідача не було і не могло бути. Напроти, відповідач спотворює дійсні обставини з метою уникнення обов`язку здійснити страхове відшкодування. Проте особа, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес і в чому проявляється виняткове значення для неї цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для позивача.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року у справі за позовомОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков