Справа № 291/614/22
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2023 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої: судді Митюк О.В.,

за участю секретаря: Колесник Р.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом,-

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року представник позивача, який діє в інтересах позивача звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просить визначити додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який до своєї смерті був зареєстрований та одиноко проживав в с.Мар`янівка Ружинського району Житомирської області.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який до своєї смерті був зареєстрований та одиноко проживав в с.Мар`янівка Ружинського району Житомирської області, після смерті якого відкрилась спадщина. До складу спадщини входить земельна ділянка загальною площею 2,8818 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, що належала померлому відповідно до державного акту на право власності за земельну ділянку серії ЖТ №157771 виданого 18.04.2003 року Ружинською райдержадміністрацією. За життя померлий залишив заповіт посвідчений 22.09.2000 року секретарем Дерганівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, відповідно до якого заповів все своє майно позивачу. Позивач не знав про існування вказаного заповіту та не перебував у родинних відносинах з померли, а тому пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини.

05.02.2022 року позивач звернулася до Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про прийняття спадщини та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропущеним строком для прийняття спадщини.

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . Ружинською держнотконторою Житомирської області заведено спадкову справу №253/2008 від 18.04.2008 року. Відповідно до матеріалів справи, спадкоємцями які вчасно прийняли спадщину померлого є ОСОБА_3 , та ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області суду від 20.03.2023 року було залучено у якості 3-х осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 .

Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові, просив суд їх задовольнити, в подальшому в судове засідання не з`явився подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач, треті особи у судове засідання не з"явилися, належним чином повідомлені.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Мар`янівка Ружинського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 від 13.02.2007 року, виданого Дерганівською сільською радою Ружинського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 5 (а.с.6).

Відповідно довідки Дерганівської сільської ради Ружинського району Житомирської області №918 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який до своєї смерті був зареєстрований та одиноко проживав в АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно державного акту на право власності за земельну ділянку серії ЖТ №157771 виданого 18.04.2003 року Ружинською райдержадміністрацією, ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 2,8818 га, розташованої на території Дерганівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства (а.с.10).

Відповідно до заповіту від 22.09.2000, складеного ОСОБА_6 , останній на випадок своєї смерті все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_2 (а.с.8).

Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.02.2022 року №116/02-31 державним нотаріусом позивачу було відмовлено прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв`язку із пропущеним строком для прийняття спадщини (а.с.9).

Згідно спадкової справи №253/2008 заведеної 18.04.2008 року Ружинською державною нотаріальною конторою, щодо майна ОСОБА_6 , спадкоємцями які вчасно прийняли спадщину померлого є ОСОБА_3 , та ОСОБА_7 (а.с.31-50).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.30-31).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду України викладеної від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17.

За змістом ч. 1 та ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування").

Норми частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює конкретного переліку поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини і такі причини оцінюються судом на власний розсуд в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (ч.2 ст. 1223 ЦК України).

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 663/2151/17 та інших.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на таку причину пропуску ним строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як необізнаність про наявність заповіту, та про те, що із спадкодавцем не перебував у родинних відносинах.

Сама процедура прийняття спадщини є досить простою та не вимагає від спадкоємців особливої підготовки, збору документів тощо. Необхідно лише подати заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом, є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

В матеріалах спадкової справи №253 заведеної Ружинською державною нотаріальною конторою, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , на а.с.45, знаходиться повідомлення роз`яснення державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори №2082/01-16 від 01.11.2018 року, згідно якого позивачу ОСОБА_2 , який звернувся до держнотконтори із усною заявою щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 роз`яснено, що у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини необхідно звернутися до суду. Тобто ще у листопаді 2018 року позивачу було відомо про існування заповіту, та він мав можливість звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини у разі наявності поважних причин пропуску, але таким правом не скористався.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину.

За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як вбачається зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач не надав та не довів наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б перешкоджали йому подати заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 у встановлений законом строк.

Таким чином, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Безспірних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивачка не надав та не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Така позиція суду відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 11.11.2020 у справі № 750/262/20, від 03.09.2021 у справі № 368/719/20, від 11.08.2021 у справі № 720/1079/19 та іншим.

Керуючись ст. ст.4, 259, 265-268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 02.11.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_3 ;

третя особа: ОСОБА_4 , проживає: АДРЕСА_4 ;

третя особа: ОСОБА_5 , проживає: АДРЕСА_5 .

Суддя О. В. Митюк.