П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року місто Київ

справа № 759/11402/20

провадження №22-ц/824/6209/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Санжаровською Тетяною Валентинівною,

на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 23 лютого 2022 року, ухвалене у складі судді Шум Л.М., та ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 16 травня 2022 року, постановлену у складі судді Шум Л.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини разом із батьком та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина.

Позов обґрунтовано тим, що з 20 листопада 2018 року позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 .. Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 .

З часу реєстрації шлюбу вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 . В квартирі облаштоване місце для сну та ігор сина. Створені всі умови для його розвитку і безпечного проживання.

Після народження сина між подружжям почали виникати непорозуміння з приводу того, що відповідачка не доглядала за сином, залишала його в небезпеці, були випадки, що мати могла вдарити дитину.

18 червня 2020 року ОСОБА_2 влаштувала сварку з його матір`ю ОСОБА_5 з приводу того, що його мати відмовилася позичити кошти сестрі відповідачки. Сварка перейшла в бійку. Відповідачка побила матір, забрала малолітнього сина, викрала з дому грошові кошти і пішла з дому.

28 червня 2020 року він забрав сина до себе у квартиру, де син проживав з народження. Позивач вважає, що місце проживання сина повинне бути визначено з позивачем, оскільки позивачем створені синові всі необхідні умови для його виховання та розвитку.

Відповідачка не може забезпечити дитині ні належного виховання та розвитку, ні нормальних безпечних для здоров`я дитини умов проживання. Враховуючи вік сина ( йому всього 10 місяців), пристрасть відповідачки до вживання алкоголю та наркотиків є дуже небезпечним і може загрожувати не тільки здоров`ю, а й життю сина.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 23 лютого 2022 року, описки в якому виправлені ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 16 травня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Санжаровська Т.В. подала апеляційну скаргу, в який просить рішення суду першої інстанції та ухвалу суду першої інстанції від 16 травня 2022 року скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та таким, що підлягає скасуванню через порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає про те, що у суду першої інстанції були відсутні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. ОСОБА_2 не володіє юридичними знаннями, а відтак правові наслідки її заяви від 23 лютого 2022 року, а саме визнання позову щодо визначення місця проживання малолітнього дитини разом з батьком та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина та залишення без розгляду зустрічної позовної заяви про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та відібрання дитини від батька в порядку ст.206 ЦПК України - судом не роз`яснено. У призначений для розгляду справи час, а саме 23 лютого 2022 року, головуючий суддя не відкрила судове засідання, не оголосила, яка справа розглядається, осіб, учасників судового процесу, судом, також, не було встановлено. Суд не вправі покласти в основу свого рішення дише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи.

Крім того, апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції не з`ясував всі обставини, вирішив спір в інтересах батька, а не в інтересах дитини.

Також зазначає про те, що 1 березня 2022 року ОСОБА_2 разом із своїм сином ОСОБА_7 - перетнули кордон України і станом на сьогодні, проживають в Англії, як біженці за спонсорською програмою «Дім для українців у Великій Британії». Дитина проживає разом із матір`ю, ОСОБА_2 . Сторона позивача теж проживає в Англії, як біженець за спонсорською програмою «Дім для українців у Великій Британії».

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Санжаровська Т.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване залишити без змін. Вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм процесуального права і з правильним застосуванням норм матеріального права. Висновки, викладені в оскаржуваному рішенні суду, відповідають фактичним обставинам справи.

В судове засідання представник Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації не з`явився, про місце, день і час засідання суду повідомлений, до суду направив заяву, в який просив розглядати справу у відсутність представника ( т.2 а.с.131).

ОСОБА_2 та її представник адвокат Санжаровська Т.В. апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Бойчук Н.П. проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із визнання позову відповідачем ОСОБА_2 .

Проте, повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що оскаржуване рішення було ухвалене судом першої інстанції 23 лютого 2022 року. При цьому у рішенні зазначено, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 23 лютого 2022 року подала до Святошинського районного суду м.Києва заяву, в який зазначила, що вона позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнає в повному обсязі. Судове засідання у справі просить провести без її участі.

Одним із доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 є те, що суд першої інстанції не роз`яснив їй правові наслідки визнання позову.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Зважаючи на те, що перебіг судового засідання не фіксувався технічними засобами, в заяві ОСОБА_2 , датованої 23 лютого 2022 року, відсутні посилання на роз`яснення їй наслідків визнання позову, перевірити виконання судом першої інстанції вимог ч.2 ст.206 ЦПК України не виявляється можливим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Вирішуючи вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком, колегія суддів виходить з наступного.

Установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2018 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

9 листопада 2020 року рішенням Святошинського районного суду м.Києва шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішенням суду встановлено, що з червня 2020 року сторони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини.

До червні 2020 року батько, мати та їх малолітній син ОСОБА_8 проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони не заперечують, що з червня 2020 року малолітній ОСОБА_8 проживав з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження умов проживання , що був складений начальником відділу соціально-правового захисту дітей служби у справах дітей та сім`ї та головним спеціалістом відділу, за змістом якого, 3 липня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , в кімнаті для дитини наявне дитяче ліжко, дитячий одяг, предмети дитячої гігієни, наявне дитяче харчування. За результатами бесіди, зі слів ОСОБА_1 : 26 червня 2020 року він забрав сина від дружини ОСОБА_2 . З 18 червня мати разом з дитиною виїхала на орендовану квартиру, де умови дуже неналежні. За час спільного проживання дружина неналежно доглядала за дитиною, наражаючи його на небезпеку. Дитина з 5 місячного віку на штучному вигодовуванні. Батько, зі слів, звернувся до суду про визнання місця проживання сина ОСОБА_9 (т.1 а.с.12).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації, комісія з питань захисту прав дитини Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації на засіданні 17 грудня 2020 року вважала за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком, громадянином ОСОБА_1 . Зі змісту висновку вбачається, що:- за інформацією комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Святошинського району м.Києва до медичного закладу 20 червня 2020 року малолітнього ОСОБА_9 супроводжували батько та бабуся; - у висновку за результатами психологічного дослідження малолітнього ОСОБА_8 , 2019 року народження, складеного практичним психологом, яка є фізичною особою-підприємцем зазначено, що соціально-підтримуюче оточення для малолітнього ОСОБА_8 утворюють його батько ОСОБА_1 та баба ОСОБА_5 ; у батька дитини ОСОБА_1 немає обставин (із психологічної точки зору), що можуть перешкоджати його спілкуванню з малолітнім сином ОСОБА_8 ; - згідно з інформацією Солом`янського районного у м.Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, громадянка ОСОБА_2 здатна належним чином виконувати батьківські обов`язки. Крім того, у висновку зазначено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації 17 грудня 2020 року громадянка ОСОБА_2 повідомила, що відвідує сина та має бажання, щоб син був із нею, проте буде згодна і з рішенням суду. Громадянин ОСОБА_1 повідомив, що не чинить перешкод матері у зустрічах із сином, але вважає, що з матір`ю досягнуто домовленості щодо її спілкування та зустрічей з сином, а проживання з ним сина забезпечить належний догляд за дитиною, сприятиме його нормальному розвитку (т.1 а.с.59-61).

Згідно висновку за результатами психологічного дослідження на звернення ОСОБА_1 , який складений 3 листопада 2020 року психологом ОСОБА_10 яка має вищу освіту Київського державного педагогічного інституту, спеціальність: педагогіка і психологія, стаж роботи за спеціальністю: тридцять сім років, у ОСОБА_9 , 28 серпня 2019 року, не має індивідуально-особистісних особливостей, що потребують особливої уваги з боку батьків й вихователів та створення особливих умов навчання та виховання; соціально-підтримуюче оточення для ОСОБА_9 утворюють його батько - ОСОБА_1 , баба - ОСОБА_5 ; у ОСОБА_1 не має обставин (з психологічної точки зору), що можуть перешкоджати його спілкуванню із ОСОБА_4 .

Висновком оцінки потреб сім`ї, виданим 17 травня 2021 року Святошинським районним в м.Києві центром соціальних служб, підтверджується, що батько здатний забезпечити потреби дитини, батько приділяє дитині необхідну увагу в вільний від роботи час, батько має достатній батьківський потенціал, заохочує дитину до розвитку; в сім`ї існує сприятлива атмосфера для розвитку дитини та комфортні умови для проживання, житло обладнане усім необхідним для дитини ( т.1 а.с.120-124).

Відповідно до ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство дитини охороняються державою.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно з ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, інтелектуального, духовного, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом (ч.ч.1-3 ст.15 Закону).

Міжнародні та національні законодавчі акти не містять норм, які наділяли б будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними та приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними та законодавчими органами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини).

Дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначення найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і для дотримання такої рівноваги особливу увагу необхідно приділити найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати на інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04).

Рівність прав батьків є похідною від прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо.

Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суми мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Однак найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства. Таким чином, при вирішенні таких спорів доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, судам передусім потрібно впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку (позиція викладена Верховним Судом у постанові від 4 жовтня 2023 року у справі № 208/4667/20)..

Установлено, що починаючи з червня 2020 року і по 4 березня 2022 року, малолітній ОСОБА_8 проживав разом з батьком, який належним чином виконував свої батьківські обов`язки, піклувався про розвиток та здоров`я сина, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, висновком Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації як органа опіки та піклування, актом оцінки потреб сім`ї від 17 травня 2021 року.

Висновок органу опіки та піклування є достатньо обґрунтованим і не суперечить інтересам малолітнього сина сторін, а тому колегія суддів вважає за доцільне врахувати такий висновок при визначенні місця проживання малолітнього ОСОБА_8 з батьком.

На переконання суду, встановлені у цій справі обставини дають підстави вважати, що проживання дитини з батьком забезпечить розвиток малолітнього ОСОБА_8 безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Відповідачкою ОСОБА_2 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що батько ОСОБА_1 у червні 2020 року примусово змінив місце проживання малолітнього ОСОБА_8 та перешкоджав матері брати участь у вихованні сина аж до повномасштабного військового вторгнення Російської Федерації на територію України. Саме по собі зазначення відповідачем ОСОБА_2 у зустрічному позові, який судом першої інстанції залишено без розгляду і постановлену з цього приводу ухвалу відповідачка не оскаржує, про те, що малолітня дитина батьком була відібрана у неї силою, є лише словами ОСОБА_2 і жодними доказами не підтверджується. Наявний в матеріалах справи консультативний висновок мамолога, який, як зазначала в судовому засіданні представник відповідачки підтверджує факт примусового відібрання дитини у мами, не можна вважати достовірним доказом, оскільки у ОСОБА_2 син ОСОБА_8 народився від других пологів. У висновку мамолога зазначено, що станом на дату висновку 10 липня 2020 року у ОСОБА_2 перші пологи.

Разом з тим, судом установлено, що 4 березня 2022 року відповідачка ОСОБА_2 самовільно змінила місце проживання малолітнього ОСОБА_8 , забрала його у батька, перетнула разом з дитиною кордон, і на даний час знаходиться у Великий Британії. Але ця обставина не спростовує висновок суду про те, що визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком буде відповідати якнайкращим інтересам ОСОБА_8 .

Проживання малолітнього сина з батьком, не позбавляє матір батьківських прав та не звільняє від виконання батьківських обов`язків. Матір дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у її житті, має право брати участь у її вихованні незалежно від того з ким з батьків дитина буде проживати.

Крім того залежно від обставин, які можуть виникнути у житті дитини та батьків, місце проживання малолітнього ОСОБА_8 може бути змінено в подальшому, як за рішенням суду так і за згодою батьків з урахуванням думки дитини, у тому числі із застосуванням моделі спільної фізичної опіки на дитиною (почергового проживання з кожним із батьків за відповідним графіком), на можливість якої вказував Верховний Суд у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 742/2571/21.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Санжаровською Тетяною Валентинівною, задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 23 лютого 2022 року та ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 16 травня 2022 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанова складена 3 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус