Справа №643/3528/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А. за участю секретаря - Мех В.Ю. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Біз Ейрлайн» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача вартість квитка в сумі 738, 83 гр., інфляційні встрати в сумі 163, 69 гр., 3% річних у сумі 17, 97 гр., неустойку в сумі 2 186, 94 гр.

Крім того, просить стягнути 738, 83 гр. в відшкодування моральної шкоди.

Посилається в позові на те, що 16 лютого 2022 року на веб-сайті ТОВ «Біз Ейрлайн» - www.bees.aero він придбав квиток на рейс повітряного перевезення № 7В103 за маршрутом Київ-Одеса на 10 березня 2022 року, за що сплатив кошти в сумі 738,83 грн. за допомогою електронного платіжного засобу - банківської карти, емітованої АТ «Універсал Банк».

Вартість квитка складалася з базової вартості 677,82 грн. та додаткової плати в сумі 61,01 грн. за бронювання з відшкодуванням («refundable booking»), яка давала право на повернення коштів у випадку відмови від послуг перевезення.

Того ж дня на веб-сайті авіаперевізника були сформовані підтвердження бронювання № 381B32F3 та електронний квиток № UBE11237554.

Таким чином, він уклав із ТОВ «Віз Ейрлайн» договір перевезення на відстані за допомогою засобів дистанційного зв`язку через мережу Інтернет.

22 лютого 2022 року ТОВ «Віз Ейрлайн» повідомило його електронним листом, що рейс № 7В103 за напрямком Київ-Одеса по понеділках, четвергах та неділях на період з 24 лютого 2022 року до 28 березня 2022 року скасовано.

Тобто, рейс, на який він придбав квиток, також скасовувався.

В зв`язку з цим йому було запропоновано на вибір два варіанти відшкодування вартості квитка: 1 )безкоштовна зміна дати вильоту на рейс Київ-Одеса у вівторок чи п`ятницю або будь-яку дату, починаючи з квітня 2022 року; 2) повне повернення коштів за квиток.

03 березня 2022 року він отримав інший електронний лист від ТОВ «Віз Ейрлайн», у якому зазначалося, що опція повернення коштів наразі не є доступною і буде доступна після відновлення діяльності авіакомпанії, а також пропонувалися такі варіанти відшкодування вартості квитка: 1) перерахування коштів на потреби ЗСУ; 2) безкоштовна зміна дати вильоту на рейси з квітня, після нормалізації безпечного виконання польотів; 3) повернення коштів у вигляді промокоду для придбання наступних квитків.

Варіанти, запропоновані авіаперевізником у цьому листі, його не влаштовували.

22 червня 2022 року він направив на електронну адресу ТОВ «Віз Ейрлайн» листа, в якому з посиланням на Правила повітряних перевезень просив повернути вартість квитка, однак у той же день одержав електронною поштою відповідь ТОВ «Віз Ейрлайн», у якій вказувалося, що опція повернення коштів буде розглядатися після стабілізації ситуації в країні та відновлення регулярних рейсів.

04 листопада 2022 року він звернувся до служби підтримки інтернет-банку «monobank» (проекту AT «Універсал Банк») і поцікавився можливістю опротестування транзакції з оплати вартості квитка через механізм зворотного платежу (чарджбеку).

Після проведених консультацій та опрацювання платіжної системи «Visa», він змушений був відмовитися від оскарження, оскільки був пропущений строк для вчинення цієї дії.

08 листопада 2022 року він направив заяву листом з описом вкладення на адресу відповідача, зазначену на його веб-сайті та в електронних листах - вул. Саксаганського, 143А, м. Київ, 01032, однак поштове відправлення адресату вручене не було та повернулося.

27 листопада 2022 року аналгічний лист ним був направлений на юридичну адресу відповідача: вул. Святослава Хороброго (колишня вул. Народного ополчення), 26А, офіс 103, м. Київ, 03151 (додатки 14-16).

Це поштове відправлення так само не було вручене і повернулося за зворотною адресою за закінченням строку зберігання.

З`ясувавши на сторінці ТОВ «Віз Ейрлайн» у соцмережі «Фейсбук», що відповідач може також знаходитися за адресою: Харківське шосе, 201-203/2А, м. Київ, він відправив і на цю адресу заяву аналогічного змісту листом з описом вкладення, однак і цей лист не був вручений у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Процедура повернення коштів за квиток врегульована розділом XVIII Авіаційних правил України «Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу», затверджених наказом Державіаслужби від 26 листопада 2018 року № 1239.

Відповідно до абзацу 3 п. 1 глави 1 розділу XVIII Правил, у разі, якщо оплату здійснено електронними засобами переказу коштів (банківською карткою), кошти повертаються на платіжну картку, з якої було здійснено платіж за квиток.

В силу положень п. 5 глави 1 розділу XVIII Правил повернення коштів авіаперевізник здійснює у день розірвання договору повітряного перевезення, а в разі неможливості повернути кошти у день розірвання договору повітряного перевезення - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.

Згідно з п. 1 глави 2 розділу XVIII Правил, у випадку скасування рейсу, на який у пасажира заброньовано місце та оформлено квиток, здійснюється примусове повернення коштів або перебронювання.

Розірвання договору повітряного перевезення, укладеного між ним та ТОВ «Віз Ейрлайн», відбулося 22 лютого 2022 року за ініціативою відповідача у зв`язку зі скасуванням рейсу, а тому у відповідача. як перевізника,виник обов`язок примусового повернення повної вартості квитка у цей же день.

Оскільки оплата за квиток була здійснена за допомогою електронного платіжного засобу - банківської карти, повернення коштів не вимагало будь-яких дій з його сторони (подання заяви, надання додаткових документів тощо).

Відповідач скористався своїм правом і запропонував перебронювання (зміну дати вильоту), але він згоди на перебронювання не давав.

Таким чином, відповідач мав здійснити примусове повернення коштів у день розірвання договору повітряного перевезення.

Відповідно до ч. 18 ст. 100 Повітряного кодексу України до договорів на повітряне перевезення, в тому числі до чартерних перевезень та інших цивільно- правових відносин, пов`язаних із повітряними перевезеннями, які не врегульовані положеннями цього кодексу або міжнародними договорами України, застосовуються положення ЦК України.

Виходячи з цього, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України відповідач має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Початком періоду прострочення є 23 лютого 2022 року, датою завершення періоду прострочення визначає 15 грудня 2022 року (останній день першої половини місяця, в якому подається ця позовна заява).

Інфляційна складова вартості квитка за період прострочення з березня по листопад 2022 року складає: 838, 83 грн. х (1,045 х 1,031 х 1,027 х 1,031 х 1,007 х 1,011 х 1,019 х 1,025 х 1,007 - 1,000) = 163,69 грн.

Три проценти річних від вартості квитка за цей період часу тривалістю 296 днів складає: 738, 83грн. х 0,03 х 296 / 365 = 17,97 грн.

В силу положень ч. 7 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів», до договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені ч.ч. 5-9 ст. 12 цього закону.

Відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей.

Сума неустойки за цей же період часу, саме 296 днів, складає: 738, 83 грн. х 0,01 х 296 = 2186,94 грн.

Крім того зазначив, що в зв`язку з неповерненням вартості квитка він протягом тривалого часу перебував у психологічному напруженні.

Його бентежила невизначеність ситуації, разом із тим залишалася надія на добровільне повернення відповідачем цих коштів.

Переконавшись у відсутності таких намірів у відповідача, він відчував розгубленість не тільки через втрату коштів, але й через усвідомлення непорядності, недобросовісності дій відповідача.

У зв`язку з цим він змушений був витрачати час на консультації з юристами, вивчення нормативно-правових актів, підготовку претензій на ім`я відповідача та цієї позовної заяви.

Таким чином, неправомірні дії відповідача, які полягали у відмові відшкодування вартості квитка, спричинили йому психологічний дискофморт, внаслідок чого виникла необхідність застосування додаткових зусиль для організації свого життя та для відновлення порушених прав.

Крім того, при підготовці позову з`ясувалося, що 15 лютого 2022 року, тобто за день до придбання квитка, на веб-сайті відповідача було розміщене повідомлення під назвою « Авіакомпанія Bees Airline змушена вносити зміни до розкладу рейсів ».

У цьому повідомленні зазначалося, що власники літаків авіакомпанії - лізингові компанії вимагають перебазування всіх літаків за межі України.

14 лютого 2022 року авіакомпанія була змушена здійснити перегін одного літака до м. Монпельє (Франція) та сьогодні-завтра (тобто 15-16 лютого 2022 року) повинна перегнати решту літаків.

Тобто, керівництво ТОВ «Біз Ейрлайн» уже 15 лютого 2022 року розуміло неможливість здійснення авіарейсів у березні 2022 року за будь-яких умов.

Отже, станом на 16 лютого 2022 року авіаперевізник мав можливість своєчасно припинити продаж квитків і тим самим взагалі запобігти ситуації, яка виникла, але не вчинив цього і продовжив продаж квитків, наперед знаючи, що у березні 2022 року польоти не будуть здійснюватися внаслідок пербазування літаків за межі України.

З урахуванням цього просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі вартості квитка.

Просить також стягнути з відповідача понесені ним витрати в вигляді вартості поштових відправлень на його адресу в зазначеному в позові розмірі.

Позов був зареєстрований судом 04 квітня 2023 року після його надходження за підсудністю з Московського районного суду м.Харкова та відповідно до ст.33 ЦПК України визначено склад суду.

Ухвалою суду від 12 квітня 2023 року в справі відкрито провадження за парвилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам була направлена копія ухвали пров відкриття провадження в справі.

Копія позову з додатками позивачем направлена на адресу відповідача в порядку виконання вимог абз.2 ч.1 ст.177 ЦПК України.

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не поав.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами.

Дрослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до преамбули Повітряного кодексу України цей закон встановлює правові основи діяльності в галузі авіації.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Повітряного кодексу України дія цього Кодексу поширюється на фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості, які провадять діяльність у галузі авіації та використання повітряного простору України.

За змістом п. 78 ч. 1 ст. 1 Повітряного кодексу України повітряне перевезення - перевезення пасажирів, багажу, вантажу або пошти, яке здійснюється повітряним судном на підставі відповідного договору повітряного перевезення.

В п. 50 ч.1 ст. 1 вказаного Кодексу зазначено, що квиток (пасажирський квиток та багажна квитанція) - виданий перевізником (його агентом) документ, у тому числі електронний, який містить умови договору перевезення, повідомлення, польотні та пасажирські купони.

Згідно з пунктами 1, 2 глави 1 розділу ІV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Державної авіаційної служби України № 1239 від 26 листопада 2018 року, пасажирський квиток та багажна квитанція є підтвердженням укладення договору про перевезення та відображають його умови.

Квиток надає право пасажиру на переліт відповідним рейсом (рейсами) і зобов`язує перевізника здійснити відповідне перевезення пасажира та його багажу, а також надати інші послуги, пов`язані з перевезенням, згідно з умовами договору перевезення, крім випадків, визначених у пункті 4 цієї глави.

Частиною 16 ст. 100 Повітряного кодексу України визначено, що пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажиру в порядку, встановленому цим Кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України.

Судом встановлено, що 16 лютого 2022 року позивач на веб-сайті ТОВ «Біз Ейрлайн» - www.bees.aero придбав квиток на рейс повітряного перевезення № 7В103 за маршрутом Київ-Одеса на 10 березня 2022 року.

Вартість квитка становила 738,83 грн. та була сплачена допомогою електронного платіжного засобу - банківської карти, емітованої АТ «Універсал Банк».

В цей же день авіаперевізником були сформовані підтвердження бронювання № 381B32F3 та електронний квиток № UBE11237554.

Л истом ТОВ «Віз Ейрлайн» від 22 лютого 2022 року позивач був повідомлений про скасування рейсу, на який ним був придбаний квиток.

Цим же листом позивачу було запропоновано на вибір два варіанти відшкодування вартості квитка:

1) безкоштовна зміна дати вильоту на рейс Київ-Одеса у вівторок чи п`ятницю або будь-яку дату, починаючи з квітня 2022 року;

2) повне повернення коштів за квиток.

Іншим листом відповідача від 03 березня 2022 року позивач був повідомлений, що опція повернення коштів не є доступною і буде доступна після відновлення діяльності авіакомпанії.

При цьому було запропоновано інші варіанти відшкодування вартості квитка: 1) перерахування коштів на потреби ЗСУ;

2) безкоштовна зміна дати вильоту на рейси з квітня, після нормалізації безпечного виконання польотів;

3) повернення коштів у вигляді промокоду для придбання наступних квитків.

Листом від 22 червня 2022 року на звернення позивача ТОВ «Біз Ейрлайн» повідомив, що опція повернення коштів буде розглядатися після стабілізації ситуації в країні та відновлення регулярних рейсів.

В подальшому позивачем неодноразово на адресу відповідача направлялися поштові відправлення для вирішення спору, які відповідачем не отримувалися.

Порядок повернення коштів за невикористаний авіаквиток регламентується Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу та Повітряним кодексом України.

Пасажирський квиток та багажна квитанція є підтвердженням укладення договору про перевезення та відображають його умови.

Квиток надає право пасажиру на переліт відповідним рейсом (рейсами) і зобов`язує перевізника здійснити відповідне перевезення пасажира та його багажу, а також надати інші послуги, пов`язані з перевезенням, згідно з умовами договору перевезення.

Повернення квитка можливе за такими умовами:

1)добровільне повернення квитка - за власним бажанням;

2)повернення квитка за потреби - вимушене повернення квитка.

Відповідно до абзацу 3 п. 1 глави 1 розділу XVIII Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, у разі, якщо оплату здійснено електронними засобами переказу коштів (банківською карткою), кошти повертаються на платіжну картку, з якої було здійснено платіж за квиток.

В п. 5 глави 1 розділу XVIII Правил зазначено, що повернення коштів авіаперевізник здійснює у день розірвання договору повітряного перевезення, а в разі неможливості повернути кошти у день розірвання договору повітряного перевезення - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.

Згідно з п. п.1та 2 глави 2 розділу XVIII Правил у випадку скасування рейсу, на який у пасажира заброньовано місце та оформлено квиток, здійснюється примусове повернення коштів або перебронювання.

У разі примусового повернення сума коштів, що повертається пасажиру, має дорівнювати: якщо жодну частину квитка не використано,- сумі, що дорівнює повній вартості квитка за ціною, за якою його було придбано.

Враховуючи скасування рейсу та повідомлення про це позивача 22 лютого 2022 року, вказана дата є датою розірвання договору за ініціативою відповідача, як перевізника.

З урахуванням цього, на підставі ч.2 ст.103 Повітряного кодексу та Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, позивачу мала бути повернута вартість квитка, сплачена ним при його придбанні. У день розірвання договору.

При зверненні до суду позивач зазначив, що, не дивлячись на його вимогу та переписку з відповідачем, останній відмовляється повертати спачені ним кошти.

З урахуванням цього суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Повітряного кодексу України авіаційний перевізник (авіаперевізник) - це суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезення пасажирів, вантажу, пошти повітряним транспортом.

Згідно з ч. 18 ст. 100 Повітряного кодексу України до договорів на повітряне перевезення, в тому числі до чартерних перевезень та інших цивільно- правових відносин, пов`язаних із повітряними перевезеннями, які не врегульовані положеннями цього кодексу або міжнародними договорами України, застосовуються положення ЦК України.

Стаття 908 ЦК України встановлює, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст.910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення.

Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Стаття 920 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, умови договору перевезення, укладеного з позивачем, відповідачем не виконані.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З точки зору закону грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Звертаючись до суду, позивач привів розрахунок суми інфляційних втрат та річних, перевірений судом.

Відповідач, не подавши відзив, приведеного розрахунку не спростував, свого розрахунку не навів.

З урахуванням цього і в цій частині суд вважає вимоги позивача обгрунтованими.

Відповідно до ст. 1 п. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно зі ст. 6 Закону продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

За змістом ч.3 ст. 9 Закону при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі.

Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.

Частиною 9 ст.12 Закону визначено, що якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей.

Відповідно до п. 5 глави 1 розділу XVIII Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу передбачено, що повернення коштів здійснюється у день розірвання договору перевезення, а в разі неможливості повернути кошти у день розірвання договору перевезення, в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.

Судом встановлено, що відповідач умови укладеного з позивачем договору не виконав і вартість квитка після його розірвання в строки, передбачені Правилами, не повернув.

Відповідно до проведеного позивачем у позові розрахунку, сума неустойки становить 2 186, 94 гр.

Приведений позивачем розрахїунок відповідач також не спростував, а тому вимоги позивача і в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

В пунктах 5, 9 вказаної постанови зазначено,що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

З урахуванням викладеного, обставин завдання позивачу моральної шкоди, приведених у позові, які, втому числі, передували скасуванню рейсу, на який позивачем був придбаний квиток, обізнаність відповідача уже при продажі квитка про неможливість виконання умов укладеного з позивачем договору перевезення, суд вважає обгрунтованими і вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З урахуванням того, що на підставі Закону України « Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору з відовідача на користь держави підлягає стягненню 384, 62 гр. судового збору.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 141, 96 гр. витрат, понесених на поштові відправлення відповідачу з метою досудового врпегудювання спору.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 625, 908, 910, 920 ЦК України, ст.ст.1,3,100,103 Повітряного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 263 - 266, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю» Біз Ейрлайн» на користь ОСОБА_1 738, 83 грн. завданої шкоди, 163, 69 грн. інфляційних втрат, 17 97 грн. річних, 2 186, 94 грн. неустойки та 738, 83 грн. в відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю» Біз Ейрлайн» на користь ОСОБА_1 141. 96 грн. судових витрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю» Біз Ейрлайн» 384. 62 грн. судового збору на користь держави.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю» Біз Ейрлайн», адреса: 03151 м.Київ вул.Святослава Хороброго, 26А офіс 103, .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Шереметьєва