Справа № 487/4020/23
Провадження № 2/487/1790/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30.10.2023 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Карташевої Т.А., за участю секретаря Самедової Р.Ш., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Заводського районного суду міста Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), від імені якої діє її представник - адвокат Луконіна Н.В.), звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), в якому просила розірвати шлюб, укладений 26.04.2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований відділом реєстрації одружень виконкому Миколаївської міської ради 26.04.2001 року, актовий запис №261; після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище ОСОБА_4 .

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 26.04.2001 з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації одружень виконавчого комітету Миколаївської міської ради, актовий запис №261. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу є втрата почуття взаємоповаги та спорідненості в родині, припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Посилаючись на вказані обставини, а також те, що примирення від подружжям неможливо та суперечить їх інтересам, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Позивач до судового засідання не з`явилася, представник позивача надала до суду заяву, в якій просив розглянути позов за відсутності позивача та його представника, вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив до суду не надав, у зв`язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

У відповідності до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що 26 квітня 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації одружень виконавчого комітету Миколаївської міської ради, актовий запис №261.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між сторонами шлюбні відносити фактично припинено, спільного господарства вони не ведуть.

Подальше примирення і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам сторін.

Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За такого, враховуючи, що шлюб між сторонами існує лише формально, а фактичні шлюбні відносини між ними припинені, беручи до уваги небажання позивача відновлювати шлюбні відносини, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, вимоги позивача про залишення їй прізвища ОСОБА_4 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 133, 259, 265, 268, 279, 280-282, 353-354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 26 квітня 2001 року відділом реєстрації одружень виконавчого комітету Миколаївської міської ради, актовий запис №261, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_4 . Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 30.10.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РКОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: відомості вістуні.

Суддя Т.А. Карташева