Справа № 397/497/19
У Х В А Л А

про відвід (самовідвід) судді (суду)

01.11.2023 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Максимовича І.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Рум`янцевої О.І.,

представника позивача - адвоката Старовойтова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції заяву головуючого судді про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна,

УСТАНОВИВ:

У провадженні судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Максимовича І.В. знаходиться цивільна справа №397/497/19 (н/п2/397/75/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна,

Головуючим суддею Максимович І.В. заявлено самовідвід у даній справі з наступних підстав. Так, позивачкою ОСОБА_1 подано заяви про відвід головуючого судді Максимовича І.В. посилаючись на обставини, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Проте, ухвалою суду від 01.11.2023 у задоволенні вищевказаних заяв позивачки ОСОБА_1 про відвід головуючого судді було відмовлено.

Крім того, під час розгляду ним, суддею Максимович І.В., інших справ, стороною (учасником) процесу яких є ОСОБА_1 , остання в судових засіданнях постійно, не зважаючи на попередження та зауваження, висловлювала та проявляла неповагу до суду, судді, висловлювала обвинувачення у корупційних, неслужбових зв`язках з працівниками поліції, слідчими, прокурорами, звинувачувала у причетності до приховування вчиненого, на її думку, злочину стосовно її батька, а також у затягуванні розслідування смерті останнього. При цьому ОСОБА_1 робила заяви про свою недовіру суддям Олександрівського районного суду Кіровоградської області, посилаючись на те, що у неї судді викликають недовіру щодо їх безторонності, об`єктивності, неупередженності під час розгляду справ з її участю.

Крім того, ОСОБА_1 неодноразово провокувала його, суддю Максимович І.В., на обговорення справ з її участю поза межами суду та в непроцесуальний спосіб, звертаючись на вулиці до судді та в інших місцях.

Його, суддю Максимович І.В., зборами суддів 22.09.2022 обрано головою Олександрівського районного суду Кіровоградської області.

ОСОБА_1 неодноразово в образливій формі зверталася до нього, судді ОСОБА_3 з різних приводів, що її не стосуються: внутрішнього розпорядку та роботи апарату суду, щодо прибирання снігу на території внутрішнього двору суду, ремонту вуличного туалету у дворі Олександрівського районного суду Кіровоградської області, наведення «порядку», боротьби з «бардаком» та інш..

При цьому, з`являючись в приміщення Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 за викликом кожного разу безпідставно, з надуманих нею підстав викликала поліцію через службу «102».

Так, за період 2022 року через службу «102» ОСОБА_1 викликала поліцію 127 разів, з них зі скаргами та заявами про злочин на суддів, секретарів, помічників, інших працівників Олександрівського районного суду Кіровоградсьвої області 32 рази.

За період з 01.01.2023 по 10.03.2023 через службу «102» ОСОБА_1 викликала поліцію 43 рази, з них зі скаргами та заявами про злочин на суддів, секретарів, помічників, інших працівників Олександрівського районного суду Кіровоградсьвої області - 22 рази.

Згідно інформації начальника Олександрівського відділу окружної прокуратури до Знам`янської окружної прокуратури в період з 01.01.2023 до 06.04.2023 надійшло 4 заяви від ОСОБА_1 з приводу незаконних дій, на думку заявниці, працівників Олександрівського районного суду. Зокрема, 13.01.2023 з телефону «горячої лінії» Кіровоградської обласної прокуратури надійшло звернення щодо розгляду її заяви від 30.11.2022 щодо можливої фальсифікації у цивільній справі № 397/497/19, яка перебуває в провадженні Олександрівського районного суду Кіровоградської області.

16.01.2023 надійшла заява від ОСОБА_1 щодо фальсифікації матеріалів цивільної справи № 397/497/19 та внесення відомостей до ЄРДР.

24.02.2023 надійшла заява від ОСОБА_1 щодо фальсифікації матеріалів цивільної справи № 397/497/19 та внесення відомостей до ЄРДР.

Аналогічна заява надійшла до окружної прокуратури 03.03.2023.

За заявами ОСОБА_1 про вчинення злочинів проводилися перевірки та розслідування, процесуальні слідчі дії слідчими ДБР України відносно суддів Олександрівського районного суду Мирошниченко Д.В., Івченко П.О., а також інших працівників суду.

У зв`язку з зазначеним вважає, що у громадянки ОСОБА_1 склалося стійке переконання про протиправну, спрямовану проти неї, діяльність суддів, помічників суддів, секретарів судових засідань та інших працівників Олександрівського районного суду Кіровоградської області, головою якого є він - суддя Максимович І.В.

Як голова Олександрівського районного суду він, суддя Максимович І.В., не міг не цікавитися обставинами, діями, поведінкою ОСОБА_1 в приміщенні та на території будівлі суду відносно підлеглих та колег, не реагувати в законний спосіб на дії з боку ОСОБА_1 . З цього приводу у ОСОБА_1 виникла неприязнь до нього, як голови Олександрівського районного суду Кіровоградської області та недовіра, як до судді, що підтверджується поведінкою ОСОБА_1 під час проведення судових процесів з її участю, безпідставно заявленими нею в усній формі та письмово відводами йому.

Тому, враховуючи вищевикладене, маючи внутрішнє переконання, що ним не може бути розглянута вищевказана справа об`єктивно та неупереджено, виходячи з принципів верховенства права та рівності учасників процесу, з метою уникнення в майбутньому звинувачень зі сторони всіх учасників процесу в упередженості при розгляді даної справи, а також з метою уникнення конфліктності ситуації, прийшов до висновку, що не повинен приймати рішення у вищевказаній справі, так щоб у кожного спостерігача не виникали б сумніви в неупередженості судді та суду в цілому, що є певним принципом поведінки судді при ухваленні судового рішення, які передбаченні Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23.

Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилася, хоча судом забезпечувалася можливість її участі в судовому засіданні.

Представник позивача у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував щодо заяви головуючого судді у справі про самовідвід.

Представник відповідача подав заяву про рогляд справи без його участі.

Заслухавши думку представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд доходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно із ч. 1 ст. 34 ЦПК України, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 9 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження усправі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Підстави для відводу судді визначені в ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

Судом при розгляді заяви про самовідвід установлено, що позивачкою ОСОБА_1 подано заяви про відвід головуючого судді Максимовича І.В. посилаючись на обставини, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Проте, ухвалою суду від 01.11.2023 у задоволенні вищевказаних заяв позивачки ОСОБА_1 про відвід головуючого судді було відмовлено.

Разом з тим, у позивачки виникають сумніви в неупередженості судді.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Європейський суд з прав людини, зокрема у своїх рішеннях «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.1996, «П`єрсак проти Бельгії», наголошує на тому, що у кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

Така ж сама позиція ЄСПЛ викладена у рішенні «Білуха проти України» від 09.11.2006, згідно якої, суддя з метою забезпечення неупередженого вирішення спору зобов`язаний взяти самовідвід.

Згідно з роз`ясненнями ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії» у демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Європейська Хартія про статус суддів передбачає, що закон для суддів повинен гарантувати безсторонність, якої члени суспільства мають право очікувати від суддів (пункт 1.1).

Безсторонність визначається Європейським судом відповідно до суб`єктивного підходу, який бере до уваги особисте переконання або інтереси конкретного судді в певній ситуації, а також, відповідно до об`єктивного підходу, що передбачає надання суддею гарантій, достатніх для усунення будь-якого правомірного сумніву у цьому відношенні. Судді повинні за всіх обставин діяти безсторонньо з тим, щоб забезпечити відсутність правомірних підстав у громадян підозрювати якусь упередженість. У цьому відношенні безсторонність повинна бути очевидною як під час виконання суддею судових функцій, так і інших дій.

Принцип поведінки судді, відповідно до яких кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом, з метою виключення будь-яких сумнівів в об`єктивності розгляду справи та реалізації права учасників судового розгляду на справедливий розгляд справи безстороннім судом, забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи відповідно до вимог Закону, відображений також у Бангалорських принципах поведінки судді.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно достатті 126 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основіКонституціїі законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом

Згідно з п. 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, при винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

З огляду на вищенаведені обставини та беручи до уваги те, що самовідвід гарантує неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя, з метою уникнення можливих сумнівів в учасників судового процесу, та у стороннього спостерігача про неупередженість судді Максимовича І.В., недопущення в подальшому невірного сприйняття учасниками справи рішення суду, суд дійшов висновку про необхідність задоволення самовідводу та передачі справи на повторний автоматизований розподіл.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 260-261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід головуючого судді Максимовича Ігора Вікторовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, задовольнити.

Цивільну справу №397/497/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, передати на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 03.11.2023.

Суддя: І.В. Максимович