Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2174/22
Номер провадження 2/711/511/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Піковського В.Ю.,

при секретарі - Пасічній Н.В.,

за участі:

представника позивача адвоката Плакущого С.В.,

представника відповідача адвоката Глущенка О.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Друга Черкаська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) ЦМУ МЮ (м. Київ), тертя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Левицька Елеонора Антонівна про визнання недійсною заяву про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Плакущого С.В., звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою, в якій просить визнати заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживала у АДРЕСА_1 , про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , недійсною.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю. визначений для розгляду судової справи №711/2174/22.

Ухвалою суду від 26.05.2022 прийнято та відкрито провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

26.04.2023 ухвалою суду прийнято заяву про зміну(уточнення) предмета позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Друга Черкаська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) ЦМУ МЮ (м. Київ), тертя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Левицька Елеонора Антонівна про визнання недійсною заяву про прийняття спадщини.

13.10.2023 представником відповідача - адвокатом Глущенком О.С. подано клопотання про закриття провадження у справі (у порядку п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України).

В судовому засіданні адвокат Глущенко О.С. підтримав клопотання про закриття провадження у справі та пояснив, що у позивача станом на 03.10.2023 не виникло право на звернення до суду, що передбачене приписами ст.4 ЦПК України. Позивач не має будь-якого легітимного інтересу, що пов`язаний зі спадкуванням після смерті ОСОБА_4 . Станом на 25.05.2022, тобто на дату подання позовної заяви до суду, позивач не була і не є зараз, спадкоємцем ні першої, ні будь-якої іншої черги після смерті ОСОБА_4 , але подала позовну заяву про визнання заяви про прийняття спадщини матір`ю померлого ОСОБА_5 недійсною. Станом на дату звернення до суду, а саме на 25.05.2022 у ОСОБА_1 були відсутні спадкові права після смерті ОСОБА_4 , а тому і відсутнє право на захист і право на звернення до суду. Вказує, що 19.07.2022 Придніпровським районним судом м. Черкаси по цивільній справі №711/3329/21 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання розірвання шлюбу фіктивним. 22.09.2022 Черкаський апеляційний суд скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси без змін. Постановою Черкаського апеляційного суду від 22.10.2022 про цивільній справі №711/3329/21 вирішено питання про спадкові права ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 . Черкаський апеляційний суд залишаючи без змін рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.07.2022 відмовив у визнанні розірвання шлюбу фіктивним. Також, постановою Верховного Суду від 30.05.2023 рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.07.2022 у складі ОСОБА_6 та постанову Черкаського апеляційного суду від 22.09.2022 залишено без змін. Верховним Судом було встановлено: «Установивши, що ОСОБА_1 не довела обставин, за яких розірвання шлюбу можливо визнати фіктивним, зокрема, що дії колишнього подружжя після розірвання шлюбу були спрямовані на реалізацію функцій сім`ї та мети шлюбних відносин, ведення ними спільного господарства та спільної праці, та взявши до уваги, що протягом двох років восьми місяців після розірвання шлюбу за життя ОСОБА_4 жоден із подружжя не оспорював чинність розірвання шлюбу, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову». Станом на 03.10.2023 ОСОБА_1 не зверталася до суду в порядку окремого провадження з метою встановлення факту проживання з померлим однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Теоретично встановлення факту проживання з померлим однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини могло б надати ОСОБА_1 право на спадкування як спадкоємцеві четвертої черги. Станом на 03.10.2023 актовий запис про розірвання шлюбу не анульовано, а тому ОСОБА_1 не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 . Матеріали цивільної справи не містять жодного належного, допустимого, достатнього доказу, достатнього доказу, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , чи доказів, що між сторонами існує спір. Просить закрити провадження у справі по причині відсутності спору між сторонами по справі, що передбачено приписами п.2 ч.1 ст.255 УПК України.

В судовому засіданні адвокат Плакущий С.В. заперечив проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі, підтримав заперечення на клопотання про закриття провадження у справі від 13.10.2023 ( в порядку п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України), та пояснив, що в обґрунтування своєї позиції заявник посилається на рішення суду у справі №711/3329/21. Вказує, що помилкова позиція заявника полягає у тому, що нібито у вказаній справі судом вирішено питання про спадкові права ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 . Заявник безпідставно ототожнює предмет спору у цивільній справі №711/3329/23, визнання розірвання шлюбу фіктивним, та у справі №711/2174/22, визнання заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 недійсною. Помилковість висновку заявника полягає у тому, що вказані цивільні справи не є тотожними, у справах різний предмет позову. У справі №711/3329/21, на яку посилається заявник, не вирішувались спадкові права ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 . Додає, що заявником в обґрунтування своєї позиції у цивільній справі №711/2174/22, наводяться норми Господарського процесуального кодексу України, які не мають застосунку у вказаній справі. Позиція заявника у клопотанні від 13.10.2023 про закриття провадження у справі №711/2174/22 є аналогічною його позиції, яка була викладена ним у відзиві на позовну заяву від 05.10.2022, у запереченнях на відповідь на відзив на заяву про зміну (уточнення) предмету позову від 27.05.2023.Змст позиції заявника у вказаних процесуальних документах зводиться лише до наступного: «Позивач подавши позов до суду, намагається усунути від спадкування ОСОБА_7 , яка є матір`ю померлого ОСОБА_4 ». Із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору у справі є саме правомірність складання 29 квітня 2201 року ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини та нотаріального посвідчення зазначеного спірного правочину 29.04.2021. На час звернення до суду та розгляду справи №711/2174/22 коло спадкоємців за спадковим майном ОСОБА_4 не визначено. Спадкодавець ОСОБА_4 постійно проживав разом із спадкоємцем ОСОБА_1 в одній квартирі. Дьоміна являється дійсним учасником спадкових відносин та обґрунтовано має правомірний інтерес (заінтересована, зацікавлена особа) щодо долі спадщини спадкодавця ОСОБА_4 . Просить відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача, адвоката Глущенка О.С. від 13.10.2023 про закриття провадження у справі №711/2174/22 в порядку п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Вивчивши заявлене клопотання та матеріали цивільної справи, заслухавши учасників процесу, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 8 «Зупинення і закриття провад-ження у справі. Залишення позову без розгляду» розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

«Закриття провадження у справіце форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч.1 ст.255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.» (Постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір між позивачем та відповідачами існує з приводу визнання недійсною заяви про прийняття спадщини.

Відповідач у свою чергу заперечує проти заявлених позовних вимог.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Проте, суд не може погодитись з думкою представника відповідача про те, що на даний час та на момент звернення позивача з позовом до суду відсутній предмет спору.

Таким чином, суд вважає, що між сторонами існує спір, а належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність закриття провадження по справі, з підстав відсутності спору, представником відповідача надано не було.

Нормами ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для закриття провадження у справі. Представником відповідача не доведено відсутність спору в даній справі, наявність інших підстав для закриття провадження у справі не представлено.

Таким чином, суд вважає, що підстави для застосування пунктом 2 частини першої статті 255ЦПК України відсутні, а у задоволенні заяви про закриття провадження у справі має бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 19, 255 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Глущенка О.С. про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Друга Черкаська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) ЦМУ МЮ (м. Київ), тертя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Левицька Елеонора Антонівна про визнання недійсною заяву про прийняття спадщини відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. Ю. Піковський