Дата документу 02.11.2023
Справа № 334/1276/22
Провадження № 6/334/286/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

за участю секретаря Кириленко О.М.,

стягувача ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2

представника боржника ОСОБА_3

представника боржника ОСОБА_4

представника заінтересованої особи Лазарок О.А.

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки», в інтересах якого діє адвокат Багмут Г.В. про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №334/1276/22, -

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2023 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернувся представник ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» адвокат Багмут Г.В. із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 01.02.2023 року Ленінський районний судом м. Запоріжжя ухвалив рішення по справі №334/1276/22, яким позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошових коштів за невидачу трудової книжки та зміну підстави звільнення задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» (, адреса реєстрації: вулиця Перемоги, будинок 109, кв. 75, м. Запоріжжя, 65005) на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку з 22.02.2022 року по дату ухвалення судового рішення в сумі 71272,95 (сімдесят одну тисячу двісті сімдесят дві грн. 95 коп.) з утриманням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Рішення набрало законної сили.

Заявник зазначає, що 19.05.2023 року ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» добровільно виконало рішення суду, виплативши ОСОБА_1 заробіток у загальному розмірі 71272,95 грн., шляхом сплати «чистого» доходу у розмірі 57374,73 грн., з одночасною сплатою обов`язкових податків і зборів, зокрема, утримавши із загального оподатковуваного доходу податок на доходи фізичних осіб у сумі 12829,13 грн. та військовий збір у розмірі 1069,09 грн. В той же час 15.06.2023 (тобто після фактичного виконання рішення 19.05.2023) головним державним виконавцем Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Лазарок Оленою Анатоліївною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72013652 по стягненню середнього заробітку на користь ОСОБА_1 у сумі 71272,95 грн. 16.06.2023 товариство звернулося до виконавчого органу із заявою про закриття виконавчого провадження у зв`язку із повним фактичним виконанням. Однак, державний виконавець повідомив, що оскільки призначення платежу не відповідає змісту резолютивної частини рішення суду, то і підстав для закінчення виконавчого провадження начебто не має.

В судовому засіданні стягувач та її представник заперечували щодо задоволення заяви з підстав того що, відповідач у справі здійснив платіж за іншим призначенням, таким чином рішення суду не виконав.

Представник боржника ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заяву, вважає, що рішення є повністю виконаним, оскільки відповідач повністю сплатив на рахунок ОСОБА_1 суму заборгованості.

Представник боржника ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву, зазначив, що ОСОБА_1 просила сплатити грошові кошти на картку. Коли формується платіж, у клієнта банку немає можливості обрати «на виконання рішення суду», а є лише можливість обрати «розрахунок за звільнення», оскільки це транзитний платіж. Фактично грошові кошти ОСОБА_1 було сплачено, претензія виконавця полягає лише в тому, що у призначенні платежу не вказано «за рішенням суду» або «на виконання рішення суду».

Представник третьої особи Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Лазарок О.А. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви з підстав того, що у доданих документах до заяви боржника міститься платіжна інструкція, де зазначено «остаточний розрахунок про звільнення», що не відповідає необхідному призначенню платежу за виконавчим провадженням.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяву представника відповідача, заслухавши учасників, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судом встановлено, що 08.05.2023 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист в цивільній справі № 334/1276/22 про стягнення з ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку з 22.02.2022 року по дату ухвалення судового рішення в сумі 71272,95 грн. з утриманням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

15.06.2023 року державним виконавцем Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі відкрито виконавче провадження №72013652 за виконавчим листом від 08.05.2023 року про стягнення з ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку з 22.02.2022 року по дату ухвалення судового рішення в сумі 71272,95 грн. з утриманням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до наявних в матеріалах справи платіжних квитанцій, 19.05.2023 року ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» добровільно виконало рішення суду, виплативши ОСОБА_1 заробіток у загальному розмірі 71272,95 грн., шляхом сплати «чистого» доходу у розмірі 57374,73 грн., з одночасною сплатою обов`язкових податків і зборів, зокрема, утримавши із загального оподатковуваного доходу податок на доходи фізичних осіб у сумі 12829,13 грн. та військовий збір у розмірі 1069,09 грн.

16.06.2023 товариство звернулося до Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі із заявою про закриття виконавчого провадження у зв`язку із повним фактичним виконанням. Матеріали справи не містять письмової відмови державного виконавця в закритті виконавчого провадження, однак, державний виконавець усно повідомив боржника, що оскільки призначення платежу не відповідає змісту резолютивної частини рішення суду, то і підстав для закінчення виконавчого провадження начебто не має, що підтверджено в судовому засіданні самим державним виконавцем.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної вище норми ЦПК України виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Як роз`яснено в п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» №8 від 25.09.2015, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахування, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково за змістом ст.432ЦПК України не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22, від 29 червня 2023 року у справі № 24/2021 (провадження №61-12964ав22).

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» на сторони покладено обов`язок невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, тобто у випадку сплати аліментів обов`язок повідомити виконавця покладається не лише на боржника, а й на стягувача.

В свою чергу, боржник ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» до відкриття виконавчого провадження, а саме 19.05.2023 року виконав добровільно рішення суду. Так, заявником на підтвердження добровільного виконання судового рішення надано копію платіжної інструкції № 296 від 19 травня 2023 року на суму 57 374,73 грн.

Крім того, матеріали справи містять відомість нарахування коштів ОСОБА_1 №63 (остаточний розрахунок при звільненні) лютий 2022 р., на суму 57 374,73 грн.

16.06.2023 року ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» звернулось до Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі із заявою про закриття виконавчого провадження у зв`язку із повним фактичним виконанням, проте було відмовлено в задоволенні такої заяви.

Підставою для відмови закриття виконавчого провадження стало те, що платіжні документи не містять необхідного призначення платежу за виконавчим провадженням.

Проте, суд не може погодитись з твердженнями державного виконавця, з огляду на наступне.

Єдиним нормативним документом який діє в Україні та стосується «призначення платежу» під час здійснення безготівкових переказів є Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затверджена Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163.

Відповідно до п. 41 Інструкції, платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Вимоги діючого законодавства не регламентують спосіб заповнення графи призначення платежу який виконується на виконання рішення суду. У зв`язку з цим, ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» заповнило призначення платежу виходячи із предмету спору, що розглядався і стосувався стягнення заборгованості із заробітної плати та грошових коштів належних працівнику при звільненні, вказавши спрямування платежу як «остаточний розрахунок при звільненні за лютий 2022».

Таким чином, на основі повно та всебічно досліджених доказів, з урахуванням вимог чинного законодавства, та застосування його до фактичних обставин справи, перевіривши доводи представник заявника, суд переконався, що рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.02.2023 року було повністю виконане.

У зв`язку із добровільним виконанням боржником ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» рішення суду, суд визнає виданий на його виконання виконавчий документ таким, що не підлягають виконанню, оскільки матеріали справи містять достатні підстави на це.

Керуючись ст.432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки», в інтересах якого діє адвокат Багмут Г.В. про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №334/1276/22 задовольнити.

Визнати виконавчий лист, виданий 08 травня 2023 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя у справі №334/1276/22 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь період затримки розрахунку в сумі 71 272,95 грн. з утриманням цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів таким, що не підлягає виконанню.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Добрєв М. В.