Номер провадження: 22-ц/813/6623/23
Справа № 521/2502/23
Головуючий у першій інстанції Маркарова С.В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Реви Світлани Леонідівни, представника ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2023 року, постановленого під головуванням судді Маркарової С.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просила стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 15465,70 грн. щомісячно, починаючи з 24.12.2021 року та до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на користь позивачки в сумі 10310,60 грн. щомісячно, до досягнення малолітнім ОСОБА_4 трьохрічного віку.

В обґрунтування свого позову позивачка зазначила, що з 20.06.2018 року сторони перебували у шлюбі, та на час подання позову у провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває справа про розірвання шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, який проживає разом з нею.

Позивачка тимчасово не працює, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та здійснює догляд за дитиною.

Відповідач проживає окремо.

Вважає, що оскільки відповідач працездатний, фізично здоровий і може за своїм матеріальним станом надавати допомогу як їй, так і сину, просила про стягнення аліментів.

Також позивачка зазначає, що 24.12.2021 року вона звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на дружину до Цюрупинського районного суду Херсонської області, який перебував під окупацією, а тому просила суд винести рішення, яким зазначити про стягнення аліментів, саме з 24.12.2021 року.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2272 грн.

Аліменти на дитину підлягають стягненню щомісячно, починаючи з 03.02.2023 року до дня досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 2684 грн.

Аліменти на колишню дружину підлягають стягненню щомісячно, починаючи з 03.04.2023 року (набрання законної сили рішенням Малиновського районного суду м.Одеси про розірвання шлюбу) до 03.04.2026 року.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Рева С.Л., представник ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду в частині призначеної суми стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання колишньої дружини та в частині строку, з якого стягувати аліменти скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнувши аліменти на утримання дружини з 24.12.2021 року по 10.09.2023 року в сумі 10310,60 грн., та стягнути аліменти на неповнолітню дитину з 24.12.2021 року до повноліття у розмірі 15465,70 грн.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, адвокат Рева С.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 зазначає, що судом при ухваленні рішення не прийнято до уваги, що позивачка звернулась 24.12.2021 року до Цюрупинського районного суду Херсонської області, яка в подальшому була окупована, та це є підставою для стягнення аліментів саме з дня подання первинного позову про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та дружину.

Також в апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції не було всебічно досліджено матеріали справи та винесено необґрунтоване рішення щодо суми стягнення аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Розум О.В., який представляє інтереси ОСОБА_2 , зазначає,що доводи апеляційної скарги про присудження аліментів з 24.12.2021 року, а саме з моменту подання позову до Цюрупинського районного суду Херсонської області такими, що задоволенню не підлягають, з підстав того, що позивачкою не ставилось питання про об`єднання цих позовів, а також зазначає,що ОСОБА_2 добровільно з травня 2021 року сплачує аліменти щомісячно у розмірі 5000 грн., однак зазначає про те, що не працює, а тому згоден сплачувати аліменти у розмірі прожиткового мінімуму у розмірі 2 272 грн.

Також представник не погоджуючись зі змістом, викладеним в апеляційній скарзі, вважає, що рішення постановлено з дотриманням норм чинного законодавства та просить в задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення залишити без змін.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи,як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. 1 ст. 368, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274, ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України, передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 20 червня 2018 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 актовий запис 586, виданий Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 472, виданий Корабельним районним у м. Херсон відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) (а.с. 10).

На підтвердження майнового стану відповідача позивачем надані суду посвідка моряка відповідача, протокол № 0078/2019/09С від 13.09.2019 року та висновок державної кваліфікаційної щодо підтвердження кваліфікації та присвоєння звання штурмана відповідачу, що діє до 13.03.2024 року, сертифікат компетенції моряка №14963/2016/11, свідоцтво про підвищення кваліфікації відповідачем 12СС/014487 від 18.08.2016 року; диплом № 14963/2016/11 та підтвердження до диплома відповідача; сертифікат 12СС 014487 відповідача; відомості по прибутку відповідача за період з 31.12.2016 року -31.03.2017 року; трудовий договір моряка від 06.12.2016 року (а.с. 11-18, 22-47).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 відповідно до довідки переселенця УСЗН Шевченковського р-ну у м. Полтава № 1603- від 03.09.2022 року на час вирішення спору не працює, отримує допомогу як внутрішньо переміщена особа (а.с. 74-76).

За свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (актовий запис 1053) відповідач має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 77).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 добровільно щомісячно сплачує у досудовому порядку аліменти на утримання дитини, що підтверджується наданими квитанціями, та не спростовується сторонами, а саме: за березень 2022 року - 155,19 євро, квітень 2022 року - 157,09 євро, травень 2022 року - 161,96 євро, липень 2022 року - 5000 грн., серпень 2022 року - 133,34 євро, вересень 2022 року - 137,33 євро, жовтень 2022 року - 140,45 євро, листопад 2022 року - 5000 грн., грудень 2022 року - 5000 грн., січень 2023 року - 5000 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину, апеляційний суд зазначає наступне.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позову, районний суд враховуючи стан здоров`я батька та матері дитини, матеріальне становища платника та враховуючи те, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України) дійшов висновку, що розмір аліментів на утримання дитини, який підлягає стягненню з відповідача має становити 2272 грн. з 03.02.2023 та до повнолітня дитини.

Проте, апеляційний суд не може повністю погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не в повній мірі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, частинами 1-3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначені розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що на підтвердження майнового стану відповідача позивачем надані суду:

- посвідка моряка відповідача;

- протокол № 0078/2019/09С від 13.09.2019 року та висновок державної кваліфікаційної щодо підтвердження кваліфікації та присвоєння звання штурмана відповідачу, що діє до 13.03.2024 року);

- сертифікат компетенції моряка № 14963/2016/11;

- свідоцтво про підвищення кваліфікації відповідачем 12СС/014487 від 18.08.2016 року;

- диплом № 14963/2016/11 та підтвердження до диплома відповідача;

- сертифікат 12СС 014487 відповідача;

- відомості по прибутку відповідача за період з 31.12.2016 року -31.03.2017 року;

- трудовий договір моряка від 06.12.2016 року;

Разом із тим, із довідки переселенця УСЗН Шевченковського р-ну у м. Полтава № 1603- від 03.09.2022 року вбачається, що відповідач на час вирішення спору не працює, отримує допомогу як внутрішньо переміщена особа.

За свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (актовий запис 1053) відповідач має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Докази її утримання, стану здоров`я відповідача, який перешкоджає роботі за фахом моряка, утримання відповідачем матері своєї доньки ОСОБА_7 , з якою останній у шлюбі не перебуває та своїх батьків похилого віку відповідачем в процесі розгляду справи суду не надані.

У центрі зайнятості в порядку Закону України «Про зайнятість населення» відповідач статус безробітного не отримував.

Так, на час вирішення спору позивач є працездатним, здоровим, юридично діяльності моряка за фахом не припинив.

Доказів, які б перешкоджають відповідачу у виконанні свого обов`язку по утриманню сина відповідачем суду не надано.

За відомостями Міністерства Фінансів України розмір середньої заробітної плати в Полтавській області на 2022 рік складає 13 412 грн.

Також апеляційний суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 на утримання свого сина перераховує відповідачці грошові кошти, що у середньому складають 5000 грн. на місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка не довела суду можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини саме у визначеному нею розмірі 15465,70 грн., також матеріали справи, не містять доказів можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачкою.

Однак, враховуючи матеріальне становище відповідача, який щомісячно добровільно перераховує аліменти на дитину, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не звільняється від обов`язку утримувати свою дитину, з урахуванням принципу розумності та справедливості, колегія суддів приходить висновку що з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі в 5000 грн., що є достатнім для гармонійного розвитку дитини.

Щодо стягнення аліментів на дружину, апеляційний суд зазначає наступне.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи аліменти на утримання дружини, суд першої інстанції виходив з того, що до стягнення підлягають аліменти у розмірі 2684 грн. з моменту ухвалення рішення 03.04.2023 року по 03.04.2026 року.

Однак, апеляційний суд з таким висновком суду погоджується не в повній мірі за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

При цьому наявність у матері дитини з якою остання проживає будь-якого доходу, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки незалежно від свого доходу, вона отримує право на утриманні від батька дитини, якщо він має можливість надавати таку допомогу.

Положеннями ч.1 ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що дитина потребує догляду, суд погоджується з доводами позивача, що у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання починаючи з подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд, при визначенні розміру аліментів на утримання дружини, що підлягає стягненню з відповідача, має встановити та врахувати обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Оскільки, станом на момент розгляду справи в суді дитині виповнилося три роки, суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача з моменту подачі позову до суду, тобто з 02.02.2023 року і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 звертаючись до суду із позовною заявою, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 15465,70 грн., а також аліменти на утримання дружини до трирічного віку дитини у розмірі 10310,60 грн. починаючи з 24.12.2021 року.

Обґрунтовуючи такий розмір стягнення аліментів на дитину, ОСОБА_1 зазначала, що у відповідача є можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки він є моряком та отримує дохід у розмірі 3387 доларів протягом 6 місяців (строк дії контракту), тобто за один місяць його дохід складає 1693,5 доларів США, а тому на її думку, відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 15465,70 грн. та дружині до трирічного віку неповнолітньої дитини у розмірі 10310,60 грн. щомісяця.

За змістом ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів з урахуванням того, що позивачкою не доведена сума, яку вона просила стягнути, вважає аліменти на дружину до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 2684 грн. є достатніми та відповідають встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду в частині дати, з якої судом присуджуються стягненню аліменти, а саме апеляційний суд вважає, що аліменти на утримання дружини підлягають стягненню з моменту подачі позову до досягнення дитиною трирічного віку, а саме з 02.02.2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , а аліменти на дитину з моменту подачі позову до повноліття дитини, а саме з 02.02.2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Окрім того, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, апеляційний суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, доказів, які б свідчили про його непрацездатність останнім до суду - не надано.

Також апеляційний суд констатує, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (ч.1 ст. 192 СК України).

Доводи апеляційної скарги про стягнення аліментів з дати звернення до Цюрупинського районного суду Херсонської області, колегія суддів вважає такими що задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач наддасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: 1) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; 2) ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 24.12.2021 року звернулась до Цюрупинського районного суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини.

Цюрупинським районним судом Херсонської області були направлені запити щодо реєстрації відповідача ОСОБА_2 .

Провадження відкрито не було.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 добровільно сплачує аліменти.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 у добровільному порядку щомісячно сплачує аліменти на утримання дитини, колегія суддів приходить висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину за минулий час, оскільки позивачка не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів.

В частині стягнення аліментів за минулий час на користь дружини до досягненням дитини трирічного віку, колегія суддів звертає увагу, що такий спосіб захисту не відповідає нормам діючого законодавства.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду скасуванню в частині дати, з якої присуджуються аліменти.

За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Отже, у зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави у розмірі 1610,40 грн. компенсується за рахунок відповідача.

Дана справа згідно п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подачі позову до суду. Критерій віднесення справи до малозначної (п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) є автоматичною підставою віднесення справи до такої категорії.

З огляду на положення п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Реви Світлани Леонідівни, представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2023 року скасувати.

Прийняти постанову.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до повноліття дитини, а саме з 02.02.2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в розмірі 2684 гривні щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до досягнення дитиною трирічного віку, а саме з 02.02.2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В інший частині задоволення позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1610 гривень 40 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 07 листопада 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова