ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21785/23

Провадження № 22-ц/4820/1988/23

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

за участю представника апелянта адвоката Ткачука Б.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2023 року, суддя Чевилюк З.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хмельницької міської ради, про встановлення земельного сервітуту,

встановив:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , Хмельницької міської ради, в якому просив встановити на свою користь строковий платний земельний сервітут на право проїзду по наявному шляху через суміжну земельну ділянку з кадастровим номером :20:006:0033, площею 0,1100 га, яка є власністю територіальної громади міста Хмельницького та перебуває в користуванні ОСОБА_2 , на земельну ділянку площею 0,2618 га з кадастровим номером :20:006:0034, яка є власністю територіальної громади міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради та знаходиться у користуванні ОСОБА_1 , зі сторони АДРЕСА_1 , на умовах, які зазначені у висновку експерта та оплатою, що передбачена договором оренди землі №443/01 від 26.11.2021 року, укладеним між Хмельницькою міською радою та ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову вказав, що він та ОСОБА_2 є орендарями суміжних земельних ділянок, які вони отримали в оренду від Хмельницької міської ради. На земельній ділянці площею 0,2618 га з кадастровим номером :20:006:0034 знаходиться належне йому на праві власності нежитлове приміщення площею 1299,9 кв.м., яке використовується як склад готової продукції, у зв`язку з чим під час здійснення господарської діяльності існує постійна необхідність у заїзді/виїзді на вказану земельну ділянку великогабаритного вантажного автомобільного транспорту. Інакше, як шляхом проїзду через орендовану ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :20:006:0033, площею 0,1100 га, він не може отримати доступ до належного йому приміщення. Сторони не дійшли згоди щодо порядку користування орендованою ОСОБА_2 земельною ділянкою та вирішення питання щодо встановлення земельного сервітуту шляхом переговорів, у зв`язку з чим він звернувся до суду.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 встановлювати огорожі (паркани) на орендованій земельній ділянці площею 0,1100 га з кадастровим номером :20:006:0033, що розташована по АДРЕСА_2 , або у інший спосіб обмежувати існуючий проїзд по вказаній земельній ділянці з кадастровим номером :20:006:0033, до земельної ділянки площею 0,2618 га з кадастровим номером :20:006:0034, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 , до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту.

В обґрунтування заяви вказав, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, оскільки ОСОБА_2 проводить активні підготовчі дії для встановлення огорожі (паркану) на орендованій нею земельній ділянці, розміщено бетонні блоки, чим позбавлено можливості його проїзду до нежитлового приміщення. Такі дії також ускладнять або ж унеможливлять подальше встановлення земельного сервітуту на право проїзду через земельну ділянку з кадастровим номером :20:006:0033 площею 0,1100 га, на земельну ділянку площею 0,2618 га з кадастровим номером :20:006:0034, з метою встановлення якого він звернувся до суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.09.2023 року в задоволенні заяви відмовлено.

Суд зауважив, що позивач не обґрунтував необхідність вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи його предмет та підставність їх вжиття, не довів фактичного проведення відповідачем робіт по будівництву паркану. Надані позивачем фотозображення бетонних блоків не є беззаперечним доказом здійснення будівництва паркану на земельній ділянці відповідача, що обмежує доступ позивача до земельної ділянки. Забезпечувальні заходи, про які просить позивач, є фактичним вирішенням спору по суті та покладають на суд не властиві йому функції втручання в діяльність іншого суб`єкта, його право користування земельною ділянкою без вирішення справи по суті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що проїзд до належної йому на праві оренди земельної ділянки без проїзду по земельній ділянці, яка перебуває в оренді ОСОБА_2 є неможливим. Вказав, що ОСОБА_2 встановлено бетонні блоки, що унеможливлює заїзд позивача до належної йому нежитлової будівлі. Невжиття судом заходів забезпечення фактично унеможливить виконання судового рішення в майбутньому.

Представник апелянта в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав.

Заслухавши пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність частково задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, за договором оренди землі №80/01 від 25.05.2022 року, ОСОБА_1 є орендарем земельної ділянки площею 0,2618 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , та має кадастровий номер :20:006:0034.

Цільове призначення даної земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02), категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (п. 16 договору оренди).

На вказаній земельній ділянці розташоване належне ОСОБА_1 на праві власності нежитлове приміщення площею 1299,9 кв.м., яке використовується як склад готової продукції, в зв`язку з чим, під час здійснення господарської діяльності у позивача існує постійна необхідність у заїзді/виїзді на вказану земельну ділянку великогабаритного вантажного автомобільного транспорту.

Поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :20:006:0034, зі сторони заїзду з боку Вінницького шосе, знаходиться земельна ділянка комунальної власності площею 0,1100 га з кадастровим номером :20:006:0033, орендарем якої згідно з договором оренди землі №443/01 від 26.11.2021 року, є ОСОБА_2 .

За результатами проведеного експертного дослідження, відображеного у висновку експерта №1042/023 від 31.07.2023 року, судовим експертом зазначено, що технічна можливість облаштування заїзду (виїзду) великогабаритному вантажному транспортному засобу без проїзду через суміжну земельну ділянку з кадастровим номером :20:006:0033 площею 0,1100 га, на земельну ділянку площею 0,2618 га з кадастровим номером :20:006:0034, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 , зі сторони АДРЕСА_2 в межах вищезазначених земельних ділянок, відсутня.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20).

Як вбачається з матеріалів справи та позовної заяви, між сторонами виник спір щодо порядку використання ОСОБА_1 належної ОСОБА_2 на праві оренди земельної ділянки з кадастровим номером :20:006:0033 площею 0,1100 га,шляхом встановлення щодо даної ділянки земельного сервітуту.

Відповідно до статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення, зокрема, такого земельного сервітуту як право проходу та проїзду на велосипеді, а також право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху (стаття 98, 99 ЗК України).

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку про можливість встановлення земельного сервітуту шляхом надання права проїзду та проходу через належну іншій особі земельну ділянку у разі, якщо задовольнити таку потребу у будь-який інший спосіб неможливо (постанова Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі №383/153/17).

Відповідно до матеріалів справи, сторони у справі є орендарями суміжних земельних ділянок з кадастровими номерами :20:006:0033 площею 0,1100 га та :20:006:0034 площею 0,2618 га, заїзд до яких здійснюється з АДРЕСА_2 .

Оскільки, як вбачається зі змісту висновку експерта №1042/023 від 31.07.2023 року, проїзд до земельної ділянки :20:006:0034 площею 0,2618 га без проїзду через суміжну земельну ділянку :20:006:0033 площею 0,1100 га є неможливим, колегія суддів вважає, що обраний вид забезпечення позову, а саме, встановлення ОСОБА_2 заборони обмежувати існуючий проїзд по земельній ділянці :20:006:0033 площею 0,1100 га, до земельної ділянки :20:006:0034 площею 0,2618 га, є співмірним із заявленими позовними вимогами, а невжиття такого заходу може призвести до істотного порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову в майбутньому.

В той же час, заборона ОСОБА_2 проводити роботи по встановленню огорожі на всій земельній ділянці, яка перебуває у її користуванні, не є співмірним заходом забезпечення позову, з урахуванням його предмету та підстав.

Висновок суду про те, що захід забезпечення позову, запропонований позивачем, в цілому є неспівмірним з позовними вимогами є необґрунтованим, оскільки судом було встановлено, що між сторонами дійсно існує спір щодо користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :20:006:0033, без використання якої позивач позбавлений можливості потрапити на належну йому на праві оренди земельну ділянку, на які розміщено належний йому на праві власності об`єкт нерухомого майна.

Вказівка суду на те, що застосований захід забезпечення позову за своїм змістом є тотожним позовним вимогам, що не допускається відповідно до положень частини десятої статті 150 ЦПК України, є безпідставним, оскільки обраний позивачем захід забезпечення позову, (заборона тимчасово вчиняти певні дії), не є тотожними позовним вимогам у цій справі (встановлення земельного сервітуту).

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20.10.2021 року у справі №501/4258/20.

Колегія суддів зазначає, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, вони застосовуються на час розгляду справи, при цьому особа, яка заявила відповідну заяву, довела її обґрунтованість та співмірність зі своїми позовними вимогами.

Таким чином, врахувавши предмет позову та наведені позивачем обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, оскільки наведені позивачем ризики щодо невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову не зникли, перевіривши доводи апелянта, колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість поданої апеляційної скарги, необхідність скасування оскаржуваного судового рішення та постановлення нового судового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2023 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 обмежувати проїзд по орендованій земельній ділянці площею 0,1100 га з кадастровим номером :20:006:0033, яка розташована по АДРЕСА_2 , до земельної ділянки площею 0,2618 га з кадастровим номером :20:006:0034, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 .

В решті заяви відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2023 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова