Справа №345/4515/23
Провадження № 2/345/1168/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2023 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.

секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просять визначити за ними по 1/8 його частині у праві спільної сумісної власності бувших членів колгоспного двору на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , шляхом визнання права часткової власності на них. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом , після смерті ОСОБА_6 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/16 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.02.1988 року будинковолодіння по АДРЕСА_1 належало членам колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_6 . Вищевказане будинковолодіння було зареєстроване в Івано-Франківському ОБТІ за колгоспним двором у 1988 році. Згідно даних з по господарського обліку в АДРЕСА_1 станом на 1991 рік господарство відносилось до категорії «колгоспний двір» і в даному господарстві були зареєстровані та проживали ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - голова домогосподарства, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 -дружина, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - зять; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , внука ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ,внук- помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ,

що підтверджується довідкою Голинського старостинського округу від 06.06.2023р. за №69.

З 15 квітня 1991 року був введений в дію Закон України „Про власність в якому відбулося усуспільнення власності і власність колгоспного двору припинила своє існування .Тому до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство . Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке існувало до 15.04.1991р. мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору . Так право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. проживали в ньому і брали участь у веденні спільного господарства. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних осіб, згідно ст.123 ЦК України /в редакції 1963р./ /постанови Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року в справі № 598/2190/18 (провадження № 61-12572св20) /. В даному випадку станом на 15.04.1991р. в колгоспному дворі , згідно даних з погосподарської книги за 1991р.р. /книга №4 ст.39 погосподарського обліку№18 проживали голова двору та 7 членів двору. З введенням Закону України „Про власність з 1991 року, згідно ст.17,18 цього закону колгоспна власність будинковолодіння по АДРЕСА_1 перетворилась у спільну сумісну власність всіх 8-ми осіб, яка існувала на час перетворення колгоспного двору в спільну сумісну власність. Таким чином з 15.04.1991р. вищевказане будинковолодіння перетворилось у спільну сумісну власність без визначення часток і існує по даний час, зміна його можлива за згодою всіх співвласників, оскільки частина співвласників спільної сумісної власності померли , це голова двору ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 /дружина/, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 і внук ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , то тільки в судовому порядку можна визнати їх частки. Оскільки частки є рівними, то у даному випадку всім 8-ми власникам спільної сумісної власності, станом на 1991 рік належало по 1/8 частки даного будинковолодіння. Так , 01.09.1995 року помирає ОСОБА_8 , один із співвласників будинковолодіння, якій належало 1/8 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 , а її чоловік ОСОБА_6 , як переживший дружину вступив в управління її спадковим майном та прийняв усю її спадщину , згідно ст.549 ЦК /в редакції 1960р./.

01.06.2004 року помирає бувший голова двору ОСОБА_6 , якому належалась 1/8 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 та 1/8 частина прийнятої спадщини від дружини ОСОБА_8 , що в сукупності становило 1/4 частину будинковолодіння. На час смерті ОСОБА_6 з ним проживала їх дочка позивачка по справі ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою №143 від 25.05.2023р. виданої Голинським старостинським округом. Ще за життя 25.05.2000р. ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробив заповіт на позивачку по справі ОСОБА_1 на все своє майно , що підтверджується самим заповітом. Таким чином дочка ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом та законом як спадкоємець 1-ї черги, після смерті батька ОСОБА_6 , проживаючи разом з ним на час відкриття спадщини, вступив в управління його майном , а саме 1/4 його частини будинковолодіння АДРЕСА_1 . 01.10.2016 року помирає ще один бувший член колгоспного двору ОСОБА_7 , який вже володів 1/8 часткою у цьому будинковолодінні. Позивач по справі ОСОБА_1 перебуваючи у шлюбі з відповідачем ОСОБА_5 та проживаючи разом із сином ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , якому належала 1/8 частка у будинковолодінні, прийняли його частину спадщини у розмірі 1/8 порівну, як спадкоємці 1-ї черги, згідно ст.1268 ЦК України.Таким чином позивач ОСОБА_1 вступила в володіння та управління ще 1/16 часткою вищевказаного будинковолодіння, після смерті сина ОСОБА_7 .. Таким чином на час смерті 3-го співвласника даного будинковолодіння, позивач ОСОБА_1 стала володіти разом із своєю часткою в розмірі 1/8, частками даного будинковолодіння в розмірі 7/16 частки / 1/4+1/16+1/8 /.

02.06.2023р. нотаріусом була заведено спадкову справу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 . Після вивчення нотаріусом поданих всіх документів на вищевказане будинковолодіння , постановою нотаріуса від 05.06.2023р. за №171/02-31 було повідомлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 на вищевказане будинковолодіння , із-за не визначення частко колгоспного двору головою якого був ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.02.1988 року. Просять позов задоволити повністю.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 12.09.2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче відкрите судове засідання, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 05.10.2023 закрито підготовче провадження . Справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

04.10.2023 року відповідачка ОСОБА_4 подала суду заяву у якій вказала, що позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у її відсутності.

04.10.2023 року відповідачка ОСОБА_3 подала суду заяву у якій вказала, що позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у її відсутності.

27.10.2023 року позивачка ОСОБА_1 , яка є також представником позивача ОСОБА_2 подала суду заяву у якій вказала, що позов підтримує, просить його задоволити та розглядати справу у її відсутності.

27.10.2023 року відповідач ОСОБА_5 подав суду заяву у якій вказав, що позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за результатами проведення підготовчого судового засідання.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.02.1988 року будинковолодіння по АДРЕСА_1 належало членам колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_6 . Вищевказане будинковолодіння було зареєстроване в Івано-Франківському ОБТІ за колгоспним двором у 1988 році. .

Згідно даних з по господарського обліку (книга №1 ст.39/ за 1991р.р. ) особовий рахунок НОМЕР_1 / в АДРЕСА_1 станом на 1991 рік господарство відносилось до категорії «колгоспний двір» і в даному господарстві були зареєстровані та проживали :

1. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - голова домогосподарства, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 -дружина, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

3. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка ;

4. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - зять;

5. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , внука ;

6. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ,внук- помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

7. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

8. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ,

що підтверджується довідкою Голинського старостинського округу від 06.06.2023р. за №69.

Станом на 15.04.1991 р. в колгоспному дворі , згідно даних з погосподарської книги за 1991р.р. (книга №4 ст.39 погосподарського обліку №18) проживали голова двору та 7 членів двору.

01.09.1995 року помирає ОСОБА_8 , один із співвласників будинковолодіння, якій належало 1/8 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 , а її чоловік ОСОБА_6 , як переживший дружину вступив в управління її спадковим майном та прийняв усю її спадщину , згідно ст.549 ЦК (в редакції 1960р.).

01.06.2004 року помирає бувший голова двору ОСОБА_6 , якому належалась 1/8 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 та 1/8 частина прийнятої спадщини від дружини ОСОБА_8 , що в сукупності становило 1/4 частину будинковолодіння.

На час смерті ОСОБА_6 з ним проживала їх дочка позивачка по справі ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою №143 від 25.05.2023р. виданої Голинським старостинським округом .

25.05.2000р. ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробив заповіт на позивачку по справі ОСОБА_1 на все своє майно , що підтверджується самим заповітом.

01.10.2016 року помирає ще один бувший член колгоспного двору ОСОБА_7 , який вже володів 1/8 часткою у цьому будинковолодінні.

Позивач по справі ОСОБА_1 перебуваючи у шлюбі з відповідачем ОСОБА_5 та проживаючи разом із сином ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , якому належала 1/8 частка у будинковолодінні, прийняли його частину спадщини у розмірі 1/8 порівну, як спадкоємці 1-ї черги, згідно ст.1268 ЦК України.

Таким чином позивач ОСОБА_1 вступила в володіння та управління ще 1/16 часткою вищевказаного будинковолодіння, після смерті сина ОСОБА_7 .

Таким чином на час смерті 3-го співвласника даного будинковолодіння, позивач ОСОБА_1 стала володіти разом із своєю часткою в розмірі 1/8, частками даного будинковолодіння в розмірі 7/16 частки / 1/4+1/16+1/8 /.

02.06.2023р. нотаріусом була заведено спадкову справу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 .

Постановою нотаріуса від 05.06.2023р. за №171/02-31 було повідомлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 на вищевказане будинковолодіння , із-за не визначення частко колгоспного двору головою якого був ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.02.1988 року.

На вказане будинковолодіння, був виготовлений технічний паспорт, згідно якого дане будинковолодіння побудоване, де відсутні дані про самовільну будову чи реконструкцію та проведено оцінку даного будинковолодіння, де вартість вищенаведеного будинковолодіння станом на 21.07.2023р., становить 126 тис. 800 грн.

Оцінка суду:

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З 15 квітня 1991 року був введений в дію Закон України «Про власність» в якому відбулося усуспільнення власності і власність колгоспного двору припинила своє існування. Тому до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке існувало до 15.04.1991р. мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

Так право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. проживали в ньому і брали участь у веденні спільного господарства. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних осіб.

Згідно ст.120 ЦПК України ( вредакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (ст.112 цього Кодексу).

Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних осіб, згідно ст.123 ЦК України (в редакції 1963р.), постанови Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року в справі № 598/2190/18 (провадження № 61-12572св20)/.

В даному випадку станом на 15.04.1991р. в колгоспному дворі , згідно даних з погосподарської книги за 1991р.проживали голова двору та 7 членів двору.

З введенням Закону України „Про власність з 1991 року, згідно ст.17,18 цього закону колгоспна власність будинковолодіння по АДРЕСА_1 перетворилась у спільну сумісну власність всіх 8-ми осіб, яка існувала на час перетворення колгоспного двору в спільну сумісну власність.

Таким чином з 15.04.1991р. вищевказане будинковолодіння перетворилось у спільну сумісну власність без визначення часток і існує по даний час , зміна його можлива за згодою всіх співвласників, оскільки частина співвласників спільної сумісної власності померли , це голова двору ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 (дружина), померла ІНФОРМАЦІЯ_5 і внук ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , то тільки в судовому порядку можна визнати їх частки .

Оскільки частки є рівними, то у даному випадку всім 8-ми власникам спільної сумісної власності, станом на 1991 рік належало по 1/8 частки даного будинковолодіння .

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_8 , один із співвласників будинковолодіння, якій належало 1/8 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 , а її чоловік ОСОБА_6 , як переживший дружину вступив в управління її спадковим майном та прийняв усю її спадщину , згідно ст.549 ЦК(в редакції 1960р.).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер бувший голова двору ОСОБА_6 , якому належалась 1/8 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 та 1/8 частина прийнятої спадщини від дружини ОСОБА_8 , що в сукупності становило 1/4 частину будинковолодіння.

На час смерті ОСОБА_6 з ним проживала їх дочка позивачка по справі ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою №143 від 25.05.2023р. виданої Голинським старостинським округом .

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті .

25.05.2000р. ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробив заповіт на позивачку по справі ОСОБА_1 на все своє майно.

Таким чином дочка ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом та законом як спадкоємець 1-ї черги, після смерті батька ОСОБА_6 , проживаючи разом з ним на час відкриття спадщини, вступив в управління його майном , а саме 1/4 його частини будинковолодіння АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ще один бувший член колгоспного двору ОСОБА_7 , який вже володів 1/8 часткою у цьому будинковолодінні.

Відповідно до п. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину.

Позивач по справі ОСОБА_1 перебуваючи у шлюбі з відповідачем ОСОБА_5 та проживаючи разом із сином ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , якому належала 1/8 частка у будинковолодінні, прийняли його частину спадщини у розмірі 1/8 порівну, як спадкоємці 1-ї черги, згідно ст.1268 ЦК України.

Таким чином позивач ОСОБА_1 вступила в володіння та управління ще 1/16 часткою вищевказаного будинковолодіння, після смерті сина ОСОБА_7 .

Таким чином на час смерті 3-го співвласника даного будинковолодіння, позивач ОСОБА_1 стала володіти разом із своєю часткою в розмірі 1/8, частками даного будинковолодіння в розмірі 7/16 частки ( 1/4+1/16+1/8 ).

Суд приходить до виссновку, що є всі підстави для визначення частки спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно будинковолодіння АДРЕСА_1 з вищенаведених підстав, а позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216,1217,1223,1268-1269, 1270,1272 ЦК України, керуючись ст.ст.259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визначити частки у праві спільної сумісної власності бувших членів колгоспного двору на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 його частині за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом визнання права часткової власності на них .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом , після смерті ОСОБА_6 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 на :

- 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на :

- 1/16 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 31.10.2023.

Суддя