УХВАЛА

02 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 199/2048/23

провадження № 61-15472ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року про закриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Під час підготовчого розгляду справи до суду надано заяву представника

ОСОБА_1 - адвоката Шута А. І. про залучення її в якості третьої особи.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська

від 31 травня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено, заяву повернуто заявнику.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська

від 27 червня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неповернуту суму позики згідно розписки від 15 квітня 2019 року у розмірі 700 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплати судового збору в розмірі 7 000,00 грн.

У липні 2023 року ОСОБА_1 , особа, яка не брала участі у справі, посилаючись на те, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційної скаргою, в якій просила скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2023 року та у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року закінчено дії по підготовці справи до розгляду. Призначено справу до розгляду в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості закрито.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що оскаржуваним судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси ОСОБА_1 не вирішувалося.

25 жовтня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року (надійшла до суду 30 жовтня 2023 року), у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, оскільки договір позики, на підставі якого було стягнуто заборгованість зі ОСОБА_3 , має ознаки фраудаторного договору, який вчинений на шкоду їй як кредитору (у справі про стягнення заборгованості по аліментах) та зможе зменшити обсяг майна для задоволення вимог по судовим рішенням, які були чи будуть прийняті на її користь.

Також зазначає, що суд першої інстанції незаконно відмовив у прийнятті її заяви про вступ у справу в якості третьої особи з самостійними вимогами щодо визнання договору позики недійсним.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення -

у випадках, встановлених законом.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням наступного.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та їх гарантії.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Частиною першою статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У постанові від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення

і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 351/592/18 вказано, що на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 15 квітня 2019 року між

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до умов якої ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошову позику у розмірі 700 000,00 грн, що підтверджується розпискою, згідно якої ОСОБА_3 зобов`язався повернути суму боргу до 15 квітня 2022 року.

Оскаржуваним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2023 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неповернуту суму позики згідно розписки від 15 квітня 2019 року у розмірі 700 000,00 грн.

У постанові Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року у справі

№ 175/4362/20 зазначено, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі

з ОСОБА_3 з 18 липня 1997 року, під час якого у них народилися діти:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2018 року шлюб було розірвано.

Отже, договір позики, який укладено між сторонами у даній справі 15 квітня

2019 року, укладено вже після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуваним судовим рішенням суду першої інстанції не було вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, а доводи щодо незаконності її незалучення до участі у справі ґрунтуються на власному тлумаченні норм права.

Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується із висновком суду апеляційної інстанції стосовно того, що оскаржуване судове рішення безпосередньо не стосується прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_1 , оскільки її правовий зв`язок із предметом спору у даній справі має ймовірний, а не очевидний та безумовний характер, що свідчить про недоведеність заявником факту порушення судовим рішенням її прав, а судове рішення не містить судження про права та обов`язки ОСОБА_1 у відповідних правовідносинах.

Закриваючи апеляційне провадження на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2023 року, Дніпровський апеляційний суд правильно вказав, що згідно пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою

з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Верховний Суд погоджується з висновком Дніпровського апеляційного суду, що під час ухвалення рішення суд першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішував.

Колегія суддів вважає, що заявник у поданій касаційній скарзі не спростувала наведених висновків суду апеляційної інстанції та не навела неправильного застосування ним норм процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятої ухвали.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У низці рішень Європейського Суду з прав людини щодо тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права (рішення Європейського Суду з прав людини від 28 жовтня 1998 року у справі «Осман проти Сполученого Королівства» («Osman v. the United Kingdom»), пункт 147).

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня

2023 року у справі є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року про закриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник