Справа № 399/540/23
Провадження № 2/399/166/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2023 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

АТ КБ "Приватбанк" звернувсь до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 13.04.2019 в сумі 38678, 81 гривень станом на 14.02.2023.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 13.04.2019. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду та те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді, а також наказом банка про їх затвердження. Умови та правила надання банківських послуг, розміщені на сайті Банку, є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Заявою позичальника підтверджується, що він повністю поінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті www/privatbank.ua.

При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Позивач зазначає, що такими формулярами та стандартними формами є саме «Умови та Правила надання банківських послуг» та «Тарифи», розміщені на сайті Банку, згідно з якими обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується його поінформованість про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, що узгоджується з ч. 2 ст. 642 ЦК України.

Виконання відповідачем договору вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування.

Підписанням заяви між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

Відповідачу було відкрито картковий рахунок та початковий кредитний ліміт було встановлено у розмірі, зазначеному у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 31000, 00 грн.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_1 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору згідно п. 2.1.1.3.1.

Згідно з п. 2.1.1.3.1 договору в разі несплати клієнтом мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому були здійснені трати, за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважається простроченим. Відповідно до п. 2.1.1.3.1.5 договору відповідач доручив банку списувати з рахунку клієнта у межах сум, що підлягають сплаті банку за договором, у разі настання термінів платежів (договірне списання), у межах платіжного ліміту рахунка.

Згідно п. 2.1.1.6.1 договору у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п.2.1.1.3.1 договору, щонайменше на один календарний місяць, банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов`язання за договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі.

Відповідач в порушення умов договору не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором, у зв`язку з чим, станом на 14.02.2023 має за кредитним договором в сумі 38678, 81 грн., з яких: 32866, 96 грн. заборгованість за кредитом, 5811, 85 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Ухвалою суду від 02.08.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, додав до позовної заяви клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та відмову у задоволенні позову в повному обсязі, враховуючи раніше викладену ним правову позицію. 23 серпня 2023 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту отримання ним картки № НОМЕР_1 , пін-коду від карти, номеру карткового рахунку та інших персональних даних для можливості її використання. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу. Анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг не містить будь-яких даних про суму кредиту чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строк дії, а містить лише особисті дані та підписи сторін. З урахуванням викладеного, просив відмовити в задоволенні позову повністю.

11 вересня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої, відповідач, підписавши заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, ознайомився та згоден із запропонованими умовами, тарифами банку, що разом з підписаною заявою складає договір банківського обслуговування. Крім того, відповідачу було надано для ознайомлення умови і правила в письмовому вигляді, що підтверджується його особистим підписом.

На підставі поданої заяви відповідачу відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 , ключем до якого є пластикова картка, отримана відповідачем, та мобільний телефон, який вказав відповідач в заяві. Таким чином, банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними способами, зокрема, за допомогою картки та фінансового телефону, на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП-пароль. Крім того, зазначили, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, а містить інформацію по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також, відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Разом з тим, зазначили, що надана виписка по рахунку свідчить про те, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами, при цьому, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому, твердження про незнання тарифів, умов і правил не відповідає дійсним обставинам справи. До відповіді на відзив додали фотокартку відповідача з карткою, виписку по картрахунку, які є підтвердженням укладення кредитного договору між сторонами. Відсутність заборгованості, так само, як і виконання умов договору належним чином, відповідачем не доведена, тому, вважають, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У запереченнях на відповідь на відзив від 20 вересня 2023 року відповідач вказав, що у відповідності до ЗУ «Про споживче кредитування» визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, тому вважає, що анкета-заява є лише запитом споживача, а не укладеним договором.

У поясненнях на заперечення від 09 жовтня 2023 року представник АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що з моменту укладення договору минуло 4 роки, протягом яких відповідач не звертався до банку з претензіями невірного нарахування відсотків. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі, з яких читко вбачається, що відповідач сплачував заборгованість лише частково, тому є всі підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

Представник позивача подав клопотання про здійснення огляду та фіксування змісту розділу 2.1.1 умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк» /а.с. 8/.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 7 ст. 85 ЦПК України суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

В клопотанні про огляд веб-сайту представник позивача зазначає, що такий огляд надасть змогу підтвердити дійсність відповідної копії редакції умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» на час укладення кредитного договору, тобто станом на 13.04.2019.

Огляд веб-сайту може бути проведений для фіксації лише тих даних, які можуть бути доказами у відповідній цивільній справі.

Сам по собі огляд веб-сайту за своєю суттю є фіксацією на час такого огляду певного стану речей, відповідної інформації тощо.

Отже, огляд веб-сайту не зможе спростувати чи підтвердити наявність станом на 28.03.2019 тієї чи іншої редакції Умов та Правил.

Враховуючи викладене, огляд веб-сайту не доводить обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, а тому клопотання представника позивача задоволенню не підлягає.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.04.2019 відповідачем ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Анкета-заява не містить зазначення послуг, які просить надати відповідач, не зазначено бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою /а.с.15/.

Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 13.04.2019, укладеного між ПриватБанк та ОСОБА_1 станом на 14.02.2023, згідно з яким заборгованість складає 38678, 81 грн., з яких: 32866, 96 грн. заборгованість за кредитом, 5811, 85 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом /а.с.9-12/.

Також позивачем надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених протоколом № 80 засідання правління від 19.02.2019 /а.с.20, 21-59/.

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 вбачається, що кредитний ліміт по картці збільшувався кілька разів, а саме, 27.12.2019 було встановлено кредитний ліміт в розмірі 16000 грн., 26.08.2020 в розмірі 21000 грн., 08.04.2021 в розмірі 26000 грн., 14.04.2021 кредитний ліміт максимально збільшений до 31000 грн., а з 11.03.2022 зменшено до 0 /а.с.13/.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» б/н на підставі договору, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 , останньому 13.04.2019 було видано кредитну картку № НОМЕР_1 терміном дії до 03/23 /а.с. 14/.

З виписки за договором б/н за період 13.04.2019-17.02.2023 заборгованість складає 38678, 81 грн. /а.с.68-74/.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім основної заборгованості за кредитом (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на заборгованість за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № б/н від 13.04.2019, надав суду Паспорт споживчого кредиту, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених протоколом № 8 засідання правління від 19.02.2019, як невід`ємні частини договору.

У анкеті-заяві позичальника від 13.04.2019 процентна ставка не зазначена. Процентні ставки та інші відомості щодо кредиту, зазначені у «Паспорті споживчого кредиту», підписані відповідачем 06.03.2021 за допомогою ОТР пароля /а.с.16-19/.

У Витязі з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених протоколом № 8 засідання правління від 19.02.2019, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку 13.04.2019, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Умов, Паспорт споживчого кредиту не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Оскільки Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених протоколом № 8 засідання правління від 19.02.2019, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 13.04.2019 шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Враховуючи, що фактично отримані за кредитним договором та використані позичальником ОСОБА_1 кредитні кошти у добровільному порядку повністю не повернуті АТ КБ «ПриватБанк», останній має право вимагати виконання зобов`язань по поверненню одержаних кредитних коштів, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 32866, 96 гривень.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає частковому стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача у сумі 2280, 70 гривень.

Керуючись ст. 2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259,263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, -

вирішив:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, паспорт серії НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (рахунок № НОМЕР_3 , МФО 305299, ідентифікаційний код за ) заборгованість за кредитом за кредитним договором № б/н від 13.04.2019 станом на 14.02.2023 в сумі 32866 (тридцять дві тисячі вісімсот шістдесят шість) гривень 96 копійок та судові витрати в сумі 2280 (дві тисячі двісті вісімдесят) гривень 70 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Лях