Справа № 490/4260/23
Провадження № 2/489/1480/23
02 листопада 2023 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді: Костюченка Г.С.,
за участю секретаря судового засідання: Ревицької Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Євросервіс», треті особи без самостійний вимог на предмет позову Інгульській відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса), приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Матвєєва Інна Миколаївна про зняття арешту, зі спадкового майна -
В травні2023 позивач через свого представника адвоката Гриненко І.І. звернулася до суду із позовом, в якому просить зняти арешт з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка входять до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . При юридичному оформленні спадкових справ у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 відмовлено з причини накладеного на 1/3 частку зазначеної квартири арешту. Таку заборону відчуження накладено державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції 06.07.2011 за реєстраційним номером обтяження 11358589 в рамках виконавчого провадження ВП № 8412477, відкритого на підставі виконавчого листа № 1-9-41/2002, виданого 20.01.2003 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Євросервіс» грошових коштів. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті спадщину у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 прийняла ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.
Вказане виконавче провадження закінчено постановою державного виконавця від 28.09.2013 року на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 2016 року при цьому, інформація коли і кому було надіслано виконавчий лист у відповідача відсутня, не вирішено питання про скасування арешту, накладеного на майно ОСОБА_3 . За захистом спадкових прав позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.10.2023 закрито підготовче провадження у справі.
Представник позивача - адвокат Гриненко І.І. у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином причини неявки суду не повідомив. Правом подачі відзиву не скористався.
Третя особа представник Інгульського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, адресовано заяву про підтвердження викладених позивачем обставин, просив проводити розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримано.
Третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Матвєєва Інна Миколаївна в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином причини неявки суду не повідомила.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 є унучкою ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла (підтверджено свідоцтвом про смерть серійний номер НОМЕР_2 а.с. 51), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після її смерті відкрилася спадщина.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_2 входить нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 . 1/3 частини квартири належить спадкодавцю на підставі свідоцтва пр. право на спадщину 2-1454, 03.12.2003року виданого Другою миколаївською нотаріальною конторою; 1/ 3 частка належить на підставі свідоцтва про право власності , б/н від 10.03.1998 року виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду м. Миколаєва.
1/3 частка квартири належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 10.03.1998 року виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду м. Миколаєва. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер (підтверджено свідоцтвом про смерть серійний номер НОМЕР_3 ).
Після його смерті спадщину у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 прийняла ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.
16 серпня 2017 року ОСОБА_2 заповіла все своє майно на час смерті ОСОБА_1 , зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи, зведеної після смерті ОСОБА_2 .
Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини.
Позивач ОСОБА_1 у встановлений законом шестимісячний строк, з дотриманням ч. 2 ст. 1269 ЦК України, подала заяву до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області про прийняття спадщини після смерті матері бабусі ОСОБА_2 ; 08.04.2021 року заведено спадкову справу № 6/2021 (підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та матеріалами спадкової справи).
Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.05.2023 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Матвєєвою І.М. вказано на неможливість видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 ; постанову вмотивовано тим, що при перевірці відсутності заборони або арешту спадкового майна згідно п. 4.15, п. 4.17 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 року, - виявлено арешт нерухомого майна.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Позивачем ОСОБА_1 в судовому порядку заявлено вимогу зняття арешту з нерухомого майна, яке входить до складу спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 .
З матеріалів справи вбачається, що заборону відчуження накладено державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції 06.07.2011 за реєстраційним номером обтяження 11358589 в рамках виконавчого провадження ВП № 8412477, відкритого на підставі виконавчого листа № 1-9-41/2002, виданого 20.01.2003 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Євросервіс» грошових коштів. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті спадщину у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 прийняла ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.
Вказане виконавче провадження закінчено постановою державного виконавця від 28.09.2013 року на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 2016 року при цьому, інформація коли і кому було надіслано виконавчий лист у відповідача відсутня, не вирішено питання про скасування арешту, накладеного на майно ОСОБА_3 .
Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Але у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції до 05.10.2016 року) зняття арешту з майна боржника не передбачалось. Таким чином при закінченні зазначеного виконавчого провадження державний виконавець не мав права знімати арешт з майна боржника.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому спірна квартира, належать спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що узгоджується з ч. 5 ст. 1268 ЦК України.
Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Перешкодою в отриманні ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину беззаперечно є накладений на спадкове майно арешт.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном
Згідно роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Вимоги позивача ОСОБА_1 , що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Суд, з підставі вищевикладеного, з урахуванням вказаних правових норм, - приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зняття арешту зі спадкового майна.
Ухвалюючи по справі таке рішення, - суд також враховує, що арешт на частину квартири було накладено з метою забезпечення виконання рішення суду про стягнення, зокрема, зі ОСОБА_3 на користь ТОВ «Юридична компанія «Євросервіс» заборгованості. За переконанням суду, в таких спосіб захисту прав позивача як зняття арешту майнові інтереси ТОВ «Юридична компанія «Євросервіс» об`єктивно не можуть бути порушені. Так, згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Отже, існує відповідальність спадкоємця за боргами спадкодавця, тому, у разі виникнення необхідності, ТОВ «Юридична компанія «Євросервіс» не обмежено в стягненні наявної заборгованості спадкодавця ОСОБА_3 за рахунок часткової відповідальності спадкоємця.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено.
На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1265, 1297 ЦК України, ст. ст. 40, 59 ЗУ «Про виконавче провадження» ст. ст. 13, 19, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Євросервіс», треті особи без самостійний вимог на предмет позову Інгульській відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса), приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Матвєєва Інна Миколаївна про зняття арешту, зі спадкового майна - задовольнити.
Зняти арешт, накладений Інгульським (Ленінським) відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження ВП № 8412477, б/н від 06.07.2011 року а саме з нерухомого майна: 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Дата складання повного тексту рішення 02.11.2023 року.
Суддя: Г.С. Костюченко