У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

за участю секретаря Рошошка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.03.2021 року, ухваленого у цивільній справі № 932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в квітні 2023 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернутий без виконання виконавчий лист, виданий Бабушкінським районним судом у справі № 932/14763/19, про зобов`язання Державної казначейської служби України виплатити позивачу 61717 грн. 52 коп. за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2021 року у цивільній справі № 932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення.

Разом з оригіналом виконавчого листа до суду надійшла копія постанови державного виконавця від 05.04.2023 року ВП №65491838 про закінчення виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом. В постанові державного виконавця закінчення виконавчого провадження обгрунтовано повторним невиконанням ДКСУ вимог державного виконавця в цьому провадженні, направленням державним виконавцем до Національної поліції України подання про кримінальне правопорушення, п. 11 частини 1 ст. 39 і частиною 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

17.08.2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.03.2021 року.

В заяві про встановлення судового контролю стягувач посилається на вичерпання всіх передбачених ЦПК України засобів спонукання ДКСУ до виконання остаточного судового рішення, на врегулювання даних правовідносин численними судовими рішеннями, включно з рішенням Касаційного цивільного суду від 01.03.2019 року у справі № 200/7261/13 і рішення ЄСПЛ від 06.12.2018 року у справі «Аграчова та інші проти України» та вимагає застосування вимог ст. 10 ЦПК України щодо застосування до даних правовідносин аналогії закону, й таким відсутнім у ЦПК України положенням закону, що забезпечує виконання судового рішення, вказує ст. 382 КАС України.

Учасники справи та їх представники в дане судове засідання не з`явилися, про день, час та місце його проведення повідомлялися належним чином.

Дане судове засідання проводиться без участі учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.3 ст. 432 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог стягувача з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України обов`язковість рішення суду віднесено до основних засад судочинства.

Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦПК України 2004 року судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів, виконуються податковими органами, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

Згідно з частиною другою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно підпункту 5 пункту 4 Положення «Про Державну казначейську службу України» Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

В розділі VIІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» відсутнє врегулювання дій суду при невиконанні судового рішення, зокрема, при поверненні суду виконавчого листа без виконання. Одночасно аналогічні правовідносини врегульовані для адміністративних справ ст. 382 КАС України, положення якого є найближчими до відсутніх в ЦПК України.

Суд також враховує практику з приводу невиконання судових рішень у ЄСПЛ, не лише стосовно пілотних рішень у справах «Іванов проти України» та «Бурмич та інші проти України», але й у справах стягувача від 22.11.2007 року «Заїченко проти України», від 06.12 2018 року «Аграчова та інші проти України», якими невиконання судового рішення та судова тяганина визнані такими, що порушують ст. 6 Конвенції з прав людини та основних свобод. Слід зауважити, що останнє вказане рішення стосується справи № 200/7261/13, прямим продовженням якої є ця справа.

Крім усього вказаного вище про обов`язковість судових рішень суд бере до уваги й рішення Конституційного суду України від 27.01.2010 року № 1-3рп/2010 за конституційним зверненням стягувача, яким також встановлена обов`язковість судових рішень.

З матеріалів справи вбачається, рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.03.2021 року, ухваленим у цивільній справі № 932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення, зобов`язано Державну казначейську службу України сплатити ОСОБА_1 заборгованість, що утворилась в наслідок невиконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у справі № 200/7261/13 від 20.03.2013 року з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 61 717 грн. 52 коп.

На виконання вказаного рішення судом 12.05.2021 року був виданий виконавчий лист, який передано для виконання.

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в квітні 2023 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернутий без виконання виконавчий лист, виданий Бабушкінським районним судом у справі № 932/14763/19, про зобов`язання Державної казначейської служби України виплатити позивачу 61717 грн. 52 коп. за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2021 року у цивільній справі № 932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення.

Разом з оригіналом виконавчого листа до суду надійшла копія постанови державного виконавця від 05.04.2023 року ВП №65491838 про закінчення виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, в якій закінчення виконавчого провадження обгрунтовано повторним невиконанням ДКСУ вимог державного виконавця в цьому провадженні, винесенням 20.03.2023 року державним виконавцем постанови про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200 грн.; направленням 05.04.2023 року державним виконавцем до Національної поліції України подання про кримінальне правопорушення щодо порушення кримінального провадження за фактом умисного невиконання посадовими особами Державної казначейської служби України рішення суду. У постанові міститься посилання на п. 11 частини 1 ст. 39 і частину 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, вбачається, що стягувачем, судом та державним виконавцем впроваджено всі передбачені законом заходи для виконання судових рішень, але вони виявилися неефективними - судові рішення, включно з рішенням від 05.04.2021 року Державною виконавчою службою не виконуються. Тому, з метою виконання завдань цивільного судочинства суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону й таким наближчим до відсутнього в ЦПК України положення про ефективний судовий контроль за виконанням судового рішення є ст. 382 КАС України.

Відповідно до ст. 382 КАС України: суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України. Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання. Суддя за клопотанням органу чи посадової особи, відповідальних за виконання рішення, на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, який стягується на користь Державного бюджету України за невиконання або неналежне виконання рішення, на суму штрафу, який було накладено за ці самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження.

Ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції. Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає необхідним зобов`язати Державну казначейську службу України у місячний строк з дати набрання цією ухвалою законної сили подати до суду звіт про виконання рішення Бабушкінського районного суду м . Дніпропетровськ від 05.03.2021 року.

Керуючись ст.ст. 4, 9, 10 ЦПК України, рішеннями ЄСПЛ від 22.11.2007 року у справі «Заїченко проти України» та від 06.12.2018 року у справі «Аграчова та інші проти України», частиною 1 ст. 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 05.03.2021 року у цивільній справі № 932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення, - задовольнити.

Зобов`язати Державну казначейську службу України у місячний строк з дати набрання цією ухвалою законної сили подати до суду звіт про виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2021 року, ухваленого у цивільній справі № 932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Т.О. Кудрявцева