КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.
Єдиний унікальний номер справи № 755/4315/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Прийма Марина Олександрівна, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 червня2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що з 11 серпня 2021 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що з листопада 2022 року вона з відповідачем проживає окремо, проте син знаходиться на її утриманні, відповідач допомогу не надає для утримання дитини, тому позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Посилаючись на те, що дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, просила суд: стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини за минулий час з листопада 2022 року по березень 2023 року у розмірі 42 495,90 грн.; стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 25% з усіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення з позовом до суду до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки у розмірі 2 684,00 грн. щомісячно, починаючи з 14 березня 2023 року до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнення з відповідача судових витрат.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить позов задовольнити частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів у розмірі з усіх видів доходів, в частині стягнення коштів на утримання позивачки у розмірі 2 684,00 грн. до досягнення дитиною трьох років покладається на розсуд суду, в решті вимог просить відмовити.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі по 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. щомісячно, починаючи з 03 квітня 2023 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час, позивачка ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 червня 2023 року скасувати частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення, а саме задовольнити позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини за минулий час з листопада 2022 року по березень 2023 року у розмірі 42 495,90 грн.

У апеляційній скарзі стверджує, що після припинення фактичних сімейних відносин з 10 листопада 2022 року, з відповідачем проживає окремо, проте син знаходиться на її утриманні. Відповідачем один раз було перераховано їй 1400 грн і більше матеріальної допомоги їй та синові не надавав. За період з 10 листопада 2022 року по 18 січня 2023 року позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати їй та дитині утримання, повернути особисті речі, натомість відповідач відмовлявся надавати утримання та повідомляти дійсний розмір доходів. Для одержання аліментів з відповідача, окрім звернень через месенджер «Viber» та «Telegram» за його номером телефону: НОМЕР_1 позивачкою також вжито заходів із офіційного звернення до органів опіки та піклування з проханням посприяти в отриманні аліментів з відповідача. Тобто окрім спроби вирішення питання утримання дитини з її батьком, позивачкою також вживались заходи направлені на звернення до офіційних органів, адже відповідач ухиляється від надання утримання дитині та дружині, приховує свої доходи.

Обов`язок щодо утримання дитини та забезпечення їй належного рівня, у тому числі належних житлових умов, фізичного та розумового розвитку і обов`язок з виховання позивачкою виконується на належному рівні.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вказує, що судом першої інстанції було всебічно та повно досліджено всі матеріали справи, а дане рішення законне та обґрунтоване.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 42 495,90 грн. Рішення оскаржується в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Встановлено, що з 11 серпня 2021 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 14).

Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Також встановлено, що малолітня дитина, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачкою.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В апеляційній скарзі позивачка просить задовольнити позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини за минулий час з листопада 2022 року по березень 2023 року у розмірі 42 495,90 грн.

З наведених позивачкою розрахунків убачається, що аліменти за минулий час нараховані за період з 10 листопада 2022 по 13 березня 2023, з урахуванням середніх витрат позивачки на дитину за місяць у розмірі 3 486,60 грн., з яких враховано частину, та доходу відповідача у розмірі 30 000 грн., з якого враховано 25% - в сумі 7 500 грн.

Відповідно частини 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: 1) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; 2) ухилення відповідача від надання утримання дитині.

На підтвердження позовних вимог у вказаній частині позивачка надала скріншоти з мобільних месенджерів зв`язку переписок між нею та відповідачем за період з 21 листопада по 18 січня (а.с. 25-43), копії: звернень до Національної поліції, до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 14 лютого 2023, до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 20 лютого 2023 (а.с. 46, 49, 51), чеків на іноземній мові з фотознімками дитячого харчування та дитячих товарів (а.с. 53-81), полісу ЕР № 205989933 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальника ОСОБА_2 строком дії з 22 вересня 2021 до 21 вересня 2022 в забезпечення транспортного засобу Дачія Логан , 2007 року випуску (а.с. 24).

Також до суду позивачкою було подано скірншоти із сайту oilеr.uа з переліком вакантних посад, копії звернень позивачки до ДПС Київської області від 24 квітня 2023 року, 15 травня 2023 року, скріншот мобільного месенджера із зазначенням мобільного номеру телефону відповідача з рекламним змістом, скріншот з інтернет ресурсу ютуб, скріншот з фотознімком та флешносій. Натомість, ці докази подані без підтвердження їх надсилання (надання) відповідачу, що є порушенням вимог частини 9 ст. 83 ЦПК України, у зв`язку з чим вказані докази суд не бере до уваги.

За правилами частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зі змісту скріншотів мобільних месенджерів зв`язку переписок між сторонами вбачається, що позивачка просила відповідача перечислити 25% на утримання своєї дружини і дитини, коли він буде отримувати зарплату першого числа, вказуючи номер її картки, з чим відповідач погодився. Як вбачається з матеріалів справи 01 грудня відповідач надіслав копію чеку ПриватБанк від 01 грудня 2022 року про перерахування позивачці 1400,00 грн., зазначаючи, що це 25% його заробітної плати (а.с. 30-33).

Доказуванню підлягають обставини щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі і доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України) та передбачено положеннями процесуального закону.

З наявних у справі доказів встановлено, що на прохання позивачки про перерахування із отриманої відповідачем першого числа заробітної плати коштів на дитину відповідач переказав позивачці грошову суму 1400,00 грн. У подальшому після 29 листопада 2022 року позивачка з вимогами до відповідача щодо надання коштів на утримання дитини не зверталась.

Повідомлення позивачки у зверненнях до Національної поліції від 14 квітня 2023 року, до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 14 лютого 2023 року та до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 20 лютого 2023 року про те, що відповідач з 10 листопада 2022 року фінансово дитину не утримує, не можна вважати належними доказами на підтвердження вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За викладених обставин, позовні вимоги у частині стягнення з відповідача аліментів за минулий час на утримання дитини з листопада 2022 року по березень 2023 року задоволенню не підлягають, оскільки сторона позивача не надала належних, достовірних і достатніх доказів про вжиття позивачкою заходів для одержання аліментів, ухилення відповідача від їх сплати, яке полягало би в його умисних діях чи бездіяльності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова