Справа № 946/5794/23
Провадження № 2/946/2905/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2023 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять встановити факт спільного їх проживання з ОСОБА_4 на день відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за кожним з них в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_2 .

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх син ОСОБА_4 , на день смерті спадкодавця залишилось майно, яке складається з 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 . Померлий був інвалідом дитинства, тому вони проживали разом однією сім`єю за вказаною адресою, оскільки він потребував сторонньої допомоги, разом з сином вели домашнє господарство, сплачували комунальні послуги, робили поточний ремонт, косметичний ремонт кімнат. 20.06.2023 року позивачі звернулись до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого, втім письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. позивачів повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що позивачі не прийняли спадщину у встановлений законодавством строк і не подали документи, що підтверджують факт сумісного проживання з померлим.Позивачі зазначають, що померлий за життя заповіт не залишив, позивачі являються спадкоємцями за законом першої черги, спадщину прийняли шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, відповідач, як спадкоємиця також першої черги спадщину не прийняла, проживає окремо, із заявою про прийняття спадщини не зверталась.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою просить справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом зі своїм сином ОСОБА_4 до 22.02.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 . Вони проживали як одна сім`я, вели спільне господарство. Також вказала, що померлий був інвалідом з дитинства та не міг сам за собою доглядати, тому позивачі проживали весь час разом з ним.

Крім того, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 також пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом зі своїм сином ОСОБА_4 до 22.02.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 . Також вказала, що померлий був інвалідом з дитинства та не міг сам за собою доглядати, тому позивачі проживали весь час разом з ним. Зазначила, що вони проживали як одна сім`я, вели спільне господарство.

Вислухавши представника позивачів, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належить:

- 1/4 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 05.02.1996 року Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації, що також підтверджено відповіддю на запит № 687 від 02.10.2023 року, наданою КП «Ізмаїльське МБТІ».

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 25.02.2022 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72880588 від 20.06.2023 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являються:

батько ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 , виданим 08.12.1982 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Ізмаїл;

мати ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 , виданим 08.12.1982 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Ізмаїл;

сестра ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 11.06.1989 року Ізмаїльським районним відділом РАЦС та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданим 23.04.1915 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, згідно якого ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , вели домашнє господарство, сплачували комунальні послуги, робили поточний ремонт, косметичний ремонт кімнат. Спадкодавець мав проблеми зі здоров`ям, постійно потребував стороннього догляду, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 725002, виданою 02.07.2014 року Ізмаїльською міжрайонною медико-експертною комісією, що підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , таким чином , вважаються такими, які прийняли спадщину.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 у встановлений законом строк спадщину не прийняла та постійно зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини не проживала, тобто вважається такою, яка спадщину не прийняла.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. позивачів повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що позивачі не прийняли спадщину у встановлений законодавством строк і не подали документи, що підтверджують факт сумісного проживання з померлим.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1264, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з ОСОБА_4 на день відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.11.2023 року.

Суддя: О.Я.Присакар