Справа №644/7748/23
н/п 2/644/2912/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова - Сітало А.К., розглянувши заяву судді Сітало А.К. про самовідвід у цивільній справі №644/7748/23, за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України, Управління соціального захисту населення Індустріального району Харківської міської ради про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 жовтня 2023 року, в провадження судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Сітало А.К. надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України, Управління соціального захисту населення Індустріального району Харківської міської ради про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

11 жовтня 2023 року, ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. Ухвалу позивач отримала 17 жовтня 2023 року. 20 жовтня 2023 року, позивач подала заяву про роз`яснення ухвали від 11 жовтня 2023 року. Ухвалою суду від 26 жовтня 2023 року, заява залишена без задоволення. В проміжок часу між прийняттям вказаних судових рішень позивачем направлено запити до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з приводу майнового стану та кваліфікації судді Сітало А.К.

30 жовтня 2023 року до судді Сітало А.К. надійшла заява позивача, подана на виконання ухвали суду від 11 жовтня 2023 року. До заяви додано уточнену позовну заяву та додатки. Із змісту заяви, та дій позивача, вбачається, що у позивача склалося враження, що головуючий чинить їй перепони у доступі до правосуддя, тобто виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді.

До відкриття провадження у справі суддя Сітало А.К. з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, заявив самовідвід.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відповідно до ст. 39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Порядок розгляду питання про самовідвід регламентований положеннями ст. 40 ЦПК України, якими визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Задля уникнення будь-яких непорозумінь при вирішенні даного спору, головуючий суддя має бути відведений заради виключення можливості стверджувати про сумнів щодо його об`єктивності та упередженості.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді у результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України", від 28.10.1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Таким чином, наявність неупередженості визначається фактором, що полягає у забезпеченні таких умов, при яких були б неможливі сумніви у неупередженості суду, що прямо передбачено п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, як підстава для задоволення заяви про самовідвід.

З аналізу викладених обставин, приходжу до висновку про неможливість розгляду у вказаному складі суду зазначеної цивільної справи.

Керуючись ст. ст.36, 39, 40, 41, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід судді Сітало Андрія Костянтиновича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України, Управління соціального захисту населення Індустріального району Харківської міської ради про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити.

Передати справу до канцелярії Орджонікідзевського районного суду м. Харкова для розподілу у порядку, установленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А. К. Сітало