Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 369/2316/19
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/14085/2023
Головуючий у суді першої інстанції Л. М. Ковальчук
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
01 листопада 2023 року місто Київ

Справа № 369/2316/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

секретар судового засідання Пасічник К. В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю

«Київська обласна енергопостачальна компанія»

відповідач Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські

регіональні електромережі»

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», подану представником Гулевичем Володимиром Григоровичем,

та апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», подану представником Бабичем Миколою Михайловичем,

на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2023 року, ухваленеу складі судді Ковальчук Л. М., в приміщенні Києво - Святошинського районного суду Київської області,

у с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, уточненим у подальшому, до ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», ПрАТ «Київобленерго» про визнання незаконною вимоги щодо сплати рахунку за електроенергію, мотивованим тим, що 24.10.2012 між ним, як власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , та ПрАТ «Київобленерго» було укладено договір про користування електричною енергією та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . За постачання електричної енергії до його домоволодіння з часу укладення даного договору і до сьогоднішнього дня ним повністю оплачувалися усі виставлені рахунки. Однак, 30.06.2018 він отримав від ПрАТ «Київобленерго» рахунок за електроенергію НОМЕР_2 за червень 2018 року, в якому була зазначена незрозуміла йому сума до сплати з ПДВ - 396 931,87 грн. згідно невідомих та незрозумілих умов і тарифів та коефіцієнт трансформації - 20, що не передбачено укладеним між сторонами договором про користування електричною енергією від 24.10.2012.

Позивач вказав, що на початку лютого 2019 року він отримав від ТОВ «Київська обласна ЕК», утвореної ПрАТ «Київобленерго», як нового постачальника електроенергії, рахунок за електроенергію № НОМЕР_3, за січень 2019 року на суму 22 911,12 грн із застосуванням коефіцієнту трансформації - 20, що не передбачено укладеним між сторонами договором про користування електричною енергією. На думку позивача, новий постачальник електроенергії намагається незаконно, як і попередній, отримувати від позивача плату за електроенергію у 20 разів вищу за аналогічну плату усього населення України.

Ураховуючи зазначене, позивач просив суд визнати незаконними дії ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» щодо вимоги сплати коштів із застосуванням коефіцієнту трансформації - 20 за спожиту електроенергію в сумі 22 911,12 грн., виставленої у рахунку за електроенергію № НОМЕР_3 за січень 2019 року, поставлену до житлового будинку по АДРЕСА_1 та визнати незаконними дії ПрАТ «Київобленерго» щодо застосування коефіцієнту трансформації «К тр. - 20» для розрахунку обсягу спожитої позивачем електричної енергії, поставленої до будинку по АДРЕСА_1 , яким визначається обсяг проданої електричної енергії, що передається для отримання оплати ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія».

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про визнання незаконною вимоги щодо сплати рахунку за електроенергію задоволено. Визнано незаконними дії ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» щодо вимоги сплатити ОСОБА_1 коштів із застосуванням коефіцієнту трансформації - 20 за спожиту електроенергію в сумі 22 911,12 грн, виставленої у його рахунку за електроенергію № НОМЕР_3 за січень 2019 року, в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Визнано незаконними дії ПрАТ «Київобленерго» щодо застосування коефіцієнту трансформації «К тр. - 20» для розрахунку обсягу спожитої ОСОБА_1 електричної енергії до будинку по АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» через свого пердставника Гулевича В. Г. , подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить рішення суду в частині задоволених вимог до ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не звернув уваги на положення укладеного між сторонами договору від 01.01.2019, невірно застосував положення Закону України «Про ринок електричної енергії», Правила роздрібного ринку ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» та дійшов помилкових висновків про наявність законних підстав для задоволення вимог позивача, пред`явлених до ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія». При вирішенні даного спору судом не було враховано, що ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» не здійснює функції з обліку електроенергії та не визначає обсяги спожитої електроенергії споживачами, не здійснює фіксацію показників елетролічнильників та особисто не визначає обсяг проданої електроенергії споживачам. Поза увагою суду залишилося те, що рахунок за електроенергію за січень 2019 року було сформовано позивачу на підставі даних, отриманих від ПрАТ «Київобленерго».

Не погоджуючись з рішенням суду ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» через свого пердставника Бабича М. М. , подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить рішення суду в частині задоволених вимог до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що задовольняючи позовні вимоги, пред`явлені до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», суд першої інстанції не врахував, що у матеріалах справи відсутні докази щодо застосування ПрАТ «Київобленерго» коефіцієнту трансформації «К тр. - 20» для розрахунку обсягу спожитої позивачем електричної енергії у будинку по АДРЕСА_1 . Також суд не взяв до уваги, що позивачем не заперечується менше споживання електричної енергії у січні 2019 року ніж зазначено у довідці від 08.04.2019 №03/300/2478. Крім того судом не було встановлено під час розгляду справи яким чином порушені та в чому полягають незаконні дії ПрАТ «Київобленерго» при формуванні та направленні ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» рахунку на оплату за електричну енергію позивачу.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» - Кротов О. Ю. підтримав подану Товариством апеляційну скаргу, просив задовольнити з викладених в ній підстав. Просив задовольнити також і апеляційну скаргу ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі».

Представник ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» - Бабич М. М. у судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав подану Товариством апеляційну скаргу, просив задовольнити з викладених в ній підстав. Просив задовольнити також і апеляційну скаргу ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія».

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи, у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, причини неявки суду не повдомив. Будь -яких заяв чи клопотань від позивача до суду апеляційної інтсанції не надійшло.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бочан І. П. надіслав до суду заяву про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, у якій просив визначити відповідальним за проведення відеоконференції Тернопільський міськрайонний суд. Вказане клопотання зареєстроване Київським апеляційним судом 31.10.2023 та передано судді - доповідачу 01.11.2023. У задоволенні клопотання Бочану І. П. колегія суддів відмовила з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за відсутності позивача та його представника, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників відповідачів Кротова О. Ю. та Бабича М. М. , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» та ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

30 червня 2018 року ОСОБА_1 отримав від ПрАТ «Київобленерго» рахунок за електроенергію № НОМЕР_4 за червень 2018 року, в якому була зазначена сума до сплати з ПДВ - 396 931,87 грн за умовами і тарифами та коефіцієнт трансформації - 20, що не передбачено укладеним між ОСОБА_1 та ПрАТ «Київобленерго» договором про користування електричною енергією від 24.10.2012.

Також на початку лютого 2019 року ОСОБА_1 отримав від ТОВ «Київська обласна ЕК», утвореної ПрАТ «Київобленерго» як нового постачальника електроенергії, рахунок за електроенергію № НОМЕР_3, за січень 2019 року на суму 22 911,12 грн із застосуванням коефіцієнту трансформації - 20, що не передбачено укладеним між ОСОБА_1 та ПрАТ «Київобленерго» договором про користування електричною енергією від 24.10.2012.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04.06.2020, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 25.02.2021, у справі №369/9795/18 позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Київобленерго», Києво - Святошинського РП ПрАТ «Київобленерго» про визнання незаконними дій задоволено. Визнано незаконними дії до ПрАТ «Київобленерго», Києво - Святошинського, РП ПрАТ «Київобленерго» щодо вимоги сплати ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 396 931,87 грн, виставленої в рахунку за електроенергію НОМЕР_2 за червень 2018 року та попередження про припинення постачання електроенергії до житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Частиною четвертою статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що згідно висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №17-3/1823 від 11 січня 2020 року: «Підпис в договорі про користування електричною енергією д/п 10914598 від 24 жовтня 2012 року у графі «підпис Споживача» у п. 31 та в графах «Споживач______підпис» виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою».

У справі № 369/9795/18 суд встановив, що договір від 24 жовтня 2012 року між ПрАТ «Київобленерго» та ОСОБА_1 є неукладеним.

Звертаючись до суду із цим позовом ОСОБА_1 просив суд визнати незаконними дії ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» щодо вимоги сплати коштів за спожиту електроенергію із застосуванням коефіцієнту трансформації - 20 згідно рахунку за електроенергію № НОМЕР_3 за січень 2019 року, і визнати незаконними дії ПрАТ «Київобленерго» щодо застосування коефіцієнту трансформації «К тр. - 20» для розрахунку обсягу спожитої, електричної енергії, поставленої до його нового будинку по АДРЕСА_1 , яким визначається обсяг проданої електричної енергії, який передається для отримання з нього плати ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія».

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої ністанції виходив з довденості та обгрунтованості заявлених позовних вимог, урахувавши обставини встановлені рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04.06.2020, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 25.02.2021, у справі № 369/9795/18.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю узгоджуються із наявним у матеріалах справи доказам та встановленим судом обставинам з огляду на таке.

Так, завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Тлумачення статті 714 ЦК України свідчить, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання енергетичних ресурсів (зокрема, електричної енергії) споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Електрична енергія по своїй суті є специфічною споживною річчю, визначеною родовими ознаками.

У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати, зокрема, вчинення між сторонами односторонніх правочинів, підстави для односторонньої відмови і коли ці правочини породжують відповідні правові наслідки щодо зміни договору.

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правовідносин, обов`язки енергопостачальників або інших суб`єктів, визначених законом щодо постачання та розподілу електричної енергії, встановлюються законом, що регулює відносини у сфері постачання та розподілу електричної енергії.

Послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами Правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно пункту 8 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг , опублікованого в засобах масової інформації та на веб - сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь -яких обсягів електроенергії, або підписання заяви - приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником унверсальних послуг.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.01.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» укладено договір про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг №400907181, який є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєдннаня споживача до договору. Умови договору є однаковими для усіх споживачів.

Згідно п. 2.1 договору від 01.01.2019 №400907181 постачальник продає електричну енергію споживачу для потреб електроустановок споживача. А споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Обсяг проданої електроенергії визначається оператором системи розподілу ПрАТ «Київобленерго» (п. 2.3 Договору).

З навелено вбачаєтьсчя, що з 01.01.2019 відповідач не є постачальником електричної енергії згідно договору про користування електричною енергією від 24.10.2012.

Незважаючи на зазначене, ПрАТ «Київобленерго» було проведено ОСОБА_1 нарахування за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням коефіцієнту трансформації К тр. - 20, а ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» було направлено позивачу рахунок із вимогою сплатити заборгованість за спожиту електроенергію із розрахунку застосування коефіцієнту трансформації - 20, що прямо суперечить встановленим вище обставинам справи.

Так в матеріалах справи не міститься доказів, які б підтверджували встановлення відповідачем факту виникнення заборгованості за спожиту електричну енергію у позивача, оскільки такі рахунки сплачувалися ним належним чином. Заборгованість, яка була нарахована, фактично виникла з вини відповідачів, які самостійно змінили умови нарахування, без погодження його з користувачем, самостійно провівши нарахування за спожиту електроенергію з урахуванням коефіцієнту трансформації К тр. - 20, що суперечить чинному законодавству та порушує права позивача.

Так, згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції матеріали справи не містять. Таких доказів не додано відповідачами до поданих ними апеляційних скарги та не отримано таких доказів судом апеляційної інстанції у ході розгляду справи.

Доводи апеляційних скарг ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» та ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності у відмові ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Загалом такі доводи ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачами норм матеріального права і зводяться до намагання переоцінити встановлені судом обставини.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте, Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Суд у своєму рішенні навів мотиви з яких прийняв до уваги доводи позивача щодо наявності підстав для задоволення позову та навів достатнє мотивоване обґрунтування підстав для відмови у прийнятті до уваги заперечень ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» та ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі».

Таким чином, під час розгляду справи суд першої інстанції дотримався вимог закону, повно та всебічно з`ясував обставин справи, надав правову оцінку доводам і запереченням сторін та зібраним у справі доказам, вірно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, з огляду на що, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» та ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» колегія не знаходить.

Справу було розглянуто судом першої інстанції на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних доказів.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишає без змін, а апеляційні скарги ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» та ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» без задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Оскільки апеляційни суд залишає рішення суду без змін, а апеляційні скарги відповідачів без задоволення, тому судові витрати по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» та ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі».

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», подану представником Гулевичем Володимиром Григоровичем, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», подану представником Бабичем Миколою Михайловичем, залишити без задоволення.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 06 листопада 2023 року.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна