Справа № 522/1807/23
Провадження №2/523/3283/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2023 р. Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Бузовський В.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи,

встановив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи .

01 серпня 2023 року ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси головуючим було відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті заяви про заміну предмету позову.

01 серпня 2023 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу №522/1807/23 до судового розгляду по суті.

09 жовтня 2023 року постановою Одеського апеляційного суду ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

23 жовтня 2023 року позивачем ОСОБА_1 через канцелярію Суворовського районного суду м.Одеси подано заяву про відвід судді Бузовського В.В.

31.10.2023 року справа повернулась до Суворовського районного суду м.Одеси з Одеського апеляційного суду.

01 листопада 2023 року ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси визнано необґрунтованою заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Бузовського В.В. з підстав зазначених в заяві, матеріали цивільної справи передано до канцелярії для здійснення автоматизованого розподілу іншому судді.

02 листопада 2023 року ухвалою судді Кисельова В.К. С. відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Бузовського В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи, з підстав зазначених ОСОБА_1 в заяві про відвід.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід з огляду на наступне.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених У ст. 36,37,38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У відповідності до ч.9 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який с стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов?язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з

прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об?єктивності судді.

Частина 1, 2, 9 ст. 40 ЦПК України визначає, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності) як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами ЄСПЛ.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві!» повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Крім наведених об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо ("П`єрсак проти Бельгії"); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант ("Прокол проти ОСОБА_3 "); наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі ("Дактарас проти Литви"); участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення ("Макгоннелл проти Сполученого Королівства") тощо. Так, у справі "Деміколі проти Мальти" було визнано порушення об`єктивного критерію неупередженості суду, адже до складу Палати представників Мальти, яка розглядала справу заявника, входили два члени, що раніше піддавалися критиці у статті заявника, яка мала відношення до справи, а тому фактично мали особисту заінтересованість у справі.

Так, при постановленні ухвали від 01.08.2023 року суддя висловив позицію щодо відсутності підстав для задоволення клопотання позивача , про зміну предмету позову, чим фактично висловив свою позицію щодо його розгляду.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду від 01.08.2023 року судом апеляційної інстанції не є обов`язковим для суду першої інстанції при повторному розгляді зазначених клопотань. Крім того, ухвалу суду першої інстанції не було визнано незаконною, а зазначено, що такий висновок є передчасним.

Враховуючи, що при подальшому розгляді у сторони як позивача, так і відповідача у випадку як задоволення так і відмови в задоволенні вищезазначеного клопотання при повторному розгляді, виникнуть сумніві щодо об`єктивності та неупередженості судді, а розгляд такого питання в подальшому на стадії судового розгляду є неможливим, тому головуючий вважає за необхідне заявити самовідвід.

Таким чином, розгляд суддею Бузовським В.В., позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи, може викликати сумніви в неупередженості судді, у зв`язку з чим суддя Бузовський В.В. вважає за необхідне заявити самовідвід, в наслідок чого буде здійснено автоматичний розподіл справи і розгляд почнеться з початку, тобто зі стадії підготовчого засідання, та учасники справи в повному обсязі зможуть реалізувати своє право на здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом на тій стадії розгляду справи, яка передбачає вирішення заявлених клопотань в законний спосіб, в тому числі зміну предмету позову.

Керуючись ст.36,38, 39, 40 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід судді Суворовського районного суду м. Одеси Бузовському Віталію Володимировичу від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи.

Передати матеріали цивільної справи №522/1807/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи до канцелярії Суворовського районного суду м. Одеси для подальшого розподілу у порядку встановленому ч.3 ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підписана 06.11.2023 року.

Суддя: