Справа № 138/2076/23
Провадження №:2/138/683/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю секретаря Бугера І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 17.02.2020 відповідач керуючи транспортним засобом «Mazda» д.н.з. « НОМЕР_1 » допустив зіткнення з транспортним засобом «Skoda» д.н.з. « НОМЕР_2 ». Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Mazda» д.н.з. « НОМЕР_1 » була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР168648276. Під час ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2020 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Внаслідок настання страхового випадку потерпіла особа звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування, в результаті чого ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Груп» здійснила виплату такого відшкодування у розмірі 80256,60 грн.

Особа, яка відкшодувала шкоду заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до фото з місця ДТП відповідач надає послуги таксі, що не передбачено умовами полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР168648276.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача завданні збитки в порядку регресу в розмірі 40128,30 грн., заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області 21.07.2023 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Головуюча суддя Київська Т.Б. перебувала у відпустці в період з 04.09.2023 по 29.09.2023 включно, на підставі наказу № 136 по Могилів-Подільському міськрайонному суду від 11.08.2023.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.10.2023 постановлено здійснювати розгляд даної справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

13.10.2023 до суду надійшов відзив на позов, мотивований тим, зокрема, що позивачем не додано до позовної заяви жодного доказу настання підстав визначених ст.38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на момент ДТП. Позивач обмежився лише вказівкою про те, що відповідач начебто надає послуги таксі, що є порушенням договору обов`язкового страхування. Жодного належного та допустимого доказу, на підтвердження цих обставин суду надано не було. Крім того, позов подано до суду із порушенням загальної позовної давності терміном у три роки, оскільки виплата страхового відшкодування потерпілій стороні була здійснена 04.05.2020 та відповідно до ч.6 ст.261 ЦК України за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Враховуючи викладене відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

25.10.2023 до суду надійшла відповідь на відзив від позивача, яка мотивована тим, зокрема, що відповідач заперечуючи у відзиві на позов проти позовних вимог не наводить ні суду, ні позивачу доводів які б спростовували ту обставину, що ОСОБА_1 надавав послуги таксі. Також, зазначив, що відповідно до п.19 Прикінцевих положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначенні статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу, продовжуються на строк його дії. Враховуючи викладене, строки на подання позову пропущенні не були.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позов підтримав.

Відповідач про час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживання.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Суд встановив, що між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР168648276, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 . Дана обставина підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР168648276.

17.02.2020 о 20 год. 55 хв. в м. Вінниця на перехресті вулиць В.Порика-Юності, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mazda», д.н.з. « НОМЕР_1 », виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю марки «Skoda», д.н.з. « НОМЕР_2 », який рухався в зустрічному напрямку внаслідок чого здійснив зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.4, 16.6 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2020, яка набрала законної сили 14.04.2020.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» визнало дорожньо-транспортну пригоду за участі застрахованого автомобіля Skoda», д.н.з. « НОМЕР_2 » страховим випадком та здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 80256,60 грн., що підтверджується заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування №68, актом огляду транспортного засобу від 19.02.2020, розрахунком страхового відшкодування до справи №68 від 29.04.2020, платіжною інтрукцією №ЗР044929 від 04.05.2020, а також висновком калькуляцією ремонтних робіт №20-0285168 від 24.02.2020.

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі N 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою N 48553 / 99 "Совтрансавто - Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Позивач стверджує, що з метою досудового врегулювання спору ним було направлено на адресу відповідача претензію про регресні вимоги.

Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом, встановленим статтею 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст.38-1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Пред`являючи даний позов саме з підстав визначених вказаною вище нормою позивач посилається лише на фото з місця ДТП, з яких вбачається, що на транспортному засобі «Mazda» з д.н.з. « НОМЕР_1 », наявний напис «Тахі838» на бічних сторонах автомобіля. Разом з тим, інших доказів, які б могли підтвердити ту обставину, що відповідач дійсно надавав послуги таксі надано не було, у тому числі доказів працевлаштування у службі таксі, реєстрації відповідача, як фізичної особи підприємця або передачу такого авто в оренду для цієї мети. Також, позивачем не заявлялись будь-які клопотання про витребування доказів для доведення такої обставини.

Крім того, відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Враховуючи викладене, суд не може вважати доведеним той факт, що транспортний засіб, яким керував відповідача в момент ДТП використовувася у сфері послуг таксі, оскільки сама по собі лише наліпка на авто з написом «Taxi838» не є безумовним доказом такої обставини.

Згідно до ч.1 ст.79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що визначено частиною 1 статті 81 ЦПК України.

Разом з тим, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у відповідності до статті 62 Конституції України.

Враховуючи викладене вище та положення зазначених норм суд дійшов висновку, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, щодо обґрунтування заявлених вимог, а саме того, що ОСОБА_1 використовував автомобіль марки «Mazda», д.н.з. « НОМЕР_1 » в сфері надання послуг таксі під час ДТП, яка сталась 17.02.2020, а сама по собі наліпка з написом «Тaxi838» на його авто не є достатнім доказом на підтвердження вимог позивача, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

В силу ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного вище та ст.62 Конституції України, враховуючи положення ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт", ст. 38-1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.979, 993, 1191 ЦК України, ст. 12, 13, 79-82, 89, 141, 247, 259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовуПриватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуран Груп», Код , адреса: 04050, вул.Глибочицька, 44, м.Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т.Б.Київська