Справа № 718/3530/23
Провадження 2/718/716/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2023 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Мінів О.І.

секретаря судових засідань Анучкіній О.З..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань, в порядку спрощеного позовного провадження з (повідомлення) викликом сторін, цивільну справу №718/3530/23 року за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: с. Верхні Станівці, Вижницький район, Чернівецька область) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів ,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Позивач ОСОБА_1 11.10.2023 звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 22.02.2022 року у виконавчому комітеті Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №2. Крім того, просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 11.10.2023 року.

Зазначає, що спільне життя з відповідачкою виявилося невдалим та припинилося протягом невеликого проміжку часу, через несумісність характерів та різні погляди на життя, що призвело до виникнення між ними неприязних стосунків, нерозуміння один одного, і вони більше не підтримують подружні відносини, а шлюб носить формальний характер.

Фактично сімейно-шлюбні відносини між ними вже припиненні, спільне життя, збереження шлюбу та примирення є неможливими, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам, поновлювати сімейно-шлюбні відносини він немає наміру.

З посиланням на відповідні норми закону просить розірвати шлюб та залишити проживати малолітнього сина ОСОБА_4 , разом із батьком.

Вказує на те, що у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із ним та знаходяться на його утриманні, згідно укладеного між ними договору щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 14.10.2023.

Крім того, вказує на те, що відповідач на даний час самоусунулася від виконання обов`язків щодо утримання їхньої спільної дитини, не дбає про її розвиток та не надає матеріальної допомоги. Просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на його користь, на утримання неповнолітнього сина, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дати подання позову.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подала.

Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.10.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, на підставі ст.274 ЦПК України, судове засідання призначено на 03.11.2023 (а.с.21).

У судове засідання 03.11.2023 учасники не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 19.10.2023 скерував суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив долучити до матеріалів справи акт обстеження матеріально побутових умов, витяг з Реєстру територіальної громади, Договір про визначення місця проживання дитини, умов утримання та участі батьків у вихованні дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, 19.10.2023 скерувала заяву про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу, не заперечує щодо проживання дитини з батьком та стягнення з неї аліментів на утримання сина, та просить розгляд справи провести за її відсутності.

Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, приходить до наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідачкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано шлюб 22.02.2022 року у виконавчому комітеті Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 22.02.2022 виданого виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області (а.с.4)

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.07.2022 року, а/з №177 (а.с. 9)

Відповідно копії Акту обстеження матеріально побутових умов проживання ОСОБА_1 від 16.10.2023, затвердженого старостою Верхньостанівецького старостинського округу Вижницького району Чернівецької області, про те, що ОСОБА_1 , 1978 р.н. проживає за адресою: АДРЕСА_1 . До складу його сім`ї входять: дочка - ОСОБА_6 , 2002 р.н. не проживає, син ОСОБА_6 , 2008 р.н. не проживає, син дружини ОСОБА_7 в даний час в ЗСУ, син ОСОБА_3 , 2022 р.н. проживає разом з батьком.(а.с.14)

Із Витягу з Реєстру територіальної громади Брусницької територіальної громади вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , знята з реєстрації за місцем проживання. (а.с.15)

Згідно копії Договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 14.10.2023, засвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Літун М.В., визначено місце проживання та утримання спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно із батьком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16-17)

Норми права, які застосував суд.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України.

Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Щодо залишення проживання разом із батьком ОСОБА_1 сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Щодо вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , суд прийшов до наступного.

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК).

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Отже, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними тай чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду.

Що стосується позову в частині розірвання шлюбу, то судом встановлено, що з врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися та зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим.

Крім того, судом встановлено, що шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим, втрачена основа подружніх відносин, що підтверджується мотивами викладеними в позовній заяві, а тому суд вважає за таких умов, що шлюб може бути розірвано.

Що стосується позовних вимог в частині вирішення питання про стягнення аліментів, то суд в даному випадку враховує факт проживання дитини з батьком; вік дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, яка є фізично здорова, на утриманні якої інших осіб немає, та те, що утримання дитини є обов`язком обох батьків, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача, підлягають до задоволення, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , в твердій грошовій сумі (беручи до уваги відсутність постійного заробітку відповідача) в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Таким чином, з матеріалів справи убачається, що батьки малолітнього ОСОБА_4 , який не досяг чотирнадцятирічного віку, добровільно між собою визначили місце проживання дитини із батьком ОСОБА_1 , що не суперечитиме інтересам дитини, а тому суд вважає, що вимога в частині залишення проживання дитини разом з батьком знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів (2000 грн.) забезпечить дитині збереження певного матеріального рівня її утримання.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 11.10.2023

Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 110, 112, 114-115,180,181,184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81-82, 133, 141, 211, 247, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб, який зареєстрований 22.02.2022 року у виконавчому комітеті Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №2, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання адресою: АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій в сумі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 11.10.2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: с. Верхні Станівці, Вижницький район, Чернівецька область.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: О.І. Мінів