ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/12345/23

Провадження № 22-ц/4820/1913/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 686/12345/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданої його представником ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 серпня 2023 року (суддя Палінчак О.М.) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду ОСОБА_3 зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , який є сином сторін та з 2021 року навчається у Харківському університеті внутрішніх справ на денній формі навчання за кошти державного бюджету.

ОСОБА_3 вказувала, що самостійно не може в повній мірі матеріально забезпечити сина ОСОБА_4 , який навчається на першому курсі та потребує матеріального забезпечення на міський проїзд, харчування та навчальну літературу, а відповідач, в свою чергу, відмовляється добровільно забезпечувати сина.

З врахуванням наведеного позивачка просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини всіх видів його доходу до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 серпня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 18 травня 2023 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не довше, аніж до досягнення ним 23 років.

Не погоджуючись з цим рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 , оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_4 є курсантом денної форми навчання за державним замовленням Харківського національного університету внутрішніх справ та перебуває на повному речовому, продовольчому, фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету. І на спростування зазначеного позивачкою не надано доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у останньої потреби в матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням сина, а саме витрат на проїзд, харчування, проживання, придбання підручників.

ОСОБА_1 зазначає, що на його утриманні перебуває спільна з позивачкою донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь якої стягуються аліменти щомісячно в розмірі частини з усіх видів доходу. Також на утриманні апелянта перебуває його мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є інвалідом третьої групи та мешкає із ним.

На думку апелянта, позивачем не доведено потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням сина, не наведено мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору із відповідачем і апелянт не має можливості надавати матеріальну допомогу через своє скрутне матеріальне становище.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_2 , просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, а в іншій частині рішення залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Перевіривши матеріали справи, колегія судді вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення в повному обсязі не відповідає вказаним вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів не можливості сплачувати аліменти у розмірі частини від заробітку щомісячно, а обов`язок по утриманню повнолітніх дітей покладається на обох батьків, тому наявні підстави для стягнення аліментів на користь позивачки на утримання сина у розмірі частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно.

Однак, апеляційний суд не погоджується із зазначеним рішенням в частині визначеного розміру аліментів, що підлягають до стягнення із ОСОБА_1 , виходячи із наступного.

Згідно з частиною другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Тобто, обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.05.2016, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області (а.с. 5).

Зі змісту довідки МВС Харківського національного університету внутрішніх справ № 2/1101 від 05.05.2023, виданої ОСОБА_4 в тому, що він дійсно є курсантом 1 курсу (денна форма навчання за державним замовленням) Харківського національного університету внутрішніх справ IV рівня акредитації. Зараховано на навчання з 01.09.2022, передбачаємий термін закінчення навчання липень 2025 (а.с. 6).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що ОСОБА_4 навчається та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_1 , будучи працездатним, має можливість надавати таку допомогу і дослідивши та оцінивши усі докази, що надані учасниками справи, міськрайонний суд дійшовши вірного висновку про стягнення аліментів з відповідача, однак помилково визначив їх у розмірі частини всіх видів доходу ОСОБА_1 .

Так, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_4 , який є сином сторін у цій справі, на день постановлення оскаржуваного судового рішення є повнолітнім, продовжує навчання у Харківському університеті внутрішніх справ (навчання за державним замовленням) і не працює. Разом з тим, ОСОБА_3 в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано доказів щодо розміру потреб повнолітнього сина, що пов`язані із навчанням та можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі саме частин усіх видів його доходу.

Враховуючи факт повноліття сина сторін, його навчання на денній формі у Харківському університеті внутрішніх справ за державним замовленням, необхідність його потреб на міський проїзд, додаткове харчування та навчальну літературу, що не заперечувалося відповідачем як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, не доведення ОСОБА_1 неможливості надання матеріальної допомоги та враховуючи спільний обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка продовжує навчання, апеляційний суд вважає, що визначений міськрайонним судом розмір аліментів є завищеним і не відповідає обставинам справи.

Разом з тим, на думку колегії суддів, неспроможними є твердження апелянта про незаконність судового рішення та про відсутність підстав щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Адже доказів того, що син сторін в зв`язку з навчанням у Харківському університеті внутрішніх справ перебуває саме на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету у зв`язку із чим не потребує матеріальної допомоги, на що посилається ОСОБА_1 , останнім надано не було.

А додані до апеляційної скарги копії: свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , постанови про відкриття виконавчого провадження № 72346711 від 26.07.2023, довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14.09.2023, пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 20.12.2002, довідки серії 2-18 ДЖ № 301848 від 28.02.2002, паспорту ОСОБА_6 апеляційним судом не приймаються, адже будь яких клопотань про приєднання таких письмових документів до матеріалів справи, як доказів, представником відповідача заявлено не було, а згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням, чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Не приймаються апеляційним судом посилання представника відповідача про те, що останній був позбавлений можливості подати до суду першої інстанції вищенаведені докази, оскільки не викликався на судове засідання, призначене на 31.08.2023 та не мав можливості надати документи, спростовуються матеріалами справи, відповідно яких ОСОБА_2 , як адвокат відповідача, 14.06.2023 був повідомлений про судове засідання на 31.08.2023 на 11.30 год. (а.с. 19), а повідомлення представника учасника справи є, в силу вимог процесуального законодавства, належним повідомленням самого учасника справи. І, крім того, представник відповідача адвокат Марцонь В.Б. заявою від 29.08.2023 просив міськрайонний суд у справі №686/12345/23 в задоволенні позовних вимог відмовити та слухати за його відсутності (а.с. 23).

Посилання в апеляційній скарзі про незаконність судового рішення через приховання позивачкою факту утримання відповідачем неповнолітньої спільної дитини сторін та сплати ним аліментів у розмір частини з усіх видів його заробітку (доходу) відхиляються апеляційним судом, адже в суді першої інстанції і ОСОБА_1 , користуючись правничою допомогою, також не надавав суду інформацію та докази щодо сплати ним аліментів на користь позивачки на утримання спільної неповнолітньої дитини.

Аргументи апелянта про наявність у нього на утримання непрацездатної матері та не узгодження із відповідачем навчального закладу для навчання повнолітнього сина не є підставою для скасування судового рішення і відмови у позові, адже доказів наявності утриманців ОСОБА_1 до суду першої інстанції надано не було, а сам факт не узгодження між сином та батьком вибору навчального закладу не є підставою для відмови у стягненні аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів, що підлягають до стягнення із відповідача на користь позивачки слід змінити, зменшивши розмір аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача.

У відповідності до ч. 13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З врахуванням положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає до зміни судове рішення в частині судового збору, а саме зменшення стягнутих із ОСОБА_1 в дохід держави судових витрат за подачу позовної заяви пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 64% до 687,10 грн (1073,60 грн х 64/100).

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги та положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягають до компенсації за рахунок держави в порядку, встановленому Кабміном понесені ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 579,74 грн (1610,40 грн х 36/100) (а.с. 41).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 серпня 2023 року змінити, зменшивши стягнутий з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) розмір аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 18 травня 2023 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не довше, аніж до досягнення ним 23 років та зменшити стягнуту суму судового збору в дохід держави до 687 (шістсот вісімдесят сім) грн 10 коп.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України 579,74 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 02 листопада 2023 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай