Провадження № 2-н/127/6268/23
УХВАЛА

31 жовтня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Вінницягаз Збут» звернулось до суду з заявою про стягнення в порядку наказного провадження заборгованості за надані послуги з постачання природного газу з ОСОБА_1 в сумі 1712,66 грн за період з 01.03.2022 по 30.04.2022 включно.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу, враховуючи наступне.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимоги ч. 5 ст. 165 УЦПК України, 30.10.2023 судом отримано відповідь №295926 з Єдиного державного демографічного реєстру, згідно якої боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 04.04.2016 по даний час зареєстрована за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

В той же час, як слідує із заяви про видачу судового наказу та наданого розрахунку фінансового стану абонента по рахунку № НОМЕР_1 , заявником заявлено вимогу про стягнення з боржника ОСОБА_2 суми заборгованості за надані послуги з постачання природного газу, які були надані за адресою: АДРЕСА_2 , та нараховані за період з березня 2022 року по квітень 2022 року включно.

Тобто, з наявних матеріалів справи убачається, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості включають обставини споживання послуг боржником ОСОБА_2 за конкретним об`єктом нерухомості (квартири АДРЕСА_3 ), при тому, що боржник в період надання послуг вже мала інше зареєстроване місце проживання за адресою іншого об`єкта нерухомого майна (квартира АДРЕСА_4 цього ж будинку). Отже, встановлені обставини щодо місця надання послуги у розрахунковому періоді не підтверджують безспірність самого стягнення заборгованості та виникнення права грошової вимоги у заявленому розмірі до боржника, адже матеріали заяви, крім іншого, не містять доказів щодо права власності чи іншого речового права у боржника відносно нерухомого майна (та якого саме), як об`єкта надання послуги.

При цьому, слід звернути увагу заявника на особливості розгляду заявлених вимог в порядку наказного провадження, які розглядаються в безспірному порядку та у разі неможливості підтвердження виникнення права вимоги законодавцем передбачені процесуальні наслідки, зокрема визначені ч.8 ст. 165 ЦПК України. Наразі, зазначені у заяві обставини та докази щодо наявності у боржника договірних відносин з надання послуг з постачання природного газу, фактичне надання та споживання за цим договором відповідних послуг та неналежне виконання його умов однією із сторін, можуть бути предметом дослідження під час розгляду заявлених вимог в порядку спрощеного позовного провадження про стягнення заборгованості.

Подана ж заява про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання природного газу ґрунтується лише на загальних підставах.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 8 частини 1 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріалами заяви безспірно не підтверджується право вимоги до боржника, суддя дійшла висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити та роз`яснити заявнику його право звернутись з такими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ч.8 ст. 165, ст. ст. 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявникові його право звернутися до суду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: