КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про ухвалення додаткового рішення)

Справа № 357/8860/18 Головуючий у 1 інстанції: Дубановська І.Д.

Провадження №22-з/824/1109/2023 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

05 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Сушко Л.П., Олійника В.І.

при секретарі Дуб С.І.

розглянувши заяву адвоката Косяка Вячеслава Миколайовича - представника товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010» про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою адвоката Тетері Світлани Ігорівни - представника Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2021 року в справі за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010», державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни, про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ПОСП «Сидори» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Еліта-2010», державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю., про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2021 року позов ПОСП «Сидори» залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Тетері С.І. - представника ПОСП «Сидори» залишено без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2021 року без змін.

23 серпня 2023 року адвокат Косяк В.М. - представник ТОВ «Еліта-2010» подав заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заяву обґрунтовує тим, що суд не вирішив питання про судові витрати, які були понесені ТОВ «Еліта-2010» при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, які складаються із сплачених на користь АО «МКБ ГРУПП» витрат на правничу допомогу.

23 серпня 2023 року представник ПОСП «Сидори» подав клопотання про зменшення розміру заявлених витрат на правничу допомогу до 7 000,00 грн, проте апеляційний суд не приймає його до увага, у зв`язку з тим що дане клопотання обґрунтовує зменшення витрат на правничу допомогу саме для ТОВ Агтокомплекс «Узин», яке не є учасником справи, а не ТОВ «Еліта-2010».

Сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про місце і час розгляду заяви.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника ТОВ «Еліта-2010» про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина восьма, дев`ята статті 139 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року апеляційна скарга ПОСП «Сидори» залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Еліта-2010» - адвокат Косяк В.М. просить стягнути з ПОСП «Сидори» на користь ТОВ «Еліта-2010» 19 000 грн понесених ними витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

На підтвердження зазначених витрат, понесених ТОВ «Еліта-2010», адвокат Косяк В.М. надав: договір № 09 про правничу допомогу, укладений 24 січня 2022 року між Адвокатським об`єднанням «МКБ Групп» (далі - АО «МКБ Групп») та ТОВ «Еліта-2010», за умовами якого адвокатське об`єднання зобов`язується надати правничу допомогу у справі №357/8860/18 і сторони визначили розмір гонорару в сумі 10 000 грн та гонорар успіху - 9 000 грн; акт приймання-передачі правничої допомоги від 25.01.2022 року, згідно з яким ТОВ «Еліта-2010» надана правнича допомога у вигляді аналізу наданих клієнтом документів, аналізу судової практики пов`язаної з спірними правовідносинами, підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу; представництво інтересів у Київському апеляційному суді; платіжне доручення № 35 від 24 січня 2022 року про сплату ТОВ «Еліта-2010» на користь АО «МКБ Групп» коштів у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного суду викладеної у постанові у справі №904/4507/18 від 12 травня 2020 року, гонорар успіху є складовою частиною гонорару адвоката передбаченого договором про надання правової допомоги, і є дійсним зобов`язанням, яке відповідає стаття 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 зроблено висновок про те, що згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розподіляючи витрати, понесені ТОВ «Еліта-2010» апеляційний суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази подані представником ТОВ «Еліта-2010», є безумовною підставою для їх відшкодування, адже цей розмір доведений документально, обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи викладене, заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача понесених ТОВ «Еліта-2010» витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Косяка Вячеслава Миколайовича - представника товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» (, 09131, Київська область, Білоцерківський район, с. Сидори, вул. Радянська,2) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010» (; 09131, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Сидори, вул. Миру, 4) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст складено 19 жовтня 2023 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко