Справа № 182/4021/23
Провадження № 2-о/0182/99/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.10.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря - Власенко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник 15.08.2023 року звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про видачу обмежувального припису (а.с.1-3), посилаючись на наступні обставини.

Вона з 14.01.2005 року по 27.07.2023 року перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі.

У період перебування у шлюбі їх з кривдником стосунки стосунки поступово погіршувалися, з часом огстанній постійно провукував сварки, неодноразово виставляв її та дітей їз будинку та неодноразо вдавався до фізичного домашнього насильства, що в кінцевому рахунку призвело до розриву їхніх відносин і розірвання шлюбу. Втім кривдник все рівно не залишає її у спокої, весь час переслідує її, ходить до неї нав роботу та додому де продовжує вчиняти сварки та психологічний тиск, постійно дзвонить та пише їй смс-повідомлення із погрозами, що підтверджується постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 року у справі № 182/4998/22, листами Нікопольського РУП від 04.07.2023 року № 461/12874 та від 19.07.2023 року № 14084, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 17.07.2023 року, висновком спеціалістав від 12.07.2023 року № 497.

Кривдник не перестає систематично вчиняти агресивні дії щодо неї, продовжує вчиняти психологічний тиск із загрозою та інколи із фактичним вчиненням фізичного насильства.

Кривдник позбавляє її нормального спокійного життя, на її прохання лишити її у спокої він не реагує, тому вмпадки психологічного та фізичного насилля щодо неї будуть повторюватися у подальшому.

Враховуючи викладені обставини, просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 6 місяців та заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче ніж на 100 метрів до місць її проживання або перебування, навчання, роботи, інших місць частого відвідування; заборонити особисто та через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вести листування, телефонні переговори з нею та контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.10.2023 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, відкрито провадження у справі, призначено проведення судового засідання на 30.10.2023 року о 12.30 год.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судовому засіданні просили заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 у задоволенні заяви просили відмовити.

Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 14.01.2005 по 27.07.2023 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

За змістом ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; 6) кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; 7) обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; 8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; 9) оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи; 14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; 17) фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єкти, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до компетенції забезпечують надання дієвої допомоги та захисту постраждалим особам з урахуванням основних засад запобігання та протидії домашньому насильству, визначених статтею 4 цього Закону. Надання допомоги та захисту постраждалим особам здійснюється, зокрема, за такими напрямами: 4) забезпечення постраждалим особам доступу до правосуддя та інших механізмів юридичного захисту, у тому числі шляхом надання безоплатної правової допомоги у порядку, встановленому Законом України "Про безоплатну правову допомогу".

Відповідно до положень ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», постраждала особа має право на: 1) дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства; 10) звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству; 11) своєчасне отримання інформації про остаточні рішення суду та процесуальні рішення правоохоронних органів, пов`язані з розглядом факту вчинення стосовно неї домашнього насильства, у тому числі пов`язані з ізоляцією кривдника або його звільненням.

Статтею 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать, зокрема: 2) обмежувальний припис стосовно кривдника.

Як зазначено у ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема: постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Пунктом 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з частиною 3 статті 26 вищевказаного Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Отже, необхідною правовою підставою для застосування щодо особи обмежувального припису є вчинення цією особою домашнього насильства та наявність достатніх ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.

Оцінюючи надані заявником докази на підтвердження фактів вчинення щодо неї домашнього насильства заінтересованою особою, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити за передчасністю, оскільки в матеріалах справи наявна лише постанова Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 року, якою ОСОБА_2 , за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 317918 від 21.12.2022 року, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Надана заявником копія термінового заборонного припису від 17.07.2023 року (а.с. 11), який складений поліцією, свідчить про виникнення між заявником та ОСОБА_2 міжособистісного конфлікту, однак не є належними та допустимими доказами того, що ОСОБА_2 продовжує на час розгляду даної справи вчиняти відносно заявника домашнє насильство.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову заявникові у задоволенні заяви.

Відмова у задоволенні заяви не позбавляє заявника права повторного звернення до суду за наявності відповідних правових підстав та у разі їх доведення належними і допустимими доказами.

Керуючись ст.ст.12,13,76-78,81,89,141,259,263-265,268, 350-1-350-6 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О. В. Рунчева