У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року

м. Харків

справа № 642/5664/23

провадження № 2/638/2335/23

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Єрмоленко В. Б., при прийнятті позовної заяви Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, що утворилася за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься за адміністративно-територіальним поділом до території Холодногірського району м.Харкова.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2023 року вказану справу передано для розгляду до Жовтневого районного суду м. Харкова через непідсудність справи Ленінському районному суду м. Харкова, оскільки місце проживання відповідача у справі є зареєстрованим на території Новобаварського району м.Харкова.

Суддя, дослідивши матеріали позовної заяви приходить до наступного.

Частиною першою статті 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Разом з тим, частиною першою статті 378 ЦПК України закріплено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

За правилами частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Водночас, статтею 30 ЦПК України визначено виключну підсудність справ.

Так, відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з частиною першою статті 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до пункту 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК).

Пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

До позовної заяви додано Акт про проведені торги від 08.10.2021, з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_1 був власником квартири АДРЕСА_2 .

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за комунальні послуги з теплопостачання за період з 01 лютого 2012 року по 30 вересня 2021 року.

Позов подано до ОСОБА_1 як до власника майна за спірний період, який зазначений у позові.

Водночас, як свідчать матеріали справи, предметом позову є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Ленінського району м.Харкова.

В ухвалі Ленінського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2023 року зазначено, що за відомостями з Реєстру територіальної громади міста Харкова місце проживання відповідача ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до юрисдикції Жовтневого районного суду м. Харкова.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині першої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція. Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна. Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 638/1988/17, від 04 березня 2020 року справа № 757/91/19-ц, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

За приписами частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Зазначений спір про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги безпосередньо стосується нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Ленінського районного суду м. Харкова.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що на спірні правовідносини поширюються правила виключної підсудності.

Разом із тим, реєстрація відповідача за іншою адресою є лише підставою для виконання вимог статті 128 ЦПК України щодо належного виклику відповідача за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

При цьому норми статті 27 ЦПК України в даному випадку не підлягають застосуванню, оскільки, як зазначалось вище, до даного спору застосовуються правила виключної підсудності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, справа підлягає передачі до Ленінського районного суду м. Харкова для розгляду за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Керуючись статтями 30, 31, 354 ЦПК України суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води передати на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Єрмоленко В.Б.