Провадження № 2-н/638/1812/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Штих Т.В, розглянувши матеріали цивільної справи за заявою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ГОРОДОК» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , -

встановив:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ГОРОДОК» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просять стягнути з ОСОБА_1 суму боргу за житлово-комунальні послуги, а саме: заборгованість за оплату послуг із утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.03.2022 по 30.09.2023 в розмірі 6 094,40 грн; заборгованість за оплату послуг холодного водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2022 по 30.09.2023 в розмірі 1 110,99 грн; заборгованість за оплату послуг з електропостачання за період з 01.03.2022 по 30.09.2023, в розмірі 2 388,02 грн; заборгованість за оплату послуг з теплопостачання за період з 01.03.2022 по 30.09.2023 року в розмірі 3 040,15 грн; та судовий збір в сумі 268,40 грн.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що справа не підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова з таких підстав.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної її частини.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Така ж правова позиція, викладена й у постанові Касаційного цивільного суд у складі Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги, які надавались за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться в Київському районі м. Харкова та відноситься до територіальної підсудності Київського районного суду м. Харкова.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають за надання житлово-комунальних послуг. Такі послуги надаються за місцем перебування нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За наведених обставин, враховуючи, що предмет заяви про видачу судового наказу стосується стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, які надавались у приміщення, яке знаходиться у Київському районі м. Харкова, суд приходить до висновку, що вказана справа підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, тобто за місцем знаходження нерухомого майна та вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України передати дану справу на розгляд до Київського районного суду м. Харкова, як до суду територіальна юрисдикція (підсудність) якого поширюється на адресу місця знаходження зазначеного нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 27, 162, 165 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Матеріали цивільної справи за заявою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « НАШ ГОРОДОКпро видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 направити за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: Т.В. ШТИХ.