КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/2013/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.А.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківскього районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в розмірі 1 326 188, 20 грн, а також моральної шкоди в сумі 150 000,00 грн.

У вересні 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Фасулакі П.Є. звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві ОСОБА_3 і знаходяться у нього чи інших осіб;

- заборони відповідачеві ОСОБА_3 вчиняти певні дії, а саме виїжджати з території України «за кордон» в інші держави та тимчасово окуповані території України державою-агресором Російською Федерацією.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2022 рокузаяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалоюв частині відмови в задоволенні вимог заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, не з`ясування всіх фактичних обставин справи, просивскасувати ухвалу у вказаній частині та постановити нову, якою задовольнити вимоги заяви про забезпечення позову.

При цьому, апелянт зазначав, що відмовляючи в задоволенні заяви в частині накладення арешту, суд першої інстанції суд не дав належної оцінки доводам заявника та наявним в матеріалах справи доказам, які підтверджують наявність спору, факт пошкодження відповідачем майна позивача (зруйнування паркану), суму збитків, не з`ясував обставини справи та обсяг позовних вимог, не прийняв до уваги дані про особу позивача.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому положеннями статті 360 ЦПК України до суду апеляційної інстанції не надійшло.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу, згідно вимог частини 3 статті 360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 січня 2023 року у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зупинено провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2022 року у даній справі, до залучення до участі у справі правонаступника.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 липня 2023 року поновлено апеляційне провадження у даній справі, залучено ОСОБА_2 до участі у справі, як правонаступника позивача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Вожакіна Т.В. підтримала апеляційну скаргу, посилаючись на викладені у ній доводи, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача в межах ціни позову.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог процесуального закону.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, суд вказав на відсутність у цивільному процесуальному законодавстві норми, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 149-150 ЦПК України, застосовувати заборону (тимчасове обмеження) виїзду за межі України, як спосіб забезпечення позову.

У відповідності до вимог частин першої, другої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на не

З огляду на вказане, апеляційний суд переглядає ухвалу суду першої інстанції лише в частині відмови у задоволенні вимог заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про необґрунтованість вимог заяви в цій частині, з огляду на наступне.

Так, у відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статті4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Водночас, заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними і співмірними з позовними вимогами(частина третя статті 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з правовими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №826/9263/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обрати такий спосіб, який у найбільшій мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 04 травня 2022 року у справі № 175/3514/19.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовними вимогами до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків у розмірі 1 326 188 грн 20 коп. та моральної шкоди у розмірі 150 000 грн, завданих в результаті пошкодження належного позивачу паркану.

Проте, заява про забезпечення позову, подана представником позивача, не містить в собі обґрунтувань щодо можливих недобросовісних дій відповідача, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позову. У зв`язку із зазначеним, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача.

Крім того, звертаючись до суду із вимогою про забезпечення позову, заявник не зазначив відомостей про об`єкти обтяження (адреси місцезнаходження нерухомого майна, кадастровий номер земельної ділянки, реєстраційний номер транспортного засобу), які належать на праві власності відповідачу та на які може бути накладений арешт в межах забезпечення позову. Також, позивачем не зазначено відомостей про належні відповідачу рахунки в банківських установах, для накладання арешту на грошові кошти. Із заявою про витребування доказів для встановлення вказаних обставин до суду також не звертався.

В той же час, встановлення відомостей щодо об`єктів обтяження, які належать відповідачу на праві власності, а також даних про їх вартість, є обов`язковим для вирішення питання, з урахуванням ціни позову, дотримання балансу інтересів позивача щодо задоволення його вимог при виконанні рішення суду у випадку задоволення судом позову, а також інтересів відповідача, який має право розраховувати на обмеження його прав як власника у обсязі, який є необхідним для забезпечення виконання рішення суду про задоволення позову.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки зі змісту заяви та матеріалів справи не вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також у суду відсутні відомості щодо переліку об`єктів майна відповідача, на яке може бути накладений арешт та його вартості.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 01 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.А.