ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 337/6335/21

провадження № 61-5580св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Дундар І. О. (суддя-доповідач),

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником Байдою Мар`яною Олегівною , на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2022 року у складі судді Котляр А. М. та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 березня 2023 року у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Крилової О. В., Полякова О. З.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, з позовом про визначення порядку спілкування з неповнолітньою дитиною.

Позовна заява мотивована тим, що він є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Син проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 , але матір дитини обмежує позивача у вільному спілкуванні із сином. ОСОБА_2 без згоди батька дитини змінила місце проживання, чинить перешкоди у спілкуванні. Органом опіки та піклування було видано розпорядження, яким встановлений порядок побачень позивача із сином. Але відповідач графіку побачень не дотримується. У зв`язку із цим ОСОБА_1 неодноразово звертався до органів поліції.

Позивач просив:

визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 та спілкуванні з останнім шляхом встановлення систематичних побачень: у будній день з 18:00 до 21:00 та вихідний день з 09:00 до 21:00, без присутності матері дитини, за місцем фактичного проживання батька, з правом відвідування членів його родини та розвиваючих, культурних, лікувальних та розважальних закладів; спільний відпочинок батька разом з сином щорічно, враховуючи особливості графіків щорічних відпусток батька, а також офіційно вільного від часу (святкові дні, карантини тощо) закладів культури, без присутності матері дитини, ОСОБА_2 , з правом виїзду за межі м. Запоріжжя;

зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 в реалізації його прав на особисте спілкування з сином, ОСОБА_4 , дотримуватись встановленого порядку з урахуванням інтересів дитини та зобов`язати відповідача, надавати позивачу точну та своєчасну інформацію щодо фактичного місця проживання та навчання дитини, зміни контактних даних, перш за все номерів мобільного телефону, що використовуються відповідачем у разі виникнення таких змін, повідомити про це позивача особисто, на наступний день з дня настання зазначених обставин.

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанції

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2022 року, яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 14 березня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визначено спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні із дитиною, встановивши йому побачення із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

щовівторка та щочетверга з 18.00 до 20.00 години, щонеділі з 16.00 до 20.00 години у присутності ОСОБА_2 до досягнення дитиною чотирьох років;

щовівторка та щочетверга з 18.00 до 20.00 години після досягнення малолітнім чотирьох років без присутності ОСОБА_2 з правом відвідування дитячих культурних та розважальних закладів та місця проживання батька ОСОБА_1 ;

щонеділі з 09.00 до 20.00 години після досягнення малолітнім чотирьох років без присутності ОСОБА_2 з правом відвідування дитячих культурних та розважальних закладів та місця проживання батька;

щороку 10 днів відпочинку батька з сином після досягнення дитиною чотирьох років без присутності ОСОБА_2 ;

інші дні та часи за згодою між батьками.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 1 500 грн, а всього 1 954 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

між сторонами по справі виникли певні конфліктні відносини з приводу участі кожного з батьків у вихованні дитини. Спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо порядку побачень із дитиною був частково вирішений розпорядженням органу опуки та піклування в 2020 році. Проте, графік побачень не в повній мірі враховує всі обставини, які склались між батьками дитини;

суд встановив, що спілкування з кожним із батьків сприяє нормальному розвитку малолітнього ОСОБА_4 . Будь-якого негативного впливу на дитину з боку батьків або їх оточення судом встановлено не було. Звинувачення сторін в бік один одного щодо неналежного ставлення до їх спільної дитини викликано в першу чергу їхніми особистими відносинами, які погіршились внаслідок відсутності згоди щодо участі кожного у вихованні сина;

найкращим інтересам малолітнього ОСОБА_4 буде визначення такого порядку спілкування із батьком ОСОБА_1 , за якого буде дотримана рівновага, яка дозволить дитині підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками;

висновок органу опіки та піклування щодо від 22 лютого 2022 року є обґрунтованим та справедливим. Орган опіки та піклування врахував той факт, що до досягнення дитиною чотирьох років, доцільно проводити зустрічі сина разом із батьком в присутності матері;

також слід додатково встановити право ОСОБА_1 на спільний відпочинок разом із сином та відвідування дитиною його місця проживання;

покладення обов`язків надавати точну та своєчасну інформацію щодо фактичного місця проживання та навчання дитини, зміни контактних даних, номерів мобільного телефону не входить до компетенції суду при розгляді спорів щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. А тому цю частину позовних вимог належить залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2023 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, за підписом представника Байди М. О. , у якій просить скасувати рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 березня 2023 року, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що:

суди першої інстанції та апеляційної інстанцій не перевірили, чи сприяє прийняте судом першої інстанції рішення якнайкращим інтересам дитини, чи ґрунтуються такі вимоги на законі. На думку відповідача, у рішеннях повинно бути враховано бажання дитини, як основне. Дитина у чотири роки гарно розуміє, чи бажає він бачитись у відповідний день із батьком, чи ні, але суд знехтував інтересами дитини і в своєму рішенні зробив акцент на інтересах батька. Разом з тим, суди не врахували, що проведення зустрічей батька з дитиною без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між позивачем та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок та дитина, враховуючи її вік та тривале проживання з матір`ю, повноцінно не сприймає позивача як батька. Для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності сина до батька;

суди в оскаржених судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 754/9026/16-ц, від 05 жовтня 2022 року у справі № 196/1202/19;

суди не дослідили, що між дитиною та батьком немає психологічного зв`язку, дитина, з огляду на її вік та тривале проживання з матір`ю, повноцінно не сприймає позивача як батька, зустрічі батька з дитиною доцільно розпочати проводити у присутності матері і найголовніше із врахуванням бажання дитини. Рішення суду першої інстанції щодо присутності на побаченнях ОСОБА_2 до досягнення дитиною чотирьох років було прийняте на момент, коли дитині вже виповнилось 4 роки, тому адаптаційний період зустрічей та налагодження контакту, про який казали орган опіки був виключений;

надані позивачем роздруківки переписок в месенджерах не могли бути прийняті до уваги судом, оскільки є недопустимими та неналежними доказами. Крім того на порушення частини дев`ятої статті 83 ЦПК України заявником не були направлені зазначені докази відповідачу;

позивачем та його представником було подано заяву про призначення експертизи, яке не було вирішено;

суди першої та апеляційної інстанцій всупереч правилам частини першої статті 372 ЦПК України, не зважаючи на поважність причин неможливості ОСОБА_2 та її представника з`явитися до суду через повномасштабне вторгнення, розглянули справу без участі сторони;

позивач не надав належних та допустимих доказів щодо наявності у нього перешкод у спілкуванні з дитиною;

змінивши графік участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини, запропонований органом опіки та піклування, суди не дотрималися розумного балансу виховання дитини;

суди не з`ясували думку дитини;

суд першої інстанції зовсім не надав оцінку всім обставинам справи, не дослідив докази, подані стороною відповідача по справі;

на сьогоднішній день та на протязі року поведінка батька ОСОБА_1 не змінюється. Він не поздоровляє сина із святами, не телефонує у визначні для дитини дні (день народження/новий рік), перерви між у телефонними дзвінками можуть досягати місяця та більше, не допомагає матеріально, окрім аліментів;

суд встановив право ОСОБА_1 на спільний відпочинок разом із сином та відвідування дитиною його місця проживання, але вказав дане твердження із власної ініціативи, що говорить про грубе порушення;

представник відповідача виявила бажання приймати участь у розгляді справи апеляційним судом в режимі відеоконференції. Заява була подана завчасно через електронний суд, зареєстрована, але вона була позбавлена цієї можливості із незрозумілих причин. В протоколі судового засідання не було вказано, що представник відповідача була запрошена до відеоконференції і що вона взагалі проводилась, хоча адвокат чекала на з`єднання. Помічником суду було повідомлено, що у зв`язку із поганим з`єднанням не вдалось запросити представника, але ухвала суду про відеоконференцію була отримана і залучена до електронного суду вже в день прийнятого рішення після судового засідання.

Позиція інших учасників справи

У липні 2023 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу за підписом представника ОСОБА_5 , у якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Відзив на касаційну скаргу мотивований тим, що:

позивач не має можливості спілкуватися з рідним сином через ті обставини, що відповідач має вже іншу сім`ю за кордоном та не бажає сприяти у спілкуванні батька з дитиною;

на даний час встановлення відповідного графіку спілкування сина з батьком, про який просить позивач, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи у зв`язку з фізіологічними особливостями, позитивно сприятиме його розвитку, як психологічному, так і фізичному. Та обставина, що дитина називає батьком колишнього чоловіка відповідача говорить про те, що матір чинить перешкоди у належному спілкуванні біологічного батька з сином навмисно та допускає спілкування з іншим чоловіком, що спотворює уявлення дитини про справжню сім`ю та батьківство;

позивач вважає таке одноразове психологічне дослідження проведене без його згоди на те, неправомірним та таким, що висвітлює його у негативному розумінні як аб`юзера, тому висновок психолога є неналежним доказом по справі.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі № 337/6335/21, витребувано справу з суду першої інстанції.

У червні 2023 року матеріали цивільної справи № 337/6335/21 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 вересня 2023 року справу № 337/6335/21 призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 01 червня 2023 року зазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (викладеного у постановах Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 202/2965/21, від 27 грудня 2022 року у справі № 461/5717/20, від 09 червня 2022 року у справі № 569/18837/19, від 23 листопада 2022 року у справі № 461/138/18, від 23 червня 2020 року у справі № 754/9026/16-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17, від 06 червня 2019 року у справі № 495/2106/17, від 29 липня 2021 року у справі № 758/5545/18, від 05 жовтня 2022 року у справі № 196/1202/19, від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі № 404/8677/13-ц, від 01 липня 2020 року у справі № 138/96/17, від 08 липня 2021 року у справі № 640/11833/19, від 14 липня 2021 року у справі № 519/927/19, від 14 липня 2021 року у справі № 127/30529/18-ц, від 05 жовтня 2021 року у справі № 755/16464/20, від 12 квітня 2022 року у справі № 362/4313/18, від 19 листопада 2020 року у справі № 757/4643/18-ц, від 05 жовтня 2022 року у справі № 196/1202/19 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).

Позиція Верховного Суду

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Право учасників справи брати участь в судових засіданнях закріплено у пункті 2 частини першої статті 43 ЦПК України.

Після проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій у разі необхідності та призначення справи до розгляду. Про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням (стаття 366 ЦПК України).

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу (частина третя статті 368 ЦПК України).

Суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Копія ухвали про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду негайно надсилається до суду, який зобов`язаний організувати її виконання, та особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (частини шоста, восьма, дев`ята статті 212 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 58 ЦК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

У справі, що переглядається:

ухвалою Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі (арк. спр. 192);

ухвалою Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2022 року справу призначено до розгляду за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи про час та місце судового засідання; судове засідання призначено на 31 січня 2023 року (арк. спр.193);

31 січня 2023 року розгляд справи відкладено на 14 березня 2023 року (арк. спр. 223);

31 січня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 - Байда М. О. надіслала до апеляційного суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (арк. спр. 234-236);

ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02 лютого 2023 року клопотання представника відповідача - адвоката Байди М. О. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено. Вирішено розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Байди М. О. на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про визначення порядку спілкування з неповнолітньою дитиною, провести 14 березня 2023 року о 09:50 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з представником відповідача - адвокатом Байдою М. О., яка зареєстрований у системі за наступними реквізитами: електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_3 . Попереджено адвоката Байду М. О., що відповідно до частини п`ятої статті 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку, тощо, несе учасник справи, який подав відповідну заяву (арк. спр.237);

14 березня 2023 року апеляційний суд всупереч постановленої ухвали від 02 лютого 2023 року про задоволення клопотання представника відповідача - адвоката Байди М. О. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, розглянув справу за відсутності відповідача та її представника, не врахував, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не з`ясував можливість або неможливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції з представником відповідача, не забезпечив можливість взяти участь у судовому засіданні.

У зв`язку з наведеним оскаржуване судове рішення апеляційного суду не можна вважати законним й обґрунтованим.

Висновки Верховного Суду

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстави для висновку, що постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті касаційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником Байдою Мар`яною Олегівною , задовольнити частково.

Постанову Запорізького апеляційного суду від 14 березня 2023 року скасувати.

Справу№ 337/6335/21 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції постанова Запорізького апеляційного суду від 14 березня 2023 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. О. Дундар

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук