ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

25 жовтня 2023 року

м. Харків

Справа № 645/1869/15

Провадження № 22-Ц/818/2032/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання : Носової К.В.,

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту», відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу з солідарних боржників, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» на додаткову ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2023 року, постановлену суддею Сілантьєвою Е.С., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу з солідарних боржників.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 липня 2021 року замінено ТОВ «ОТП Факторинг України» на ТОВ «Фінансова компанія «Маніту».

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2023 року провадження у справі закрито.

07 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення , в якій просив стягнути з позивача, ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» на його користь ОСОБА_1 компенсацію судових витрат по справі №645/1869/15-ц в розмірі 536,80грн. судового збору, витрат на правничу допомогу в розмірі 83 750грн. та компенсацію судових витрат по справі у сумі 64062 грн. гонорару успіху.

Додатковою ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2023 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково.

Ухвалено додаткову ухвалу, якою стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» на користь ОСОБА_1 суму понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. та суму сплаченого судового збору у сумі 536,80грн.

В іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» просить суд додаткову ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що із оскаржуваної ухвали не вбачається встановлення судом необгрунтованих дій ТОВ «Фінансова компанія «Маніту», які б вчинялись умисно із протиправною метою та свідчили б про наявність зловживань правом із боку Товариства. Вказує, що ним добросовісно здійснювались свої процесуальні права та вчинялись дії направлені на їх захист.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.01.2016 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором № ML-702/654/2008 від 13.02.2008 р. у розмірі 1281258 (один мільйон двісті вісімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят вісім) грн. 69 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 1176169,86 грн.; пені за прострочення виконання зобов`язань за користування кредитом в розмірі 105088,83 грн.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.07.2021 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» задоволено, та замінено ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Маніту».

14.02.2023 року до суду надійшла заява адвоката Смілянського Я. Г. в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.01.2016 року.

19.04.2023 року ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова заява ОСОБА_1 була задоволена та заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.01.2016 року скасоване. Призначене підготовче судове засіданні на 11.05.2023 року.

28.04.2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Смілянського Я. Г., на позовну заяву.

28.04.2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Смілянського Я. Г., про витребування доказів.

11.05.2023 року у зв`язку оголошенням повітряної тривоги в м. Харкові та Харківської області судове засідання не проводилось.

17.05.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив Директора ТОВ «Фінансова компанія «Маніту», яка була також позивачем направлена відповідачу ОСОБА_1 по адресу АДРЕСА_1 . Як вбачається зі змісту вказаного відзиву позивач просить закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.

29.06.2023 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що ними не отримано відповідь на відзив Директора ТОВ «Фінансова компанія «Маніту».

29.06.2023 року ухвалою Фрунзенського районного суду судове засідання було відкладено на 01.08.2023 року.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.08.2023 року провадження по цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу з солідарних боржників було закрито.

Частинами 5, 6 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

Правовою нормою, до якої відсилає попередня, передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зазначене вказує, що саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень. Тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених відповідачем судових витрат йому необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Аналогічні роз`яснення містить пункт 38 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року № 10.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним процесуальним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості самого позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Статтею 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

В залежності від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Процесуальним законом не визначено поняття необґрунтованих дій сторони.

Згідно роз`яснень пункту 38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" у разі закриття провадження, залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що провадження в справі було закрито внаслідок необґрунтованих дій позивача.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язковою умовою є зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення та про компенсацію витрат відповідача, суд першої інстанції на наведене уваги не звернув, не надав оцінки тому, чи є дії позивача необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи 11.08.2021 року за згодою ОСОБА_4 здійснено звернення стягнення на предмет іпотеки на користь ТОВ «ФК Маніту» та надано довідку про відсутність претензій до вказаного відповідача (а.с. 67 т. 3).

З відповіді на адвокатський запит вбачається, що офіс ТОВ «ФК «МАНІТУ» знаходився у будівлі «Палац Праці» за адресою: м-н Конституції, 1 у м. Харкові. У результаті військової агресії Російської федерації до України, 02.03.2022 року будівля «Палац Праці» під час бомбардування зазнала суттєвих руйнувань, підлягає капітальному ремонту, та не придатна до користування в теперішній час. В результаті бомбардування офіс ТОВ «ФК «МАНІТУ» було зруйновано, знищено комп`ютерну техніку та втрачено значну частину документації. Товариством вживаються заходи, спрямовані на відновлення втраченої документації та інформації. За таких обставин, ТОВ «ФК «МАНІТУ» наразі позбавлене можливості надати інформацію на запитання, порушені в отриманому адвокатському запиті (а.с. 31 т. 3).

Зазначена обставина підтверджується довідкою Підприємства «Палац Праці» Об`єднання профспілок Харківської області від 02.08.2022 вих.№ 67 (а.с. 33 т. 3).

Після скасування заочного рішення 19 квітня 2023 року, 17 травня 2023 року від ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» надійшла відповідь на відзив з проханням закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Таким чином, у зв`язку з подіями, які відбулись 02.03.2022 року і будівля «Палац Праці», в якій знаходився офіс ТОВ «ФК «МАНІТУ», була зруйнована, знищено комп`ютерну техніку та втрачено значну частину документації і тільки після значного проміжку часу позивач міг дізнатися про інформацію, що згодом спонукала до закриття провадження у справі, тому колегія суддів не вбачає необґрунтованих дій ТОВ «ФК «МАНІТУ», а отже немає підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідачем не доведено, що дії позивача, здійснені в ході розгляду справи були необґрунтованими, зокрема, що позивач діяв недобросовісно, систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору, що недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача, що дії позивача були умисними.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною відповідача не доведено те, що дії сторони позивача у даній справі були необґрунтованими, внаслідок чого стороною відповідача були понесені судові витрати, пов`язані із отриманням правової допомоги, а також судом не встановлено підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення та/або компенсації судових витрат, пов`язаних із отриманням правової допомоги, зокрема, із позивача на користь відповідача, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 142 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» задовольнити.

Додаткову ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2023 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення виготовлено 03 листопада 2023 року.