Дата документу 06.11.2023
Справа № 501/1467/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідачів ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3

зацікавлена особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області

предмет та підстави позову: про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

учасники справи - не з`явилися

В СТ А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 (зацікавлена особа: орган опіки та піклування Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, згідно якого просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що позивач є основним та єдиним квартиронаймачем кімнати АДРЕСА_1 . Зазначена кімната є неприватизованою та перебуває в законному користуванні позивача на підставі ордеру №1 від 15.01.2019, виданого ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ», ордер видано ОСОБА_1 , склад сім`ї відсутній. Після отримання ордеру на вищевказану кімнату, позивач зареєструвала в ній своє місце проживання.

Договір найму житлового приміщення гуртожитку від 11.09.2019 укладено з ОСОБА_1 та за всі комунальні послуги також сплачує вона.

У вказаній кімнаті також зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не мешкають в кімнаті АДРЕСА_1 з 2018 року, про що свідчить акт від 01.03.2023, складений сусідами та завірений ЖЕД.

Крім того, позивач зазначила, що відповідачі в утриманні кімнати та оплаті комунальних послуг участі не беруть, будь-яких особистих речей у вказаній кімнаті не зберігають, та вважає, що в силу ст.71 ЖК України втратили право користування нею, та мають бути визнаними в судовому порядку такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме спірною кімнатою.

На підставі викладеного, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідач відзиву на позов не надала.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач надала заяву, в якій визнала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутності.

Представник третьої особи надав до суду висновок органу опіки та піклування щодо не доцільності визнання малолітньої особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.

Судом встановлено, що кімната АДРЕСА_1 не приватизована та перебуває у користуванні позивача на підставі ордеру №1 від 15.01.2019 (а.с.9 ).

У вищезазначеній кімнаті зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с.13).

Договір найму житлового приміщення гуртожитку від 11.09.2019 укладено з ОСОБА_1 (а.с.11-12).

Відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не мешкають в кімнаті АДРЕСА_1 з 2018 року, про що свідчить акт від 01.03.2023, складений сусідами та засвідчений працівниками ЖЕД (а.с.10).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, не доцільно визнання малолітньої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування кімнатою АДРЕСА_1 (а.с.66-68).

V. Оцінка Суду.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При вирішенні спорів, пов`язаних з користуванням жилими приміщенням в будинках і квартирах, які належать громадянам на праві приватної власності, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід виходити з норм Глави 6 розділу ІІІ ЖК УРСР про користування жилими приміщенням в будинках (квартирах) приватного житлового фонду, а також положень статті 405 ЦК України.

Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

У спірному будинку зареєстрована малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою (а.с.13).

Частиною 4 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місцем проживання її батьків (усиновлювачів) або одного із них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

В силу ст.160 СК України місце проживання дитини визначається по місцю проживання батьків.

Неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.

Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.

Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, не доцільно визнання малолітньої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування кімнатою АДРЕСА_1 .

Разом з тим, судом встановлено, що кімната АДРЕСА_1 не приватизована та перебуває у користуванні позивача на підставі ордеру №1 від 15.01.2019 (а.с.9 ).

У вищезазначеній кімнаті зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с.13).

Договір найму житлового приміщення гуртожитку від 11.09.2019 укладено з ОСОБА_1 (а.с.11-12), яка здійснює оплату комунальних послуг.

Відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не мешкають в кімнаті АДРЕСА_1 з 2018 року, про що свідчить акт від 01.03.2023, складений сусідами та засвідчений працівниками ЖЕД (а.с.10).

Отже, враховуючи всі обставини справи, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Крім того, суд бере до уваги визнання позову відповідачем.

Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньою підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку за місцем проживання.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 206, 258-259, 263-265 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 (зацікавлена особа: орган опіки та піклування Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованих за адресою: кімната АДРЕСА_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою АДРЕСА_1 .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко