Справа № 489/4340/23
Провадження № 2/489/1794/23
РІШЕННЯ

Іменем України

06 листопада 2023 року м. Миколаїв Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судових засідань Тищенко Д.О.,

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

В серпні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 250 330,26 грн. та понесених судових витрат.

Як на підставу позовних вимог зазначав, що відповідач звернувся до банку про надання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 31.05.2018Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 13.02.2020, отримав картку типу Преміальна картка World Black Edition (кредитний ліміт до 200 000,00 грн.). Через неналежне виконання позичальником грошових зобов`язань станом на 14.06.2023 утворилась заборгованість у розмірі 250 330,26 грн., яка складається із 208 454,84 грн. - заборгованості за кредитом, 41 875,42 грн. - заборгованість за відсотками.

Посилаючись на порушення відповідачем грошових зобов`язань, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути наведену заборгованість з відповідача, а також понесені судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

29.09.2023 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шиян Ю.М. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги визнає частково. А саме не заперечує проти стягнення з нього тіла кредиту в розмірі 208 454,84 грн., однак просить відмовити в задоволенні позову в частині вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 41 875,42 грн. Також у відзиві просила здійснити розподіл судових витрат наступним чином: з відповідача стягнути судовий збір в розмірі 2 084,55 грн., з позивача 1 073,60 грн.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що 28.02.2022 Торгово-промислова палата України ухвалила рішення, яким спростила засвідчення форс-мажорних обставин та підтвердила, що обставини з 24 лютого 2022 є надзвичайними, невідворотними і об`єктивними. Це рішення, на переконання відповідача, підтверджує наявність форс-мажорних обставин і неможливість сплачувати кредити. Внаслідок введення воєнного стану життя відповідача зазнало значних змін, місто Миколаїв було прифронтовим, що ускладнювало життя мешканців. Відповідач був змушений змінити місце свого проживання з метою збереження життя та здоров`я власного та членів своєї родини, та тимчасово переїхав до м. Одеса. Крім того зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього народилась дитина, також в 2022 році йому було встановлено інвалідність ІІ групи. Окрім зазначеного відповідач посилався на те, що банком не було здійснено заходів досудового врегулювання спору, що є обов`язковим в разі стягнення заборгованості за споживчим кредитом. ОСОБА_1 зазначає про те, що будь-яких листів-вимог від банку про наявність заборгованості та необхідність її погашення він не отримував. Окремо зауважував, що до початку воєнного стану виконував всі вимога банку та не порушував свої кредитні зобов`язання.

В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, разом з позовом подав заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідача ОСОБА_1 та його представник - адвокат Шиян Ю.М. в судове засідання не з`явились, від відповідача тричі повернувся не вручений конверт від суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК вважається належним повідомленням сторони про розгляд справи. Крім того, його представник адвокат Шиян Ю.М. ознайомилась з матеріалами справи (позову зокрема) шляхом надання їй доступу в «Електронному суді» за її заявою від 04.08.2023, після чого скористалась правом на подачу відзиву, в якому позов визнала частково. Не заперечувала проти стягнення з відповідача тіла кредиту в розмірі 208 454,84 грн., в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 41 875,42 грн. просила відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

31.05.2018 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір б/н у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», згідно з умовами якої позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на термін дії кредитної картки (а.с. 25).

Підписавши анкету-заяву, відповідач надав свою згоду, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 13.02.2020, отримав картку типу Преміальна картка World Black Edition (кредитний ліміт до 200 000,00 грн.) (а.с. 27-30).

Рух грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивач підтвердив розрахунком заборгованості за договором № б/н від 31.05.2018 (а.с. 10-22), а також випискою з особового рахунку за період з 01.03.2018 по 19.06.2023 (а.с. 93-210).

На підтвердження наявності між сторонами кредитних правовідносин позивач надав довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, згідно якої ОСОБА_1 15.03.2019 був встановлений кредитний ліміт в розмірі 100 000,00 грн., який станом на 20.03.2019 було збільшено до 200 000,00 грн., а також довідку про видані відповідачу кредитні картки, термін дії останньої до 02/24 (а.с. 23, 24).

Відповідно до розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, станом на 14.06.2023 утворилась заборгованість у розмірі 250 330,26 грн., яка складається із 208 454,84 грн. - заборгованості за кредитом, 41 875,42 грн. - заборгованість за відсотками.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання.

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Підписана відповідачем анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості та довідки про зміну кредитного ліміту і видані відповідачу кредитні картки є належними і допустимими доказами на підтвердження наявності між сторонами кредитних правовідносин.

За змістом статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частин п`ятої-сьомої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідач ОСОБА_1 не заперечує факт користування кредитними коштами, отриманими від АТ КБ «ПриватБанк», та визнає позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 208 454,84 грн., проте заперечує проти стягнення з нього відсотків за користування кредитом в сумі 41 875,42 грн. В обґрунтування заперечень проти позову посилається на те, що внаслідок введення воєнного стану змінились обставини його життя, що вплинуло на спроможність здійснювати погашення кредиту, та зазначав, що рішенням Торгово-промислової палати підтверджено наявність форс-мажорних обставин і неможливість сплачувати кредити.

24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютою 2022 року строком на 30 діб та в подальшому неодноразово продовжено режим воєнного стану.

Таким чином, станом на теперішній час продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 15.11.2023 року.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

З листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 вбачається, що Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Існування обставин форс-мажору щодо порушення/невиконання зобов`язань може доводитися будь-якими доказами (постанова Верховного Суду у справі № 912 3323/20 від 21 липня 2021 року).

Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідне яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)".

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 14 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні», ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 14-1 зазначеного Закону, ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Статтею 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 № 44(5), передбачено, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП або регіональгою ТПП згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Відповідно до ст. 6.2 Регламенту, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за особистим зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та / чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідно до рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України»).

Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п. 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 ЦК України).

Разом з тим, відповідачем ОСОБА_1 , не надано належних, допустимих та неспростовних доказів, які б унеможливлювали для нього як позичальника виконання зобов`язань за кредитним договором б/н від 31.05.2018.

За частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» термін дії останньої кредитної карти, виданої на ім`я ОСОБА_1 , - до 02/24.

Однак в зв`язку з несвоєчасним виконанням боржником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість, про що 13.04.2023 за вих. № SAMDNWFC5 банком було направлено повідомлення за адресу зареєстрованого місця проживання відповідача із зазначенням розміру заборгованості і необхідності її погашення (а.с. 89).

Заперечення відповідача з приводу неотримання ним вказаного повідомлення не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки факт такого направлення підтверджується належними доказами, а саме списком згрупованих поштових відправлень, квитанцією, зворотнім повідомленням (а.с. 90-92). Та обставина, що відповідач тимчасово змінив місце свого проживання, через що не отримав лист від банку, не є належним підтвердженням невиконання позивачем своїх зобов`язань про попередження боржника про наявність заборгованості, оскільки відсутні достовірні докази того, що ОСОБА_1 повідомляв АТ КБ «ПриватБанк» про зміну місця свого проживання.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 250 330,26 грн., яка складається із 208 454,84 грн. - заборгованості за кредитом, 41 875,42 грн. - заборгованість за відсотками.

Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не спростована, згідно статей 526, 1054 ЦК України з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 250 330,26 грн., яка підтверджена розрахунком позивача та не спростована відповідачем.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, відповідно до статі 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 684,00 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.05.2018 станом на 14.06.2023 в розмірі 250 330,26 грн. (двісті п`ятдесят тисяч триста тридцять гривень 26 копійок), яка складається із 208 454,84 грн. - заборгованості за кредитом, 41 875,42 грн. - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 06.11.2023.

Суддя Г.А. Микульшина