№2-о/337/309/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

заявниці - ОСОБА_1

представника заявниці адвоката Лічман І.І.

заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2023р. ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, яку з мотивує тим, що вона з 05.11.2022р. перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, від першого шлюбу вона має двох малолітніх дітей 10 та 6 років. З червня 2023р. подружні відносини з чоловіком припинені у зв`язку з постійними проявами домашнього насильства з його боку. З цього часу вони разом не проживають. Вона з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеними особами. Чоловік в лютому 2023р. був призваний до лав ЗСУ, періодично приїжджав додому, а з серпня 2023р. по цей час перебуває в м.Запоріжжі у зв`язку з реабілітацією. Останній веде аморальний спосіб життя, тривалий час зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами. Своєю поведінкою він створив їй та дітям неможливі умови проживання, приходить в стані алкогольного сп`яніння до їх місця проживання, намагається проникнути до квартири, влаштовує сварки та конфлікти, в присутності дітей ображає її нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, кидається на неї з ножем, штовхає, душить, намагається вирвати наймолодшу дитину 8 місяців з її рук. Також чоловік переслідує її на вулиці, кидається, вириває мобільний телефон. Вказане негативно впливає на її та дітей психологічний стан, вони постійно перебувають в стресовому стані, почуваються вдома та на вулиці в небезпеці, вимушені переховуватись, змінювати місце проживання. З приводу протиправної поведінки ОСОБА_2 вона неодноразово зверталась до поліції, працівниками поліції неодноразово виносились термінові заборонні приписи щодо чоловіка, він притягувався судом до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП (домашнє насильство). Незважаючи на вжиті заходи, ОСОБА_2 продовжує вчиняти домашнє насильство, яке має тривалий характер та несе ризики їх з дітьми життю та здоров`ю, що є підставою для видачі щодо нього обмежувального припису.

Просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк 6 місяців із забороною перебувати йому в місці проживання заявниці та її малолітнього сина; наближатися ближче 100м. до місця їх проживання, інших місць частого відвідування; особисто і через третіх осіб розшукувати їх, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з заявником або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Ухвалою суду від 31.10.2023р. за зазначеною заявою відкрито окреме провадження у цивільній справі і призначено відкрите судове засідання за участю заявниці та заінтересованої особи.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Лічман І.І. заяву підтримали повністю з викладених у ній підстав, просять заяву задовольнити.

Заявниця ОСОБА_1 додатково пояснила, що після проходження військової служби чоловік став поводитись агресивно, вживає алкогольні напої та наркотичні засоби, вчинює сварки, під час яких в присутності дітей погрожує їй фізичною розправою, словесно ображає, іноді застосовує фізичну силу. Вона вимушена звертатись до поліції, змінювати місце проживання. Старші діти постійно перебувають в стресовому стані, бояться знаходитись з чоловіком в одному місці. Незважаючи на вжиті заходи застосування термінових заборонних приписів, притягнення судом до адміністративної відповідальності протиправні дії з боку чоловіка продовжуються, жодних висновків він для себе не зробив. Зараз в Ленінському районному суді м.Запоріжжя перебувають на розгляді ще дві адміністративні справи за аналогічні дії.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що дійсно у них з дружиною часто виникають сварки та конфлікти з різних питань сімейного життя, зокрема, через дітей, яких вона не дає йому вільно бачити. Дійсно щодо нього поліцейськими виписувались заборонні приписи та справи розглядались в суді, але результати йому невідомі. На цей час він не бажає спілкуватись з дружиною, але бажає вільно спілкуватись з дітьми. Просить прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.21,24 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Згідно з ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»:

3) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

6) кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;

7) обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи;

8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі;

9) оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи;

14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

17) фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з ст.3 зазначеного Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на подружжя.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з ст.26 Закону право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника має, в т.ч. постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"; 2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків"; 3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків"; 4) опікуном, органом опіки та піклування в інтересах недієздатної особи, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Згідно з ст.350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису.

Заінтересованими особами також можуть бути інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Відповідно до ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців.

Обмежувальний припис, виданий судом стосовно особи, яка на момент винесення рішення суду не досягла вісімнадцятирічного віку, не може обмежувати право проживання (перебування) цієї особи у місці свого постійного проживання (перебування).

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Суд встановив, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.11.2022р.

Від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, від іншого шлюбу заявниця ОСОБА_1 має двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З червня 2023р. подружні відносини між заявницею та заінтересованою особою фактично припинені, з цього часу вони разом не проживають.

Заявниця ОСОБА_1 з трьома малолітніми дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеними особами.

Заінтересована особа ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є військовослужбовцем.

Співробітниками поліції виносились термінові заборонні приписи стосовно ОСОБА_2 у зв`язку із скоєнням домашнього насильства щодо ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_3 :

-30.06.2023р. № НОМЕР_1 та №410217 строком на 10 діб шляхом застосування заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою від домашнього насильства та перебувати в місці її проживання;

-15.09.2023р. №410852 строком на 10 діб шляхом застосування заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, перебувати в місці її проживання та зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи;

-28.09.2023р. № НОМЕР_2 строком на 10 діб шляхом застосування заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, перебувати в місці її проживання та зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи;

-11.10.2023р. № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 строком на 10 діб шляхом застосування заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою та перебувати в місці її проживання .

Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 31.07.2023р. (справа №3/337/1414/2023, ЄУН 337/3583/23), яка набрала законної сили 11.08.2023р., ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (домашнє насильство) та звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю, провадження у справі закрито.

Вказаною постановою встановлено, що 30.06.2023р. о 00.05год ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини в присутності малолітнього сина, а саме висловлював словесні образи, хапав за руки, намагався душити, погрожував вбити.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 31.07.2023р. (справа №3/334/3158/2023, ЄУН 334/8499/23), яка набрала законної сили 20.10.2023р., ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (домашнє насильство), з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00грн., направленням на проходження програми для кривдників на строк три місяці.

Вказаною постановою встановлено, що 15.09.2023р. о 21.50год. ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру по відношенню до дружини, а саме: словесні образи, крики, приниження, хапав за руки та душив, штовхав у присутності малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані заявницею докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для видачі обмежувального припису стосовно заінтересованої особи ОСОБА_2 .

При цьому, суд виходить з того, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію і направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Підставою для видачі судом обмежувального припису є встановлення та доведення факту домашнього насильства (фізичного, сексуального, психологічного або економічного) кривдником відносно постраждалої особи, а також ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним факт вчинення заінтересованою особою ОСОБА_2 домашнього насильства стосовно заявниці ОСОБА_1 в присутності малолітніх дітей, а також ризику продовження та повторного його вчинення, оскільки ОСОБА_2 , незважаючи на застосування до нього співробітниками поліції термінових заборонних приписів, притягнення судом до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно заявниці ОСОБА_1 , продовжує вчиняти аналогічні протиправні дії.

Вказані обставини підтверджуються сукупністю наданих суду письмових доказів копіями термінових заборонних приписів, копіями постанов суду, які суд вважає належними, допустимими та достатніми для ухвалення рішення.

Підстав сумніватись в достовірності зафіксованих цими доказами обставин у суду немає.

При цьому, факт вчинення домашнього насильства щодо заявниці в присутності малолітніх дітей заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні жодним чином не спростував.

Суд вважає, що тривала систематична протиправна поведінка (словесні образи, погрози та застосування фізичної сили, приниження, переслідування, залякування тощо) з боку заінтересованої особи ОСОБА_2 щодо заявниці ОСОБА_1 в присутності трьох малолітніх дітей викликають у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку малолітніх дітей, спричиняють емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та відповідно завдають шкоди її та малолітніх дітей психічному здоров`ю.

З урахуванням фактично встановлених обставин, суд вважає, що ризик продовження вчинення домашнього насильства заінтересованою особою ОСОБА_2 щодо заявниці ОСОБА_1 в присутності малолітніх дітей є досить високим і з метою забезпечення безпеки постраждалої особи потребує застосування до нього обмежень, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Таким чином, виходячи із завдань цивільного судочинства, принципів верховенства права, пропорційності, справедливості, з урахуванням якнайкращих інтересів малолітніх дітей, суд вважає необхідним застосувати до заінтересованої особи ОСОБА_2 обмежувальний припис строком на 6 місяців із забороною перебувати в місці проживання заявниці та її малолітнього сина; наближатися ближче 100м. до місця їх проживання, інших місць частого відвідування; особисто і через третіх осіб розшукувати їх, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з заявником або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

На підставі вищевикладеного, заяву ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.3,21,24,51 Конституції України, ст.1,3,26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.2,4,5,12,13,76-82,89,258,263-265,350-5,350-6 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Видати строком на 6 (шість) місяців обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заборонивши йому:

-перебувати в місці проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та до інших місць частого відвідування;

-особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними;

-вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копію рішення суду направити до ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (за місцем проживання/перебування заявниці ОСОБА_1 ) для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також до Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради (за місцем проживання/перебування заявниці ОСОБА_1 ).

Суддя Н.А.Мурашова

02.11.2023