Справа № 159/5068/23
Провадження № 2/159/1129/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, ОСОБА_2 про припинення права власності шляхом виключення запису з Державного реєстру та визнання права власності,

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, ОСОБА_2 , в якому просить:

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 10/100 частки в житловому будинку АДРЕСА_1 шляхом виключення відповідного запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно;

- виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належні їй 90/100 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який складається з приміщень: 1-1 коридор площею 5,2 кв. м; 1-2 санвузол площею 4,2 кв. м; 1-3 кухня площею 7,5 кв. м; 1-4 кімната площею 13,9 кв. м; 1-5 кімната площею 14,8 кв. м, 1-6 кімната площею 17,8 кв. м, загальною площею 63,4 кв. м, у тому числі житловою площею 46,5 кв. м., допоміжною - 16,9 кв. м.;

- визнати за нею права власності в цілому на даний об`єкт нерухомого майна;

- припинити її право спільної часткової власності на 90/100 частки житлового будинку АДРЕСА_2 , належні їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.2015, шляхом виключення відповідного запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

В обґрунтовування позову зазначила, що відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.12.2004 виділено відповідачу ОСОБА_2 10/100, ОСОБА_3 (батьку позивача) 90/100 ідеальної частки у праві власності на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , проведено розподіл зазначеного будинковолодіння в натурі з виділенням кожному окремих приміщень згідно з планом забудови. На підставі вказаного рішення власники зареєстрували право спільної часткової власності на будинок.

Після смерті батька у травні 2014 року позивач успадкувала його частку у спірному житловому будинку та земельну ділянку площею 0,0400 га за тією ж адресою.

В той час, зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 право власності на 10/100 частки житлового будинку АДРЕСА_2 існує лише юридично, оскільки належна йому частина житлового будинку демонтована відповідачем, а земельна ділянка площею 402 кв.м. відчужена на користь третіх осіб.

Позивач вказала, що на сьогоднішній день, належна їй в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 частина житлового будинку на АДРЕСА_2 , становить окремий об`єкт нерухомого майна житловий будинок, що складається з приміщень: 1-1 коридор площею 5,2 кв. м.; 1-2 санвузол площею 4,2 кв. м.; 1-3 кухня площею 7,5 кв. м.; 1-4 кімната площею 13,9 кв. м.; 1-5 кімната площею 14,8 кв. м. та 1-6 кімната площею 17,8 кв. м.

Через проведений відповідачем демонтаж, позивач позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності на житловий будинок, як окремий об`єкт нерухомого майна.

Від відповідача виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області відзив на позов не надходив. У заявах від 14.09.2023 та 02.10.2023 представник відповідача клопотав про розгляд справи за наявними матеріалами справи у відсутності представника виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області.

Відповідач ОСОБА_2 правом на подачу відзиву також не скористався, однак 25.10.2023 подав заяву про розгляд справи без його участі, позов ОСОБА_1 визнав повністю, не заперечив проти його задоволення.

Розгляд справи проводиться відповідно до вимог частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання учасники не з`явились, кожен зокрема клопотав про розгляд справи у їх відсутності.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (частина друга статті 247 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

Правовий режим спільної часткової власності визначено главою 26 ЦК України.

Відповідно до вимог статті 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України).

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частина третя статті 364 ЦК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

В силу частини першої статті 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

У пунктах 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" судам роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «за відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом та враховується, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється; при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто становити окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.12.2004, яке набрало законної сили 12.04.2005, виділено ОСОБА_2 10/100, ОСОБА_3 90/100 ідеальної частки співвласників в праві власності на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , та проведено розподіл зазначеної домобудівлі в натурі згідно з планом забудови з урахуванням вказаних часток (арк.спр.7,8).

Так, згідно з вказаним рішенням виділено ОСОБА_2 коридор «а1-1» площею 7,6 кв.м., житлову кімнату «А1-2» площею 11,7 кв.м., житлову кімнату «А1-3» площею 14,0 кв.м., а також огорожу «1-2» та хвіртку.

ОСОБА_3 виділено коридор «А2-1» площею 5,4 кв.м., кладову «А2-2» площею 4,2 кв.м., кухню «А2-3» площею 7,4 кв.м., житлову кімнату «А2-4» площею 13,9 кв.м., житлову кімнату «А2-5» площею 15,2 кв.м., житлову кімнату «А2-6» площею 15,0 кв.м., а також три хліви, огорожу «1-1», огорожу «1-3», хвіртку та замощення.

На підставі вказаного рішення суду 22.12.2005 за ОСОБА_2 було зареєстроване право власності на 10/100 житлового будинку АДРЕСА_2 . Аналогічну реєстрацію на 90/100 цього будинку 22.05.2006 було проведено за ОСОБА_3 (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.10.2021 року (арк.спр.9-10).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину після його смерті прийняла позивач та оформила спадщину:

- на 90/100 частки житлового будинку з будівлями та спорудами за АДРЕСА_2 , що складається з житлового будинку А-1 житловою площею 69,8 кв.м., загальною площею 94,4 кв.м. та господарських будівель та споруд: хліву Б-2, хліву б, гаража В-1, 1/2 огорожі, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом № 652 від 07.12.2015 (а.с.11) та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42364647 від 07.2.2015 (арк.спр.16);

- земельну ділянку площею 0,0400 га за тією ж адресою, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :24:014:0048, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом № 654 від 07.12.2015 року (арк.спр.12) та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42362022 від 07.12.2015 (арк.спр.15).

Позивач зареєструвала за собою право власності на 90/100 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває у спільній частковій власності (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 04 (арк.спр.13)) та право власності на земельну ділянку площею 0,04 га з кадастровим номером :24:014:0048 за цією ж адресою (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 04 (арк.спр.14) .

Щодо іншого співвласника майна ОСОБА_2 , суд встановив такі обставини.

26.12.2002 ОСОБА_2 відчужив земельну ділянку площею 402 кв. м. на АДРЕСА_2 (цільове призначення для обслуговування житлового будинку) ОСОБА_4 як таку, що знаходиться на території міста Ковель Волинської області (Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26.12.2002 року (арк.спр19).

В подальшому новий власник земельної ділянки ОСОБА_4 відчужив її ОСОБА_5 (договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.11.2006 (арк.спр.20)), а ОСОБА_5 , у свою чергу, 18.07.2008 згідно з договором купівлі-продажу, продав цю земельну ділянку ОСОБА_6 (арк.спр.21-22).

Суд встановив, що належна ОСОБА_2 частина житлового будинку на АДРЕСА_2 (10/100 частки) була ним демонтована, що підтверджується примітками до технічних паспортів, виготовлених у 2015 році та 15.08.2023.

Зокрема, у техпаспорті на об`єкт нерухомого майна, виготовленого ФОП ОСОБА_7 встановлено, що будинковолодіння за адресою АДРЕСА_2 складається з таких будівель та споруд: «А-1» житловий будинок; «а» прибудова; «а1» прибудова; «Б-2» хлів; «б» хлів; «В-1» гараж; «1» огорожа; «2» хвіртка. Загальна площа будинку зменшилася на 31,0 кв. м, а житлова - на 23,3 кв.м. за рахунок демонтажу частини будинку (арк.спр.27-34).

Аналогічні відомості містяться у Витязі з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, сформованому 14.08.2023, у примітці до якого зазначено, що загальна площа будинку зменшилася на 31,0 кв. м, а житлова - на 23,3 кв. м. за рахунок демонтажу частини будинку. 10/100 частки будинку, які належали по рішенню суду від 27.12.2004 ОСОБА_2 демонтовані. Фактично лишилась площа, що по рішенню суду належала ОСОБА_3 , яка успадкована ОСОБА_1 (арк.спр 35-39).

З досліджених письмових доказів слідує, що зареєстроване за ОСОБА_2 право власності на 10/100 частки житлового будинку АДРЕСА_2 існує лише юридично, оскільки ця частина житлового будинку була демонтована ОСОБА_2 .

В свою чергу, належна позивачу частина житлового будинку є фактично цілісним, окремими об`єктом нерухомого майна, розташована на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер якої :24:014:0048 (копія Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 11.11.2021 (арк. спр.40).

За таких підстав, суд доходить висновку, що виділ належної позивачу частки із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна є технічно можливим, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судові витрати у справі, які складаються із сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору, слід залишити за позивачем відповідно до поданого клопотання.

Керуючись статтями 10, 209, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 346, 356, 358, 364, 392 Цивільного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна 90/100 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а саме житловий будинок «А-1», що складається з приміщень: 1-1 коридор площею 5,2 кв. м; 1-2 санвузол площею 4,2 кв. м; 1-3 кухня площею 7,5 кв. м; 1-4 кімната площею 13,9 кв. м; 1-5 кімната площею 14,8 кв. м, 1-6 кімната площею 17,8 кв. м, загальною площею 63,4 кв. м, у тому числі житловою площею 46,5 кв. м., допоміжною 16,9 кв. м.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - виконавчий комітет Ковельської міської ради Волинської області, , адреса: м.Ковель, вул.Незалежності, 73.

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складене 01.11.2023.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК