справа № 374/355/22
головуючий у суді І інстанції Козіна С.М.
провадження № 22-ц/824/7666/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Целікова Владілена Володимировича на ухвалу Ржищівського міського суду Київської області від 03 січня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Ржищівського міського суду Київської області з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошові кошти у розмірі 12 000 доларів США та судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що 05 квітня 2009 року ОСОБА_2 позичив ОСОБА_3 12 000 доларів США зі строком повернення - на його першу усну вимогу, як позикодавця, та місцем повернення - у місті Ржищів Київської області, що підтверджується власноручною розпискою відповідача. На початку 2021 року позивач нагадав відповідачу про його борг та зажадав його негайного повернення, але відповідач позичені кошти так і не повернув.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 21 грудня 2022 року відкрито провадження у цій справі.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 03 січня 2023 року затверджено мирову угоду, укладену 22 грудня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики у справі № 374/355/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, за умовами якої:

1. Визнано дійсним нотаріально не посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме:

- земельної ділянки кадастровий номер: :07:003:1451, площею 3,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, що належить ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 308972813, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040, дата реєстрації: 31.08.2022;

- земельної ділянки кадастровий номер: :07:003:1452, площею 1,4333 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, що належить ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 308978792, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040, дата реєстрації: 31.08.2022, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Визнано за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на наступні об`єкти нерухомого майна:

- земельну ділянку кадастровий номер: :07:003:1451, площею 3,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- земельну ділянку кадастровий номер: :07:003:1452, площею 1,4333 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

3. Сторони домовилися, що не будуть мати в подальшому один до одного будь яких претензій майнового та немайнового характеру після затвердження судом цієї мирової угоди.

4. Дана угода складена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, - по одному для Позивача, Відповідача та для Ржищівського міського суду.

Провадження у цивільній справі № 374/355/22 закрито.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що мирова угода не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в тому числі держави, у мировій угоді сторони вийшли за межі предмета спору, але такі умови мирової угоди не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Целіков В.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Ржищівського міського суду Київської області від 03 січня 2023 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що указана справа підсудна Бориспільському міськрайонному суду Київської області, що є підставою для скасування ухвали, оскільки позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем ї проживання або перебування, а місцем реєстрації відповідача є: АДРЕСА_1 .

Відповідно до тексту оскаржуваної ухвали сторони вийшли за межі предмета спору а саме: визнали дійсним нотаріально не посвідчений договір купівлі-продажу земельних ділянок та визнали на наведені ділянки право власності за позивачем.

На думку апелянта, умови затвердженої судом мирової угоди виходять за межі прав та обов`язків у межах позовної заяви та фактично встановлюють юридично значимі факти, що є предметом окремою позовної заяви та як наслідок об`єктом дослідження повноцінного судового процесу.

Наведені в ухвалі умови мирової угоди, не містять жодних умов, щодо обов`язків сторін, що також слугує додатковою підставою для задоволення апеляційної скарги.

А також, апелянт вказує на те, що 16 жовтня 2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено шлюб. Під час шлюбу подружжям набуто земельну ділянку кадастровий номер :07:003:0128.

Не зважаючи на відсутність дозволу від ОСОБА_1 щодо поділу указаної земельної ділянки, відділом № 2 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області проведено реєстрацію поділу земельної ділянки на дві ділянки з присвоєнням кадастрових номерів: :07:003:1452 (площа 1,433 га) та :07:003:1451 (площа 3,0 га), що підтверджується листом Держгеокадастру 29-10-0.331-2042/2-23 від 13.03.2023 року.

Наведені земельні ділянки у розумінні статті 60 СК України є об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

На підставі заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2016 року у справі № 359/5822/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано

Апелянт не надавала жодної згоди на відчуження спільного з ОСОБА_3 майна, що підтверджує грубе порушення прав скаржника.

Судом першої інстанції фактично вчинено звернення стягнення на земельні ділянки за рішенням суду внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за договором позики з одночасним припиненням на них права власності ОСОБА_3 і визнанням права власності за позивачем.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить суд залишити апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Целікова В.В. без задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що доводи апелянта на непідсудність указаної справи Ржищівському міському суду Київської області є безпідставними, оскільки відповідно до вимог частини 7 статті 28 ЦПК України ця справа розглядалася за місцем виконання договору, а у розписці чітко зазначено місце повернення боргу - місто Ржищів Київської області.

Доводи апелянта про порушення оскаржуваною ухвалою її прав та норм СК України повністю спростовуються ухвалою Київського апеляційного суду від 30 березня 2023 року у справі № 2-1437/08

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Кишеня В.С. у судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Целіков В.В. у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, а також стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн за підготовку та подачу апеляційної скарги, 10 000 за участь у двох судових засіданнях суду апеляційної інстанції та гонорар успіху у розмірі 30 000 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Кишеня В.С. заявив клопотання про зменшення судових витрат апелянта на правову допомогу.

Від представника ОСОБА_3 - адвокат Рябокляч К.О. надіслав на електронну пошту Київського апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 11 жовтня 2023 року, у зв`язку із проведенням невідкладних слідчих дій за його участю як захисника.

Однак указане клопотання, направлене на електронну пошту Київського апеляційного суду, не може вважатися підписаним та не має юридичної сили, оскільки не містить електронного підпису особи, яка її подала, що унеможливлює перевірити особу підписанта, а тому відсутні підстави для вирішення апеляційним судом заявленого клопотання.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

Відповідно до правил статті 352 ЦПК України установлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до частини 3 статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Не погоджуючись із ухвалою про затвердження мирової угоди та подаючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 заперечувала надання нею дозволу на розпорядження земельними ділянками, які набуті під час її шлюбу з відповідачем у справі, та зазначила про те, що укладеною мировою угодою порушено її права.

Судом першої інстанції затверджено мирову угоду між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за якою визнано дійсним нотаріально не посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна: земельної ділянки кадастровий номер: :07:003:1451, та земельної ділянки кадастровий номер: :07:003:1452, укладений між сторонами, та визнано за ОСОБА_2 право власності на вказані земельні ділянки.

Відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 (а.с. 63).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2008 року у справі № 2-1437/08 визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку, площею 4,4333 га, кадастровий № :07:003:0128 (а.с. 64).

На підставі указаного рішення суду управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі 26 квітня 2008 року видано державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 416889, відповідно до якого ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, площею 4,4333 га, кадастровий № :07:003:0128 (а.с. 65).

Відповідно до відповіді ГУ Держгеркадастру у м. Києві та Київській області від 13 березня 2023 року відповідно до відомостей НКС ДЗК земельна ділянка з кадастровим номером № :07:003:0128 набула статус «архівний», у зв`язку з поділом земельної ділянки, у результаті поділу сформовані ділянки з кадастровими номерами :07:003:1451 та :07:003:1452 (а.с. 66).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2016 року у справі № 359/5822/16-ц розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Тобто земельні ділянки з кадастровими номерами :07:003:1451 та :07:003:1452, сформовані у результаті поділу земельної ділянки № :07:003:0128, яку ОСОБА_3 набув у власність під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 .

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване судове рішенням яким визнано дійсними нотаріально не посвідчені договори купівлі-продажу земельних ділянок, укладені між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та визнано за ОСОБА_2 право власності на вказані земельні ділянки, - безпосередньо стосується прав апелянта ОСОБА_1 , а отже підстави для закриття апеляційного провадження відповідно до пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України відсутні.

Відповідно до частини 2 Постанови пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.?

Згідно з абзацу 4 частини 2 Постанови пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Колегія апеляційного суду вважає, що оскаржуване судове рішення вказаним вимогам не відповідає з огляду на таке.

Відповідно до частини 7 статті 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частиною 1 статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

За своєю правовою природою мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах погоджених сторонами та є завершенням судового провадження, свідчить про врегулювання судового спору між сторонами.

Затверджена судом мирова угода за своєю правовою природою є правочином, який за загальними принципами цивільного законодавства, має бути виконаний за правилами статей 509, 525, 526 ЦК України.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

При визнанні мирової угоди цивільний процесуальний закон покладає на суд обов`язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Пунктом 1 частини 5 статті 207 ЦПК України визначено, що якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, є не виконуваними, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, виходячи із змісту статті 207 ЦПК України укладена в цивільному процесі мирова угода породжує права та обов`язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні. Тому мирова угода має матеріальний зміст, укладається і затверджується судом відповідно до вимог не лише цивільного процесуального права, а й з урахуванням цивільного права.

Тобто обов`язковою умовою затвердження мирової угоди між сторонами, у тому числі, з виходом за межі предмету спору, є та умова, що мирова угода не повинна порушувати прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Предметом спору у цій справі є вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики.

Водночас мирова угода містить умови, які не співвідносяться з предметом і підставами позову та суд першої інстанції фактично вирішив питання щодо переходу права власності від ОСОБА_3 до ОСОБА_2 на дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :07:003:1451, :07:003:1452.

Також судом першої інстанції залишено поза увагою те, що умови мирової угоди про визнання дійсним нотаріально не посвідченого договору купівлі-продажу нерухомого майна суперечать закону, оскільки такі мають бути предметом окремої справи та як наслідок предметом розгляду повноцінного судового процесу із встановленням обставин, визначених законом, які мають бути підтверджені певними засобами доказування.

З огляду на вищенаведене, ухвала суду про закриття провадження у справі з підстав укладення між сторонами мирової угоди та її затвердження судом постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У зв`язку з цим колегія апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи - частина 1 статті 133 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи висновок апеляційного суду про наявність підстав скасування ухвали суду першої інстанції про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, судовий збір, сплачений ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги підлягає до стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у дольовому порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Целіков В.В. у судовому засіданні просив стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн за підготовку та подачу апеляційної скарги, 10 000 за участь у двох судових засіданнях суду апеляційної інстанції та гонорар успіху у розмірі 30 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що правова допомога надавалася ОСОБА_1 на підставі договору про надання юридичних послуг від 25 жовтня 2022 року № 221025-1, укладеного з АБ «Владілена Целікова «Фабула Юстиції».

Відповідно до узгодженого переліку послуг, який є додатком до № 2 від 18 березня 2023 року до договору від 25 жовтня 2022 року № 221025-1 послуга адвоката щодо підготовки та подачі апеляційної скарги на ухвалу від 03 січня 2023 року має вартість 15 000 грн.

Відповідно до пункту 6 указаного переліку за участь адвоката у судовому засіданні, у разі надання клієнтом бюро розпорядження щодо участі бюро у судовому засіданні, клієнт сплачує грошові кошти у сумі 5 000 грн за одне судове засідання. У Київському апеляційному суді відбулося два судових засідання у цій справі.

Пунктом 7 указаного переліку послуг передбачено, що у разі проголошення рішення суду на користь клієнта, клієнт сплачує бюро гонорар успіху у сумі 30 000 грн.

Однак, за результатами розподілу судових витрат у цій справі витрати ОСОБА_1 у формі гонорару успіху не можуть бути стягнуті на її користь, оскільки цією постановою Київського апеляційного суду не вирішується спір сторін по суті, а лише скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджала подальшому розгляду справи, тобто вирішено процесуальне питання.

Також апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Кишеня В.С. про зменшення судових витрат апелянта на правову допомогу, оскільки ним жодним чином не обґрунтовано невідповідність заявленого розміру витрат об`єму наданих послуг та складності цієї справи.

Таким чином, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у дольовому порядку підлягають до сплати витрати на правову допомогу у розмірі 25 000 грн (по 12 500 грн з кожного), які складаються з витрат за підготовку та подачу апеляційної скарги у розмірі 15 000 грн, участь у двох судових засіданнях суду апеляційної інстанції у розмірі 10 000 грн (по 5 000 за кожне).

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо затвердження мирової угоди.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

З огляду на це, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Целікова Владілена Володимировича задовольнити.

Ухвалу Ржищівського міського суду Київської області від 03 січня 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 268 грн 40 коп та витрати на правову допомогу у суду апеляційної інстанції у розмірі 12 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 268 грн 40 коп та витрати на правову допомогу у суду апеляційної інстанції у розмірі 12 500 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська