Номер провадження 6/387/37/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстер І. П.

за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання старшого державного виконавця Добровеличківського ВДВС Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Костенко В. щодо вирішення питання про примусовий вхід, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Добровеличківського ВДВС Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Костенко В. звернулася до суду з вказаним поданням, посилаючись на те, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №73121623 з примусового виконання виконавчого листа №387/1658/23 про накладення арешту на майно. В рамках виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно, а саме на комбайн зернозбиральний, марки-СК-5М-1 "Нива", 1987 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , двигун-б.н., зареєстрований в Добровеличківській РІ ДТН Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області 21.12.2001, до набрання рішенням суду законної сили, на причіп марки 2ПТС 4, 1987 р., випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , заводський номер НОМЕР_4 , зареєстрований в Добровеличківській РІ ДТН Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області 21.12.2001, на трактор колісний, марки МТЗ-80, 1980 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , заводський номер НОМЕР_6 , двигун НОМЕР_7 , зареєстрований в Добровеличківській РІ ДТН Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області 21.12.2001, до набрання рішенням суду законної сили та Передати комбайн зернозбиральний, марки-СК-5М-1 "Нива", 1987 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , двигун-б.н., причіп марки 2ПТС 4, 1987 р., випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , заводський номер НОМЕР_4 , зареєстрований в Добровеличківській РІ ДТН Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області 21.12.2001, трактор колісний, марки МТЗ-80, 1980 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , заводський номер НОМЕР_6 , двигун НОМЕР_7 , зареєстрований в Добровеличківській РІ ДТН Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області 21.12.2001, - на відповідальне зберігання позивачеві ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення справи по суті.

Крім цього, державним виконавцем 24.10.2023 здійснений виїзд за адресою Кіровоградська область Новоукраїнський район с.Юр`ївка вул.А.Басистого, 20, проте за результатами виїзду державним виконавцем складено акт у якому зазначено, що ОСОБА_2 ухилявся від проведення виконавчих дій державним виконавцем, не надав доступу до сільськогосподарської техніки, а саме накладення арешту згідно з ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.10.2023. Однак враховуючи, що ухвала суду залишається не виконаною, державний виконавець просить надати державним виконавцям Добровеличківського ВДВС Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та іншим учасникам виконавчого провадження дозвіл на примусовий вхід на територію де перебуває майно, а саме за адресою АДРЕСА_1 .

Суд дослідив заяву та дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.10.2023 накладено арешт на майно а саме: на комбайн зернозбиральний, марки-СК-5М-1 "Нива", 1987 року випуску реєстраційний номер 0899ФД , заводський номер 976318 , двигун-б.н., зареєстрований в Добровеличківській РІ ДТН Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області 21.12.2001, до набрання рішенням суду законної сили, на причіп марки 2ПТС 4, 1987 р., випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , заводський номер НОМЕР_4 , зареєстрований в Добровеличківській РІ ДТН Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області 21.12.2001, на трактор колісний, марки МТЗ-80, 1980 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , заводський номер НОМЕР_6 , двигун НОМЕР_7 , зареєстрований в Добровеличківській РІ ДТН Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області 21.12.2001, до набрання рішенням суду законної сили .

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі Закону), передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 10 вказаного Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець посилається на те, що ухвала суду залишається не виконаною, отже наявні підстави для надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване.

Це вказує про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

При цьому примусове проникнення до житла боржника може бути застосоване лише в разі його належного повідомлення про необхідність надання доступу державному виконавцю до житла для встановлення майнового стану та після невиконання відповідної законної вимоги державного виконавця.

Крім цього, вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій, а також встановити обставини вчинення перешкод у проведенні виконавчих дій. Виконавець може звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до володіння особи лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань під час примусового виконання рішення суду.

У цій справі до подання не долучено жодного доказу того, що боржник отримав хоча б один виклик до виконавця чи відмовився від його отримання, тобто не доведено існування підстав для подальшого обмеження прав боржника у спосіб забезпечення примусового проникнення державного виконавця до житла.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що до подання не долучено постанови про відкриття виконавчого провадження, акту про не допуск ОСОБА_2 державного виконавця до території де перебуває майно АДРЕСА_1 . Також в матеріалах справи відсутні дані про те, кому на праві власності належить володіння для примусового проникнення щодо якого вніс подання державний виконавець, а також інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника.

Суд додатково звертає увагу на те, що згідно з пунктом 8 розділу I «Загальні положення» Інструкція з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 ( зі змінами), акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акту складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка «від підпису відмовився» проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного чи приватного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №757/41727/19.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, яке є крайнім заходом при проведенні виконавчих дій, і може застосовуватися лише у тих обставинах, коли державний виконавець фактично вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 30, 129-1 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.