ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Цвик А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вектор Плюс», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну стягувача у виконавчих листах, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання по цивільній справі №2-2118/2010, -

в с т а н о в и в :

11.10.2023 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вектор Плюс» про заміну стягувача у виконавчих листах, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання по цивільній справі №2-2118/2010.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що після набранням рішенням суду у даній справі від 27.12.2010 року законної сили, представнику ПАТ «Укрсиббанк» було видано виконавчі листи. 08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, на підставі якого кредитором у зобов`язанні, що було предметом розгляду справи № 2-2128/2010, стало ПАТ «Дельта Банк», яке згідно умов договору набуло права вимоги замість первісного кредитора належного виконання боржником зобов`язань в межах переданого права вимоги. 31 травня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено Договір № 1463/К про відступлення прав вимоги, за яким, в тому числі, було відступлено право вимоги за Договором кредиту № 0 від 29 травня 2008 року з усіма додатками та додатковими угодами до нього. Разом із тим, виконавчі провадження щодо вказаних боржників не є відкритими та на примусовому виконанні не перебувають. У той же час, виконавчі листи від первісного стягувача новий кредитор не отримував, їх було втрачено. Крім того пропущено строки для пред`явлення їх до виконання, що змушує заявника звернутись до суду з даною заявою.

ОСОБА_1 подав до суду відзив, у якому вказав, що заперечує проти задоволення вимог даної заяви. Зазначив, що питання щодо втрати виконавчих листів та пропущення строків для пред`явлення їх виконання уже було розглянуто судами та відмовлено у задоволенні вказаних вимог. Крім того, відсутні докази на підтвердження оплати за договором відступлення між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк». Тому, просив суд відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

У судове засідання представник заявника не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у поданій до суду заяві міститься прохання про розгляд справи за відсутності заявника.

Представник відділу державної виконавчої служби у судове засідання не з`явився, але надіслав клопотання розгляд справи за його відсутності, у якому вказав, що станом на 24.10.2023 року виконавчі провадження про стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебувають.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, проте, їх неявка не є перешкодою для вирішення даного питання.

Дослідивши матеріали справи судом було встановлено, що 27 грудня 2010 року Фастівським міськрайонним судом Київської області, у справі № 2-2118/10, було ухвалено заочне рішення яким позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було задоволено та стягнуто з солідарно з останніх на користь Банку заборгованість у розмірі 948767,49 грн., а також державне мито в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн.

08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Відповідно до Додатку 1 до вказаного договору право вимоги по Кредитному договору № 0 від 29.05.2008 року з усіма змінами та доповненнями до нього перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

31 травня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Вектор Плюс» було укладено Договір № 1463/К про відступлення прав вимоги.

Згідно з Додатку № 1 до Договору № 1463/К відступлення прав вимоги від 31 травня 2019 року, ПАТ «Дельта Банк» передав ТОВ «ФК «Вектор Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 29 травня 2008 року та Договором іпотеки б/н та до ОСОБА_2 за Договором поруки № 206294 від 29 травня 2008 року.

За повідомленням Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.10.2023 року №72576-11, станом на 24.10.2023 року виконавчі провадження про стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на примусовому виконанні не перебувають.

Заявник обґрунтовує вимоги даної заяви не переданням виконавчих листів первісним кредитором новому кредиту у зв`язку з втратою виконавчих документів.

Стосовно вимог заяви про поновлення строків пред`явлення виконавчих документів до виконання варто вказати наступне.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Аналогічне положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання є поважні, об`єктивні причин пропуску такого строку.

Водночас, оскільки перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, суд, враховуючи вимоги ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Заявник обґрунтовує вимоги заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання втратою такого виконавчого документа при пересилці та пропущенням, у зв`язку з цим, терміну для пред`явлення листа до виконання.

Однак, всупереч вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України, заявник не надав жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують як втрату оригіналів виконавчих листів, так і поважність причин пропуску строку для пред`явлення їх до виконання.

Згідно листа ПАТ «Дельта Банк» від 02.10.2017 року, виконавчий лист про стягнення боргу з ОСОБА_1 20.05.2014 року було повернуто стягувачу.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заявником не обґрунтовано неможливість первісного стягувача звернення до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження у строки, встановлені для пред`явлення виконавчих листів до виконання, оскільки не доведено відсутність таких документів у банку.

Відповідно до статті 129 Конституції України рішення суду є обов`язковим до виконання.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, як визначено Законом України «Про виконавче провадження».

В той же час, суд вважає за необхідне вказати заявнику на те, що якщо законом визначений порядок та, зокрема, строки для вчинення певних дій, такі строки в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинні дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та підлягають доведенню в силу принципів змагальності та диспозитивності, визначених положеннями ст.ст. 12, 13, 82 ЦПК України.

Таким чином, заявником жодних доказів, що підтверджують поважність причин, з яких ним було пропущено строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання, у зв`язку з чим заява у вказаній частині не підлягає задоволенню.

Стосовно вимог заяви про видачу дублікатів виконавчих листів варто вказати наступне.

До дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку (п.17.4 Перехідних положень ЦПК України).

У той же час, у матеріалах справи відсутні докази того, що виконавчі листи про солідарне стягнення коштів з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у даній справі дійсно було втрачено, а саме, доказів їх відсутності у первісного стягувача.

Також, за положеннями п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, беручи до уваги приписи Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання та відсутність підстав для їх поновлення, видати дублікати виконавчих листів неможливо, що є окремою підставою для відмови у задоволені заяви.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Щодо питання заміни стягувача варто зазначити, що відповідно до ст.512 ч. п.1 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ч.1 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до положень ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Верховний Суд України у своїй постанові від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13 висловив правову позицію, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Якщо виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва (постанова Верховного Суду від 12.10.2022 року у справі № 389/4348/13-ц).

На підставі вищевикладеного, у задоволенні заяви слід відмовити у повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 433, 442, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вектор Плюс», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну стягувача у виконавчих листах, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання по цивільній справі №2-2118/2010, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Осаулова Н.А.

Ухвалу суду виготовлено 30.10.2023 року