Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2023 Справа №607/17794/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Медвідь О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що на даний час її син ОСОБА_3 досяг повноліття та продовжує денне навчання на платній формі. Відповідач припинив оплату аліментів на його утримання під час навчання. Щодо оплати цього навчання, то сторони в добровільному порядку домовились про його оплату в рівних долях. Відповідач оплатив навчання сина ОСОБА_3 за перше півріччя в сумі 12 000 грн, а друге півріччя має оплатити позивач.

Крім оплати навчання, син ОСОБА_3 має інші потреби і він потребує утримання, оскільки вчиться на денній платній формі навчання очно, без отримання стипендії, зокрема, син потребує інших коштів, він купляє одяг, взуття, їжу, несе витрати на проїзд, купівлю канцелярських товарів, підручників, книжок для навчання і т.д. Тобто, повнолітній син немає жодних заробітків і доходів, не отримуватиме стипендію, оскільки навчання платне, тому потребує утримання від батьків.

Відповідач в добровільному порядку відмовляється утримувати сина на час навчання, хоч має таку можливість, оскільки працює і має досить велику заробітну плату, з якої може виплачувати ще аліменти на утримання сина, який навчається. В нього нормальний стан здоров`я, дітей від іншого шлюбу в нього немає, інших утриманців, крім зазначених двох дітей в нього теж немає. У власності має квартиру, у якій проживає, легковий автомобіль.

У зв`язку із недосягненням згоди, щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути звідповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на період його навчання, починаючи з дня пред`явлення позову, і до завершення навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя», чи до досягнення ним двадцяти трьох річного віку.

У судове засідання позивач не з`явилася, однак її представник подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує з підстав та обґрунтувань, викладених у ньому, та просить його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, просив врахувати його заяву про часткове визнання позову, в якій вказав, що він не заперечує щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів в розмірі 1/12 частини від отриманих доходів, що становитиме близько 2 600 грн щомісячно, оскільки його середньомісячний дохід на даний час становить близько 42 000,00 грн, з яких щомісячно в користь позивача уже утримуються аліменти на неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, що становить близько 10 000,00 грн щомісячно.

Водночас, просить суд врахувати, що він одружений з ОСОБА_6 , яка на даний час не працює, та проживає разом з ним та своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрі фактично перебувають на його утриманні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви, клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Суд, встановив, що сторони по справі з 12.07.2000 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.09.2013 у справі № 607/13998/13-ц було розірвано.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 96 від 29.04.2004 та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 953 від 11.05.2007.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.10.2013 у справі № 607/15849/13-ц вирішено стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 вересня 2013 року до досягнення дітьми повноліття.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , видане 17.06.2021 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 869, 17 червня 2021 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , в результаті чого після державної реєстрації шлюбу її прізвище змінилось на « ОСОБА_11 ».

Відповідно до довідки Відокремленого структурного підрозділу «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя», від 04.09.2023 № 07-22/165, ОСОБА_4 дійсно є студентом І курсу денної форми навчання відділення транспорту та інженерної механіки Відокремленого структурного підрозділу «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» за спеціальністю 274 «Автомобільний транспорт» і навчається за кошти фізичної особи. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2025.

Згідно довідки про доходи ГУ ДСНС України у Тернопільській області № 41-ДВ/64 від 05.10.2023 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 дійсно працює в ГУ ДСНС України у Тернопільській області на посаді заступника начальника управління начальника відділу планування заходів ЦЗ управління організації заходів ЦЗ з постійним місцем працевлаштування. Загальна сума доходу за період з 01.01.2023 по 30.09.2023 становить 457 634,55 грн.

04.08.2022 відповідач ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , видане 04.08.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 1569.

Згідно довідки ПП «Східний масив» від 06.10.2023, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним зареєстрована його дружина ОСОБА_6 та проживає її дочка ОСОБА_7 без реєстрації, згідно акту обстеження від 06.10.2023.

Судом з`ясовано, що відповідач частково вніс кошти за навчання в розмірі 12 000,00 грн, про що свідчить квитанція АТ КБ «Приватбанк» від 10.08.2023.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що відповідач ухиляється від батьківського обов`язку утримувати сім`ю та не надає матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а тому, є усі підстави для стягнення аліментів.

Суд частково погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 201 Сімейного кодексу України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя», у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, а також, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, беручи до уваги те, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , він є одружений з ОСОБА_6 , яка на даний час не працює та проживає разом з ним та своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрі фактично перебувають на його утриманні, а тому, оскільки відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 (однієї шостої) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на період його навчання, починаючи з 19 вересня 2023 року, і до завершення навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя», але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає.

Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81 141, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 199-201 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 (однієї шостої) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на період його навчання, починаючи з 19 вересня 2023 року, і до завершення навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя», але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 06 листопада 2023 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко