Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судових засідань Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді в приміщенні суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому в інтересах дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

10.10.2023 позивач Орган особи та піклування Ужгородського міськвиконкому, діючи в інтересах дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав щодо сина й стягнення аліментів на його утримання.

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 19.04.2023 до служби у справах дітей надійшла колективна заява від мешканців будинку АДРЕСА_1 . В своєму зверненні вони просили обстежити сім`ю, яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , де проживає малолітня дитина. Батьки дитини не працюють, систематично зловживають алкогольними напоями, влаштовують п`яні дебоші, приводять у квартиру чужих людей, які не мають постійного місця проживання. Із квартири постійно чути крики та плач дитини. Згідно з Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 28.04.2023 встановлено рівень безпеки малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - небезпечно. Мама малолітнього на момент оцінювання рівня безпеки дитини перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Згідно з Акту оцінки потреб сім`ї/особи малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує групу «Сонечко» в ЗДО №29, однак зі слів директора садочка дитина часто пропускала садочок, мати дитини часто залишала малолітнього вдома без поважної причини, при відвідання садочку мати мала ознаки сильного алкогольного сп`яніння тощо. З метою захисту прав дитини малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в той же день 28.04.2023 було тимчасово влаштовано до Притулку для дітей Служби у справах дітей Закарпатської ОДА, де він наразі і перебуває. Ужгородським міським центром соціальних служб систематично здійснювався моніторинг сім`ї з метою покращення умов проживання, надавалися продуктові набори та дитяче харчування, дитячий одяг, однак протягом 2019-2023 років умови проживання не покращились, систематично під час відвідувань мама дитини мала ознаки вживання алкогольних напоїв. Окрім цього притягалася до адміністративної відповідальності, а її співмешканець - до кримінальної. Матір малолітнього було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому 09.05.2023, однак на таке з`явилася лишще бабуся, яка зазначила, що її донька протягом тривалого часу зловживає алкоголем, вихованням дитини не займається, на її зауваження щодо цього не реагує, змінювати свій спосіб життя не бажає. За час перебування у Притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської обласної державної адміністрації дитину навідувала лише бабуся. Враховуючи інтереси дитини члени комісії одноголосно вирішили підготувати та надати до суду письмовий висновок та позов щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 відносно малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.10.2023 від представника позивачки адвоката Калинич О.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка щиро кається щодо своїх вчинків, вживання алкоголю, недбалістю відносно своєї дитини, які призвели до даного випадку, а саме вилучення сина від неї як матері. Вживає всіх заходів щодо свого виправлення та виправляється в кращий бік: пройшла лікування від алкогольної залежності, проходить з 20.09.2023 стажування роботи щодо заміщення вакантної посади майстра швейного цеху у ФОП ОСОБА_3 , від жителів будинку чи мешканців району скарг немає, приведено житло до умов проживання дитини. Просить суд врахувати всі заходити її виправлення в кращий бік, щире каяття та надати шанс залишити з сином.

Представник позивача ОСОБА_4 подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позбавити матір батьківських прав щодо дитини, а також надав відповідь на відзив, в якому просив врахувати, що довідка про працевлаштування відповідачки не містить інформацію про її дохід, за час перебування дитини в притулку відповідачка навідала її лише один раз, наразі дитина проходить реабілітацію, строк якої визначено, на 9 місяців.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію сторін, висловлену в їх заявах, надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.08.2019 видно, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 мати дитини ОСОБА_2 .

Відомості про батька дитини внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 24.09.2019 року № 6, виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

19.04.2023 до служби у справах дітей мешканці будинку АДРЕСА_1 адресували заяву, в якій просили обстежити сім`ю, яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , де проживає малолітня дитина. Зазначили, що батьки дитини не працюють, систематично зловживають алкогольними напоями, влаштовують п`яні дебоші, приводять у квартиру чужих людей, які не мають постійного місця проживання. Із квартири постійно чути крики та плач дитини.

З акту обстеження умов проживання від 27.04.2023 видно, що працівники служби у справах дітей спільно з співробітницею поліції відвідали адресу АДРЕСА_2 , однак двері їм ніхто не відчинив.

З акту обстеження умов проживання від 28.04.2023 працівники служби у справах дітей спільно з фахівцем соціальної роботи Ужгородського міського центру соціальних служб Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради, співробітниками поліції повторно відвідали адресу АДРЕСА_2 . Під час комісійного візиту було з`ясовано, що за даною адресою проживають та зареєстровані мама малолітнього - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її співмешканець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Умови проживання в помешканні в двокімнатній квартирі незадовільні. Санітарно-гігієнічний стан квартири знаходиться на неналежному рівні. В житлі брудно та неохайно. Для виховання та розвитку дитини немає належних умов. В дитини відсутнє спальне місце та немає продуктів харчування. ОСОБА_6 (мама) та ОСОБА_7 (співмешканець) перебували в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 28.04.2023 встановлено рівень безпеки малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - небезпечно. Дитина має зовнішні ознаки недогляду та занедбаністю, що проявилось у низькому рівні гігієни малолітнього. Також було встановлено ознаки незабезпечення дитини належним харчуванням, що проявилось у відсутності продуктів харчування. У мами на обличчі були численні синці. Зі слів ОСОБА_2 її б`є співмешканець. Очевидцем цього була дитина. Мама малолітнього на момент оцінювання рівня безпеки дитини мала ознаки сильного алкогольного сп`яніння (нечітка мова, хитка хода, запах). З її слів вона зранку випила 250 грам горілки. Співмешканець матері дитини на момент оцінювання також мав ознак сильного алкогольного сп`яніння. Помешкання у якому проживає дитина, не пристосоване для її проживання, оскільки перебуває в антисанітарному стані.

Згідно з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.04.2023 № 1002. виданого Комунальним некомерційним підприємством «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради, ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з Акту оцінки потреб сім`ї/особи № 138 від 28.04.2023, складеного працівником Ужгородського міського центру соціальних служб Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради, малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує групу «Сонечко» в ЗДО №29. Зі слів директора садочка дитина часто пропускала садочок. Зі слів матері дитини вона часто залишала малолітнього вдома без поважної причини. Мати дитини мала ознаки сильного алкогольного сп`яніння. Вона важко розмовляла, плакала і перепитувала запитання. Вона не змогла відповісти на запитання щодо стану здоров`я дитини. Також мати повідомила, що дає дитині алкоголь.

Згідно з висновку оцінки потреб сім`ї від 28.04.2023 малолітній ОСОБА_1 опинився в ситуації, що загрожує життю та здоров`ю дитини, а тому з метою захисту прав дитини малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в той же день, 28.04.2023, було тимчасово влаштовано до Притулку для дітей Служби у справах дітей Закарпатської ОДА, де він, за твердженням представника позивача, наразі і перебуває.

Мати дитини неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУПАП, ч. 1 ст. 184 КУпАП, що підтверджується копіями постанов Ужгородського міськрайонного суду з Єдиного державного реєстру судових рішень по справам № 308/5793/20 (постанова від 09.07.2020), № 308/8704/20 (постанова від 15.09.2020 року), №308/9646/20 (постанова від 21.10.2020 року) та № 308/14012/21 (постанова від 08.11.2021 року). Наразі в Ужгородському міськрайонному суді розглядається справа № 308/8108/23 про адміністративне правопорушення по ст. 184 КУпАП щодо ОСОБА_2 , що підтверджується даними сайту Судова влада.

Співмешканця матері дитини вироком Ужгородського міськрайонного суду від 22.11.2021 по справі № 308/7934/21 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ст. 126-1 Кримінального кодексу України щодо ОСОБА_2 .

Із запрошення Служби у справах дітей Ужгородської міської ради №333/23/01-19 від 03.05.2023 видно, що відповідачку було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому 09.05.2023.

З висновку органу опіки та піклування Ужгородської міської ради від 26.06.2023 №476/23/02-19 видно, що відповідачка на засідання комісії не з`явилася. При розгляді даного питання було заслухано бабусю дитини - ОСОБА_8 . Бабуся дитини зазначила, що її донька протягом тривалого часу зловживає алкоголем. Вихованням дитини не займається. На її зауваження щодо цього не реагує, змінювати свій спосіб життя не бажає. Зазначила, що їй відомо, що онук наразі перебуває в Притулку для дітей, однак силу свого віку вона не має можливості забрати онука до себе та займатись його вихованням. Вона не заперечує проти того, щоб її доньку позбавили батьківських прав, оскільки донька неналежно виховує дитину і надалі вона буде продовжувати вести такий спосіб життя, при якому дитина буде лише страждати. Враховуючи інтереси дитини члени комісії одноголосно вирішили підготувати та надати до суду письмовий висновок та позов щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 відносно малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім цього у висновку наявне посилання на лист-відповідь Ужгородського міського центру соціальних служб Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради 05.06.2023 № 01-18/156, в якому вказано, що сім`ю ОСОБА_9 було виявлено 19.09.2019 під час інспектування за запитом департаменту соціальної політики з метою перевірки цільового використання коштів при народженні дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час інспектування було виявлено неналежні умови проживання - мама з дитиною спала на підлозі, в квартирі було не прибрано, були відсутні речі для новонародженого, мама мала ознаки тривалого вживання алкогольних напоїв. Після цього Ужгородським міським центром соціальних служб систематично здійснювався моніторинг сім`ї з метою покращення умов проживання, надавалися продуктові набори та дитяче харчування, дитячий одяг. Крім того, регулярно надходила інформація про вчинення домашнього насильства співмешканцем ОСОБА_2 відносно неї, за інформацією працівників поліції його було притягнуто до кримінальної відповідальності. Протягом 2019-2023 років умови проживання не покращились, систематично під час відвідувань мама дитини мала ознаки вживання алкогольних напоїв. Реагуючи на лист служби фахівці із соціальної роботи намагалися зв`язатися з ОСОБА_2 телефонним шляхом. Жінка не реагувала на дзвінки та відвідування за місцем проживання. Зі слів мами ОСОБА_2 , бабусі дитини, жінка перебувала в стані алкогольного сп`яніння протягом декількох днів. З часом вдалося відвідати сім`ю. Під час відвідування з мамою було проведено мотиваційну бесіду щодо необхідності проходження лікування від алкогольної залежності, а також наголошено про потребу з`явитися до служби у справах дітей.

Копією листа вихователя-методиста ОСОБА_10 від 20.07.2023 №01-11/224 від 20.07.2023 стверджується, що наразі малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до направлення від 05.07.2023 зарахований до складу вихованців Закарпатського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. На засіданні психолого-медико-педагогічної комісії від 17.07.2023 визначено термін реабілітації дитини строком 9 місяців.

За приписами ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцять років.

У п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

При цьому з огляду на тлумачення ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Згідно з абзацу другого п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В розглядуваному випадку суд вважає, що мати дітей - відповідачка неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки, так як дитини проживала в неналежних для проживання умовах, не була забезпечена необхідними предметами для життя, навчання та розвитку тощо, не відвідувала садочок, за що неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності, при цьому зловживала спиртними напоями, допускала випадки домашнього насильства по відношенню до свого співмешканця, й навпаки, в присутності дитини, за що її було притягнуто до адміністравтиної, а його до кримінальної відповідальності. Означене в своїй сукупності негативно вплинуло на психоемоційний стан дитини, а тому у зв`язку зі знаходженням дитини у середовищі, загрозливому для життя та здоров`я, його було тимчасово поміщено до притулку.

При цьому судом враховано, що відповідачка була попередження соціальними працівниками про необхідність стати на шлях виправлення: пройти лікування від алкогольної залежності та належним чином виконувати батьківські обов`язку щодо сина, однак відповідачка на шлях виправлення не стала, а навпаки деградувала, так як була виявлена комісією при обстеженні умов проживання дитини в нетверезому стані.

Разом з цим суд приймає до уваги те, що під час судового розгляду справи й реальної можливості позбавлення відповідачки батьківських прав на дитину, ОСОБА_2 влаштувалася на роботу, а саме з 20.09.2023 проходить стажування щодо заміщення вакантної посади майстра швейного цеху у ФОП ОСОБА_3 , підприємець характеризує ОСОБА_2 як дуже порядну та відповідальну працівницю, неконфліктну та цілеспрямована людини з великим бажанням працювати, заробляти і розвиватися, що стверджується відповідною довідкою від 01.10.2023; за місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 характеризується нейтрально, вона проживає зі свекрухою та чином, який наразі вилучений із сім`ї, вказано, що цивільний чоловік відповідачки помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; що стверджується характеристикою, виданою в.о. директора ПП «Ужбудсервіс» та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ; за твердженням виховательки, практичного психолога та в.о. директора ЗДО «Дивосвіт» №29, який в період з 12.09.2022 по 01.05.2023 відвідувала дитини, останній був доглянутим, дитина розвинута, дуже любить маму та бабусю; з фотокарток кімнати дитини видно, що така наразі об лаштована необхідним устаткуванням: ліжком, письмовим столом, наявні іграшки й солодощі, квартира загалом приведена у належний для проживання дитини стан тощо.

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках у разі доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька й матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

Таким чином, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки щодо дитини, з врахуванням того, що за час судового розгляду справи відповідачка намагається стати на шлях виправлення, суд, виходячи з найкращих інтересів дитини, приходить до переконання, що відповідачці слід надати можливість зберегти родинні відносини з дитиною, тому що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу й допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків на краще неможливо, і лише за наявності вини в їх діях, а відтак в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 150, 164, 166, 180, 183, 191 СК України, ст.ст. 4, 13, 76-81, 141,ч. 4 ст. 206, ст. 263- 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні позову Органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання свого сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на Орган особи та піклування Ужгородського міськвиконкому, як орган опіки та піклування, контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов