провадження № 22-ц/824/9764/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Гатненська сільська рада Фастівського району Київської області, про визнання недійсним рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила визнати недійсним рішення Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 49 від 10 червня 2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0725 га з кадастровим номером :02:010:5798 з цільовим призначенням - для колективного садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати рішення державного реєстратора Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області Батіщевої Т.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48344484 від 22 серпня 2019 року про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:010:5798 з цільовим призначенням - для колективного садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності: 32915391).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 010417, виданим Гатненською сільською радою 23 березня 1998 року на підставі рішення Гатненської сільської ради від 22 лютого 1997 року № 2/4 та зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 405, позивач набула право власності на земельну ділянку площею 0,0705 га із цільовим призначенням - для ведення садівництва, розташовану у с. Гатне, Києво-Святошинського району, Київської області на території СТ «Енергія». З часу набуття права власності на зазначену земельну ділянку позивач використовує її за цільовим призначенням. Крім того, ОСОБА_1 є членом громадської організації «СТ «Енергія», яка здійснює обслуговування, зокрема утримання спільних інженерних мереж газо-, електропостачання, охорону, тощо належних на праві власності їй та іншим землевласникам, які раніше входили до складу СТ «Енергія». У липні 2021 року позивачем було встановлено, що на межі належної їй на праві власності земельної ділянки накладається інша земельна ділянка з кадастровим номером :02:010:5798, власником якої є ОСОБА_2 , яка набула право власності на зазначену земельну ділянку 20 серпня 2019 року. ГУ Держгеокадастру у Київській області на звернення позивача повідомлено, що земельна ділянка, яка належить на праві власності відповідачу і частково накладається на належну позивачу земельну ділянку зареєстрована у Державному земельному кадастрі 21 травня 2019 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Згідно з відповіддю наданою позивачу Гатненською сільською радою право власності на земельну ділянку набуто ОСОБА_2 на підставі рішення Гатненської сільської ради 41 сесії VII скликання № 49 від 10 червня 2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і передачу її у приватну власність ОСОБА_2 . Викладене також підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач вважає, що рішення Гатненської сільської ради від 10 червня 2019 року № 49 про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки є незаконним.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 квітня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що під час виносу меж знов сформованої земельної ділянки з кадастровим номером: :02:010:5798 у натурі, її місце розташування не погоджувалося з позивачем, розміщення на земельній ділянці ОСОБА_1 відповідного майна протиправно не враховувалося право набувачем, розробником проектної документації та Гатненською сільською радою. Обставини порушення майнових прав позивача, як власника відповідної земельної ділянки, право власності на яку набуте нею у 1998 році, у зв`язку з подальшою протиправною передачею Гатненською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області на підставі рішення №49 від 10 червня 2019 року частини належної ОСОБА_1 земельної ділянки без її згоди у власність відповідача - ОСОБА_2 , підтверджені висновком судової земельно-технічної (землевпорядної) експертизи. Позов пред`явлено до ОСОБА_2 , як власниці сумнівно (незаконно) придбаного майна. Оспорюване ОСОБА_1 рішення прийнято Гатненською сільською радою, яка залучена третьою особою у справі. Предметом позовних вимог є не стільки рішення Гатненської сільської ради, як вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, які безпосередньо стосуються відповідача ОСОБА_2 . При цьому, основною і головною вимогою є скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку ОСОБА_2 (або позбавлення відповідача права власності на земельну ділянку), отриману внаслідок протиправного рішення Гатненської сільської ради, оскільки право власності виникає з моменту його державної реєстрації. В даному випадку, похідним є рішення Гатненської сільської ради від 10 червня 2019 року №49, а не державного реєстратора, як помилково вважає суд. При цьому, судом не надано оцінки цьому факту. Рішення Гатненської сільської ради після його прийняття реалізоване, носить індивідуальний приватно-правовий характер і на момент подання позову стосується виключно відповідача ОСОБА_2 , зокрема, щодо набуття нею права власності на відповідну земельну ділянку, а Гатненська сільська рада залучена в якості третьої особи, оскільки скасування вказаного незаконного рішення судом може нести для сільської ради відповідні правові наслідки, пов`язані з прийняттям незаконного рішення на користь ОСОБА_2 , зокрема, відшкодування шкоди, пов`язаної з прийняттям незаконного рішення. Обставини справи свідчать про відсутність правових підстав, зокрема, передбачених ст. 140 ЗК України, для припинення у ОСОБА_1 права власності на належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення садівництва, і передача Гатненською сільською радою у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером: :02:010:5798, яка частково накладається на належну позивачу земельну ділянку, є грубим порушенням її майнових прав, які підлягають поновленню в судовому порядку. Суд своїм рішенням не ставить під сумнів право позивача на належну їй земельну ділянку і при цьому, за наявності достатніх доказів, завдань ЦПК України щодо ефективного захисту порушених прав, незаконно, не обґрунтовуючи належним чином, відмовив в задоволенні позову. При цьому, ані з боку відповідача, ані з боку Гатненської сільської ради жодних належних та допустимих, зокрема письмових доказів, які б підтверджували їх заперечення на позовні вимоги не надано. Позивач вказує, що надані нею об`єктивні докази (правовстановлюючі документи на земельну ділянку, земельно-технічна експертиза) доводять її беззаперечне право власності на земельну ділянку задовго до отримання сумнівного права за земельну ділянку відповідачем. Для Гатненської сільської ради рішення суду у справі нових прав чи обов`язків щодо предмета спору не породжує, судом визнається недійсним тільки пункт щодо виділення земельної ділянки відповідачу ОСОБА_2 , яка заявляє права на земельну ділянку позивачки. При цьому, суд, маючи право при реалізації завдання цивільного судочинства, за своєю ініціативою залучити Гатненську сільську раду в якості співвідповідача, цих процесуальних заходів не вжив.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує про те, що позивач отримала державний акт про право власності на землю у 1998 році. Через 23 роки позивач з`явилась на своїй земельній ділянці та викликала землемірів для оформлення технічної документації на землю. При цьому, протягом 23 років позивач не лише не користувалась земельною ділянкою, жоден з сусідів її не бачив взагалі. Окрім того, що позивачка жодним чином не позначила своє право власності, не користуючись земельною ділянкою, вона і не довела до відома державних органів про наявність у неї права власності на землю. У зв`язку з цим, позивач звернулась до суду з даним позовом, визначивши відповідачем ОСОБА_2 . В той же час, серед позовних вимог позивач просила суд визнати недійсним рішення Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №49 від 10 червня 2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність ОСОБА_2 та скасувати рішення державного реєстратора. Суд першої інстанції, розглянувши позовну заяву, відмовив у задоволенні позову з огляду на незалучення до участі в справі осіб, питання про права та обов`язки яких підлягає вирішенню за результатами розгляду позовних вимог. ОСОБА_2 вказує, що, безумовно, є належним відповідачем щодо майнового спору щодо права власності на земельну ділянку. Однак, вона не є суб`єктом, який виносив оспорюване рішення, а тому, не може виконати цю матеріально-правову вимогу. Заявляючи позовні вимоги про оскарження рішення органу місцевого самоврядування, він має бути визначений як відповідач у справі. Відповідно, виходячи з процесуальних положень визначення поняття відповідача як особи, діями якої порушуються, оспорюються або не визнаються права позивача, ОСОБА_2 не приймала оспорюваного рішення, а тому, належним відповідачем у цій частині є Гатненська сільська рада ради Києво-Святошинського району Київської області. Оспорюючи ненормативний індивідуальний акт органу місцевого самоврядування, не залучаючи самого органу, який його прийняв, позивачка позбавила Гатненську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області процесуальних прав, якими наділені сторони у справі, зокрема щодо подачі відзиву та заперечень на позовну заяву, доказів та пояснень щодо процедурних та фактичних обставин прийняття рішення, про скасування якого просить позивачка. Відтак, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, а тому, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та скасуванню не підлягає. Разом з тим, позивач стверджує, що суд, маючи право при реалізації завдання цивільного судочинства, за своєю ініціативою залучити Гатненську сільську раду в якості співвідповідача, цих процесуальних заходів не вжив. Однак, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є виключним правом позивача. Суд не має права за власною ініціативою змінювати суб`єктний склад. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі 523/9076/16-ц).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Гатненської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 22 лютого 1997 року № 2/4 передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки для ведення садівництва 29 членам СТ «Енергія» площею 2,33 га (по власниках і в розрізі угідь) згідно із додатком № 1.

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 010417, зареєстрованим 23 березня 1998 року у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 405, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0705 га із цільовим призначенням - для ведення садівництва, яка розташована у СТ «Енергія» у с. Гатне.

Рішенням Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 41 сесії VII скликання від 10 червня 2019 року № 49 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для колективного садівництва за адресою: АДРЕСА_1 . Передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,0725 га для колективного садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:010:5798).

Також, у матеріалах справи наявна технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, яка складена у 2021 році ДП «Центр державного земельного кадастру» на замовлення ОСОБА_1 , і яка містить план місцезнаходження кварталу, відомості вирахування площі земельної ділянки ОСОБА_1 , матеріали польових топографо-геодезичних робіт схема перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість), відомості про встановлені межові знаки, схематичний план місця розташування земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на Публічній кадастровій карті.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29 грудня 2021 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0725 га з кадастровим номером :02:010:5798, яка розташована на АДРЕСА_1 .

Зазначене також підтверджується Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

Висновком експерта № 839/01/2022 за результатами проведення земельно-технічної експертизи, складеним судовим експертом Експертно-дослідною службою України 01 лютого 2022 року на замовлення представника ОСОБА_1 - адвоката Федорчука С.В., за результатами зіставлення меж земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:5798 площею 0,0725 га (із межами, визначеними в проекті землеустрою, складеному ТОВ «Науково-виробнича фірма «Геокадастр плюс», станом на 2019 рік) та земельної ділянки площею 0,0705 га, що зазначена в державному акті від 23 березня 1998 року (бланк серії ІІ-КВ № 010417, зареєстрований за № 405) (із межами, визначеними в технічній документації із землеустрою, складеній Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру», станом на 2021 рік), встановлено, що земельні ділянки частково перетинаються у площині, в результаті чого, утворюється пляма накладення площею 380,3 кв.м., яка зображена жовтим кольором із діагональним штрихуванням червоного кольору та проходить по точках: 1-2-3-4-5-6-7-1 зі сторонами: 9,01м-16,14м-0,97м-10,59м-9,78м-21,31м-11,78м, що графічно зображено на малюнку № 8 в дослідницькій частині висновку.

Відповідно до акта обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:5798, що розташована у АДРЕСА_2 , складеного начальником відділу земельних відносин, містобудування та архітектури, спеціалістом-землевпорядником та в.о. державного інспектора з державного контролю за використанням та охороною земель, в результаті обстеження вищезазначеної земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , було встановлено орієнтовані межі використання земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:5798 та межі земельної ділянки згідно з державним актом серії ІІ-КВ № 010417, що належить ОСОБА_1 , на яких було виявлено зелені насадження, чагарники та засмічення з чого можна зробити висновок, що зазначена територія земельних ділянок на даний момент не використовується за цільовим призначенням: 01.06 - для колективного садівництва.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

У ч. 1 ст. 22 ЗК України 1990 року у редакції, чинній на час видачі державного акта ОСОБА_1 , передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України (ч. ч. 1, 3 ст. 23 ЗК України 1990 року).

Згідно з ст. 125 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення права власності на земельну ділянку у ОСОБА_2 , право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Участь сторін у цивільному процесі зумовлена тим, що судовий спір має місце саме між ними і його вирішення впливає безпосередньо на їх права чи обов`язки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Отже, якщо з матеріалів справи вбачається, що склад осіб, які беруть участь у справі, має бути інший, суд з урахуванням вищенаведеного повинен вчинити дії, які від нього вимагає положення п. п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України.

Згідно з п. п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати недійсним рішення Гатненської сільської ради від 10 червня 2019 року № 49 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки, тобто оспорюється рішення Гатненської сільської ради щодо передачі відповідачу у власність земельної ділянки.

Разом з тим, ОСОБА_1 позовних вимог до Гатненської сільської ради не пред`явила, клопотань про залучення Гатненської сільської ради до участі у справі як співвідповідача не заявляла.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі № 357/12524/18 (провадження № 61-18786св20) вказано, що: «оспорюваний за первісним позовом державний акт виданий ЗАТ «Маки» на підставі рішення Макіївської сільської ради народних депутатів Білоцерківського району від 20.12.1996; оспорюваний за зустрічним позовом державний акт виданий ОСОБА_4 на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 01.03.2006. Позовних вимог до Макіївської сільської ради Білоцерківського району та Білоцерківської районної державної адміністрації не пред`явлено, клопотань про залучення їх до участі у справі як співвідповідача позивачі не заявляли. За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання недійсними оспорюваних державних актів внаслідок неналежного складу співвідповідачів. З огляду на незалучення до участі в справі осіб, питання про права та обов`язки яких підлягає вирішенню за результатами розгляду позовних вимог, у задоволенні вказаних вимог судам слід було відмовити з цих підстав».

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 509/3180/17 (провадження № 61-9617св19) за позовом заступника прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та зобов`язання вчинити дії, в якій зазначено, що «належними відповідачами у справах про визнання недійсними актів про право власності на земельну ділянку є особа, якій видано державний акт про право власності на відповідну земельну ділянку та орган місцевого самоврядування чи орган виконавчої влади, що прийняв рішення про його видачу».

Таким чином, заявляючи позовні вимоги про визнання недійсним та скасування рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність та вказуючи відповідачем у справі ОСОБА_2 , позивач не звернула уваги, що належним відповідачем у зазначеній справі є також орган, що прийняв рішення про видачу зазначеного рішення.

В апеляційній скарзі позивач стверджує, що суд, маючи право при реалізації завдання цивільного судочинства, за своєю ініціативою залучити Гатненську сільську раду в якості співвідповідача, цих процесуальних заходів не вжив.

Однак, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є виключним правом позивача. Суд не має права за власною ініціативою змінювати суб`єктний склад. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним рішення Гатненської сільської ради від 10 червня 2019 року № 49 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0725 га з кадастровим номером :02:010:5798 з цільовим призначенням - для колективного садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок пред`явлення позовних вимог до неналежного відповідача.

Оскільки позовна вимога ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області Батіщевої Т. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48344484 від 22 серпня 2019 року про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_2 є похідною від позовної вимоги про визнання недійсним рішення Гатненської сільської ради від 10 червня 2019 року № 49, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що така вимога також не підлягає задоволенню,

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову відповідають фактичним обставинам справи, судом повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2023 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.