Справа № 577/3934/23
Провадження № 2/577/948/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

Конотопського міськрайонного суд Сумської області

в складі: головуючого судді Ярмак О.М.,

за участі секретаря судового засідання Цуканової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та прохає визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований за реєстровим номером № 15714, про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро»» заборгованості в розмірі 12 109 грн 00 коп. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 05 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. був вчинений виконавчий напис № 15714 про стягнення з нього на користь відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості у розмірі 12 109 грн 00 коп. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенком К.Ю. 02 вересня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 66676200. Він вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. при вчиненні 05 липня 2021 року виконавчого напису № 15714 були порушені вимоги діючого законодавства України, зокрема, ст. 18 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, оскільки протягом дії кредитного договору він не отримував жодної вимоги від кредитора про наявність у нього заборгованості за кредитним договором, а також не отримував такого повідомлення від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. В порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» він не був ознайомлений із спеціальними умовами для короткострокового кредиту.

Таким чином приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі документів про стягнення заборгованості за кредитним договором № AG3715329 від 30 жовтня 2019 року, не переконавшись у відсутності спору між ним та відповідачем щодо наявності заборгованості за вказаним кредитним договором та безспірності вказаної заборгованості.

Крім того кредитний договор № AG3715329 від 30 жовтня 2019 року не був нотаріально посвідчений, що взагалі виключало можливість вчинення виконавчого напису.

За таких обставин виконавчий напис, вчинений 05 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований за реєстровим номером № 15714, є таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 липня 2023 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні (а.с. 27).

Відповідно до ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2023 року підготовче провадження у справі було закрито та справа призначена до судового розгляду на 05 жовтня 2023 року на 13 год. 30 хв (а.с. 54).

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Рудейчук Я.В. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, зазначивши, що позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 73).

Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» про час і місце судового розгляду було повідомлене у встановленому законом порядку (а.с. 68).

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко К.Ю. у судове засідання також не з`явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку(а.с. 67,70).

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що 05 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинений виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за номером № 15714, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ««Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості за кредитним договором № AG3715329, укладеним 30 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», за період з 30 листопада 2019 року до 11 березня 2021 року в розмірі 11 459 грн 00 коп, яка включає в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8 100 грн 00 коп, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 3 359 грн 00 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто 650 грн 00 коп. Загальна сума, що підлягає стягненню за вказаним виконавчим написом становить 12 109 грн 00 коп (а.с. 13).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярошенка К.Ю. від 02 вересня 2021 року за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» про примусове виконання рішення на підставі вищевказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 66676200 (а.с. 14), а також 02 вересня 2021 року винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 1 290 грн 90 коп, та постанова про арешт коштів боржника від 12 вересня 2021 року (а.с. 15-19).

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.ст. 626, 628, 610 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 88 вищевказаного Закону нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

При цьому ст. 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Порядок вчинення виконавчих написів передбачений Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок).

Згідно з п. 1.1 вказаної Глави розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно п. 3.1 вказаної Глави розділу ІІ Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Окрім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затв. постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вищевказаному Переліку документів.

Так, постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 затверджений Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п. 2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Також вказаним судовим рішенням зобов`язано КМУ опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на час ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22 лютого 2017 року, отже і п. 2 постанови КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність з цього дня.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

У подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Зі змісту наведених судових рішень вбачається, що з 22 лютого 2017 року виконавчий напис може бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 05 липня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс2) порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З аналізу нормативно-правових актів, які регулюють порядок вчинення нотаріусом виконавчого напису вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

З наведеного слідує, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Також на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання вказаного питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який також має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, та постанові Верховного Суду України від 23 січня 2018 року № 61-154св18.

Відповідачем не надано доказів, що на час вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. виконавчого напису, зареєстрованого за реєстровим номером № 15714 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості за кредитним договором № AG3715329 від 30 жовтня 2019 року - станом 05 липня 2021 року розмір вказаної заборгованості становив 11 459 грн 00 коп та нотаріус переконався у безспірності заборгованості за кредитним договором № AG3715329 від 30 жовтня 2019 року.

За таких обставин, суд приходить висновку, що слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований за реєстровим номером № 15714, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості за кредитним договором № AG3715329 від 30 жовтня 2019 року на суму 11 459 грн 00 коп та витрат за вчинення нотаріальних дій в розмірі 650 грн 00 коп, всього 12 109 грн 00 коп.

Відповідно до ухвали суду від 26 липня 2023 року позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору (а.с. 30-31).

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача у прибуток держави слід стягнути судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 073 грн 60 коп. (2 684 грн х 0,4) та за подання заяви про забезпечення позову у сумі 536 грн 80 коп. (2 684 грн х 0,2), всього 1 610 грн 40 коп (1 073 грн 60 грн + 536 грн 80 коп).

Ухвалою суду від 26 липня 2023 року було задоволено заяву ОСОБА_1 та вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 66676200, яке здійснює приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко К.Ю. на підставі виконавчого документа - виконавчого напису, вчиненого 05 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зарєєстрованого за реєєстровим номером № 15714, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості у розмірі 12 109 грн 00 коп до набранням рішенням суду законної сили (а.с. 28-29).

Частиною 7 ст. 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 18, 512, 514, 517, 518, 525, 526, 610, 626-628, 1054 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затв. постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 158, 258, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований за реєстровим номером № 15714, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості за кредитним договором № AG3715329 укладеним 30 жовтня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та ОСОБА_1 , за період з 30 листопада 2019 року до 11 березня 2021 року в розмірі 11 459 грн 00 коп, а також витрат за вчинення нотаріусом виконавчого напису в розмірі 650 грн 00 коп, всього 12 109 грн 00 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» у прибуток держави судові витрати у розмірі 1 610 грн 40 коп (одна тисяча шістсот десять грн 40 коп).

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 липня 2023 року, у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 66676200, яке здійснює приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович на підставі виконавчого документа - виконавчого напису, вчиненого 05 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, який зарєєстрований за реєєстровим номером № 15714, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості у розмірі 12 109 грн 00 коп, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», , м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3а

Суддя Ярмак О. М.