ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 листопада 2023 року

м. Харків

справа № 953/14133/20

провадження № 22-ц/818/1752/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Пилипчук Н.П.

суддів:, Яцини В.Б., Бурлака І.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут»

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у порядкуст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_6 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2023 року,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та з урахуванням уточнень просив суд стягнути з Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» майнову шкоду в розмірі 121807,53 грн. та понесені судові витрати.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Porsche Cayenne» 2013 року випуску, р.н. НОМЕР_1 . 24.04.2020 року біля будинку АДРЕСА_1 внаслідок падіння несуче-огороджувальної конструкції балкону квартири АДРЕСА_2 зазначеного будинку пошкоджено вказаний транспортний засіб. Розмір шкоди, заподіяної внаслідок обвалення частини фасаду вказаного будинку на автомобіль «Porsche Cayenne» 2013 року випуску, р.н. НОМЕР_1 з урахуванням уточнень, за висновком експертизи становить 121807,53 грн. По даному факту ОСОБА_1 було подано заяву до Київського ВП ГУ НП в Харківській області. З відповіді начальника Київського ВП ГУ НП в Харківській області від 18.05.2020 вбачається, що заява ОСОБА_1 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення будь-якого кримінального правопорушення. Підстав для внесення даних, які містяться в цій заяві в ЄРДР немає, у зв`язку з чим перевірку по даній заяві припинено. З листа заступника директора Департаменту-начальника Управління комунального майна та приватизації Солошкіна В.М. від 15.05.2020 вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 не є об`єктом комунальної власності територіальної громади м.Харкова. Відповідь НТУ «ХПІ» від 19.05.2020 підтверджує, що житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі НТУ «ХПІ», жодних ремонтних робіт вказаного балкону даного будинку проведено не було. Враховуючи викладене, саме НТУ «ХПІ» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 , а ЖЕК виконує свої обов`язки по утриманню житлового будинку. Крім того, представник вказав, що до моменту затвердження акта про списання будинку АДРЕСА_1 з балансу НТУ «ХПІ», останній є виконавцем комунальних послуг у тому числі й послуги щодо ремонту несуче-огороджувальних конструкцій будинку, ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, ремонту конструктивних елементів будинку. Крім того, з відповіді УПП в Харківській області ДПП від 18.05.2020 вбачається, що в період з 23.04.2020 по 24.04.2020 відносно ОСОБА_1 адміністративних протоколів за порушення правил паркування транспортного засобу не зареєстровано. Враховуючи викладене сторона позивача звернулась до суду з вказаним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 121 807, 63 грн. та судові витрати.

Зазначає, що з відзиву на позовну заяву та з відповіді відповідача на адвокатський запит від 06.07,2020 р. №66-04-16/19/ вбачається, що у складі відповідача знаходиться структурний підрозділ ЖЕК, який виконує послуги по утриманню житлового будинку по АДРЕСА_1 . Вказує, що згідно з п. 8 Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 р. №301 списання після затвердження балансоутримувачем акта про списання багатоквартирного будинку з балансу процедура списання відповідного будинку вважається закінченою. Отже, враховуючи те, що акт про списання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 з балансу відповідача відсутній, саме він є виконавцем комунальних послуг, в тому числі надання житлової послуги з забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, а саме несучих, огороджувальних та несуче-огороджувальних конструкцій будинку. Зазначає, що протиправність поведінки відповідача полягає у тому, що він, як виконавець комунальних послуг багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 не надавав житлових послуг з забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, а саме несуче-огороджувальних конструкцій балкону квартири АДРЕСА_2 , що призвело до того, що уламок несуче-огороджувальної конструкції з балкону квартири АДРЕСА_2 впав на автомобіль позивача та пошкодив його, завдавши позивачу майнової шкоди. Вважає, що враховуючи місце розташування автомобіля, дату виклику працівників поліції, дату фото та навколишню обстановку стає зрозумілим, що подібні уламки не могли впасти на автомобіль позивача з будь-якого іншого місця, окрім як з несуче-огороджувальної конструкції балкону №44 будинку АДРЕСА_1 . Отже, твердження суду першої інстанції про те, що «надані до позову фотокартки без зазначення дати підтверджують лише знаходження автомобіля позивача у дворі будинку та знаходження на капоті автомобіля невідомого уламку. Доказів на підтвердження того, що цей уламок впав з будинку або з балкону суду не надано» спростовується матеріалами справи. Вказує, що відповідач, як виконавець комунальних послуг багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 не надавав житлових послуг з забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, а саме несуче-огороджувальних конструкцій балкону квартири АДРЕСА_2 , що призвело до того, що уламок несуче-огороджувальної конструкції з балкону квартири АДРЕСА_2 , належність якого до зазначеного конструкційного елементу будинку підтверджується матеріалами справи, а саме фото та відповіддю начальника Київського ВП Г`УНП в Харківській області №61/470 від 18.05.2020 р., впав на автомобіль позивача та пошкодив його, завдавши позивачу майнової шкоди. Наголошує, що суд першої інстанції стверджує, що у падінні конструктивного елемента частини будинку, біля якого свій автомобіль запаркував позивач (який не порушував Правил дорожнього руху та не вчиняв адміністративного правопорушення за порушення правил паркування) відсутня вина будь-якої особи, вважає, що така позиція не відповідає українському законодавству та вважає, що суд першої інстанції помилково стверджує про наявність адміністративного правопорушення за порушення правил паркування у позивача, а також неправильно визначив, що у падінні конструктивного елемента частини будинку відсутня вина будь-якої особи. Стосовно розміру завданої шкоди пояснює та як вбачається з Синтезуючої частини Висновку експерта, були використані не тільки матеріали цивільної справи, включно з фото та Рахунком на оплату №538 від 28.04.2020 р., але й програмний комплекс «AUDATEX». Стосовно відсутності відомостей щодо даних автомобіля в Рахунку на оплату №538 від 28.04.2020 р. (далі - Рахунок) варто зазначити, що дійсно, в ньому не зазначено марку, модель, реєстраційний номер автомобіля. Однак, по-перше, наведені в цьому рахунку товари співпадають з пошкодженими частинами автомобіля позивача, які ми бачимо на фото, що містяться в матеріалах справи; по-друге, дата Рахунку також є співставною з датою пошкодження автомобіля, тобто через 4 дні після настання такої події; по-третє, приватне підприємство «Престиж Автомоторе» - офіційний дилерський центр Porsche, який надає повний комплекс послуг з продажу автомобілів, оригінальних запчастин і аксесуарів, а також сервісного обслуговування; по-четверте, не дивлячись на те, що в Рахунку дійсно не зазначено марку, модель, реєстраційний номер автомобіля, в ньому зазначений покупець наданих послуг - позивач. Вважає помилковими твердження суду першої інстанції про те, що Висновок експерта є неналежним, а Рахунок не може братися до уваги через те, що в ньому відсутні відомості про марку, модель, реєстраційний номер автомобіля.

Представник відповідача надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт заподіяння шкоди належному йому автомобілю 24.04.2020 в дворі буд. АДРЕСА_1 внаслідок падіння несуче-огороджувальних конструкцій. Вказує, що змістом апеляційної скарги апелянт в черговий раз підтверджує, що доводи спричинення шкоди ТЗ позивача внаслідок падіння «уламків» з будинку АДРЕСА_1 зроблені виключно на підставі особистого співставлення неідентифікованих фотозображень та неідентифікованих уламків, що знаходяться на землі та безпосередньо на автомобілі. Зазначає, що свідків та очевидців відповідних подій не встановлено, вжитими заходами компетентних органів встановити, звідки з`явилися «уламки», «камінь» тощо не вдалося за можливе. Навіть, якщо допустити, що відповідь від 18 травня 2020 року стосувалася подій, які є предметом у вказаній справі, отримавши цю відповідь позивач не скористався своїм правом на її оскарження. Вважає, що оскільки позивачем визначено відповідачем у справі саме НТУ «ХПІ», за недоведеністю факту завдання шкоди за участю відповідача, розміру завданої шкоди, а також факту того, що відповідач є заподіювачем шкоди, рішення суду першої інстанції ухвалено із дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що необхідність подання нових доказів у цій справі викликана, у зв`язку з необґрунтованим висновком суду першої інстанції стосовно неможливості визначити дату фотокарток, а також неможливості встановити належність уламку до конкретного балкону будинку, вказує, що саме існування доданих до справи матеріалів доводить, що подія дійсно мала місце, і що, відповідно, фото були зроблені саме в дату виклику поліції - 24 квітня 2020 року. Вказує, що висновок експерта №14687/18479 від 21.09.2020 р., який складений на основі Рахунку є належним доказом у справі, що розглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судовим розглядом встановлено, що позивач є власником автомобілю «Porsche Cayenne» 2013 року випуску, р.н. НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та мешкає згідно його позовної заяви за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач посилається на те, що 24.04.2020 року біля будинку АДРЕСА_1 внаслідок падіння несуче-огороджувальної конструкції балкону квартири АДРЕСА_2 зазначеного будинку пошкоджено вказаний транспортний засіб.

По даному факту ОСОБА_1 було подано заяву до Київського ВП ГУ НП в Харківській області.

З відповіді начальника Київського ВП ГУ НП в Харківській області від 18.05.2020 вбачається, що заява ОСОБА_1 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення будь-якого кримінального правопорушення. Підстав для внесення даних, які містяться в цій заяві в ЄРДР немає, у зв`язку з чим перевірку по даній заяві припинено.

З листа заступника директора Департаменту-начальника Управління комунального майна та приватизації Солошкіна В.М. від 15.05.2020 вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 не є об`єктом комунальної власності територіальної громади м.Харкова.

Відповідно до відповіді НТУ «ХПІ» від 19.05.2020 вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі НТУ «ХПІ». В зазначеному проводились відмостки будинку в червні-липні 2018 року, асфальтування дворової частини в серпні 2018 року ,ремонт тепло пункту в травні-червні 2019, ремонт 3 під`їзду в серпні-жовтні 2019.

Згідно пояснень відповідача, у складі НТУ «ХПІ» знаходиться структурний підрозділ ЖЕК, який виконує послуги по утриманню будинку АДРЕСА_1 відповідно до вимог діючого законодавства України та переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, мінімально необхідних для забезпечення санітарно гігієнічних вимог проживання та перебування в приміщеннях згідно рішення виконавчого комітету ХМР від 02.08.2017 №497 та наказу НТУ «ХПІ» від 15.08.2017 №398 ОД.

У додатку 2 до наказу від 15.08.2017 №398 ОД наведено найменування послуг, які надає НТУ «ХПІ», а саме: прибирання прибудинкової території, вивезення побутових відходів, технічне обслуговування ліфтів, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем (холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення), дератизація, дезінсекція, обслуговування домових та вентиляційних каналів, технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, освітлення місць загального користування, енергопостачання ліфтів.

Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації від 27.11.2017 №38366823 відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: державна реєстрація на житловий будинок АДРЕСА_1 за суб`єктом Міністерство освіти та науки України, серія та номер паспорта НОМЕР_3 .

Відповідно до відповіді КП «Жилкомсервіс» від 11.08.2020 зазначено, що житловий будинок АДРЕСА_1 не знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс», КП «Жилкомсервіс» не здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального та поточного ремонтів. У КП «Жилкомсервіс» відсутня інформація щодо осіб, відповідальних за здійснення капітального та поточного ремонтів будинку АДРЕСА_1 . Дія наказу НТУ «ХПІ» від 11.06.2009 «Про розмір тарифів на послуги по утриманню житлових будинків» не розповсюджується на КП «Жилкомсервіс». Між НТУ «ХПІ» та КП «Жилкомсервіс» не було укладено господарсько-правових договорів, пов`язаних із утриманням та/або обслуговуванням житлового будинку АДРЕСА_1 .

З відповіді УПП в Харківській області ДПП від 18.05.2020 вбачається, що в період з 23.04.2020 по 24.04.2020 відносно ОСОБА_1 адміністративних протоколів за порушення правил паркування транспортного засобу не зареєстровано.

Відповідно до рахунку на оплату №538 від 28.04.2020 ПП «Престиж Автомоторс» зазначено, що вартість обслуговування на СТО та купівлю автозапчастин складає 172 819,99 грн. Рахунок дійсний протягом 1 дня.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1997 року, виданого Харківським державним політехнічним університетом, квартира за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Загальна площа квартири становить 90,7 кв.м., квартира розташована на 4 поверсі 5 поверхового будинку.

Відповідно до висновку експерта №14687/18470 від 21.09.2021 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю «Porsche Cayenne» 2013 року випуску, р.н. НОМЕР_1 пошкодженого внаслідок падіння несуче-огороджувальних конструкцій балкону, що мало місце 24.04.2020 складає 121 807,53 грн.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже й підставою цивільно-правової відповідальності, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі змістом частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільно-процесуального судочинства, дає підстави для висновку про те, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 11.12.2019 року, справа №161/17010/16-ц, установлена презумпція вини заподіювача шкоди, саме він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на те, що 24.04.2020 року біля будинку АДРЕСА_1 внаслідок падіння несуче-огороджувальної конструкції балкону квартири АДРЕСА_2 вказаного будинку пошкоджено його транспортний засіб.

На підтвердження заявлених позовних вимог надав наступні докази: ряд фотографій, за якими на думку позивача вбачається, що внаслідок падіння несуче-огороджувальної конструкції балкону квартири АДРЕСА_2 було пошкоджено його автомобіль; відповідь начальника Київського ВП ГУ НП в Харківській області від 18.05.2020 згідно якої заява ОСОБА_1 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення будь-якого кримінального правопорушення; лист заступника директора Департаменту-начальника Управління комунального майна та приватизації Солошкіна В.М. від 15.05.2020 згідно якого житловий будинок по АДРЕСА_1 не є об`єктом комунальної власності територіальної громади м.Харкова; відповідь НТУ «ХПІ» від 19.05.2020 з якої вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі НТУ «ХПІ». В зазначеному проводились відмостки будинку в червні-липні 2018 року, асфальтування дворової частини в серпні 2018 року, ремонт тепло пункту в травні-червні 2019, ремонт 3 під`їзду в серпні-жовтні 2019.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено жодних належних та достатніх доказів, які б підтверджували самовільне неконтрольоване падіння частини штукатурки балкону фасадної сторони будинку АДРЕСА_1 на автомобіль позивача, що спричинило його пошкодження.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що фотокартки, які надані позивачем на підтвердження спричинення шкоди - без зазначення дати. Вони підтверджують лише знаходження автомобіля позивача у дворі будинку та знаходження на капоті автомобіля невідомого уламку.

Також матеріали справи не містять будь-яких актів уповноваженої особи щодо причини пошкодження автомобіля або зафіксовані пошкодження автомобіля саме 24.04.2020 року, які були наявні у автомобіля позивача.

Посилання позивача на те, що він звертався до органів поліції з приводу пошкодження автомобіля не приймаються судом до уваги, оскільки з відповіді начальника Київського ВП ГУ НП в Харківській області від 18.05.2020 не вбачається встановлення факту пошкодження автомобіля, на які посилається позивач.

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що адміністративних протоколів за порушення правил паркування транспортного засобу в період з 23.04.2020 по 24.04.2020 відносно ОСОБА_1 не зареєстровано також не спростовують висновків суду, оскільки позивач сам на власний розсуд вибрав місце для паркування свого автомобіля, а також згідно листа УПП в Харківській області ДПП від 18.05.2020 розміщення спеціальних місць для паркування транспортних засобів у м.Харкові біля буд. №17 по вул. Багалія з УПП в Харківській області ДПП не погоджувалось.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про неналежність як доказу висновку експерта, оскільки згідно пояснень експерта, ним було надано висновок лише за фотографіями, які містяться в матеріалах справи та калькуляцією від 28.04.2020, однак на фото відсутня дата подій, відсутній належний опис пошкоджень автомобіля, а рахунок №538 від 28.04.2020 не містить відомостей щодо даних автомобіля (серія та номер) відносно якого виготовлена дана калькуляція, а автомобіль експерту для огляду не надавався.

Отже, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відсутність доказів, які б підтверджували факт протиправної бездіяльності відповідача, його вини в настанні шкідливих наслідків для автомобіля позивача, причинно-наслідкового зв`язку між такою бездіяльністю та наслідками, що настали.

Апелянтом на підтвердження своєї позиції 14.08.2023 року до суду надано довідку за результатами перевірки ЖЄО № 12455 від 24.05.2020 року на підтвердження доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В той же час належного обґрунтування неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції апелянт не навів.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Рішення на рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді В.Б. Яцина

І.В. Бурлака