Справа № 367/2795/22
Провадження №2/367/2887/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Катеринчука Б.К.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що 12 серпня 2018 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що 12 серпня 2018 року складено відповідний актовий запис № 231, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що протягом останніх років сімейні відносини між сторонами не склалися у зв`язку із різними поглядами на сімейні відносини та сімейні обов`язки, спільне господарство не ведуть, мають окремі бюджети, а тому просить розірвати шлюб.

26 жовтня 2022 року відповідач за первісним позовом звернулась із зустрічною позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень щомісячно на спільну малолітню дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09 березня 2023 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів до спільного розгляду з первісним позовом за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09 березня 2023 року зустрічний позов було залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний термін для усунення недоліків.

На виконання вищезазначеної ухвали від представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 до канцелярії суду 04 квітня 2023 року надійшла зустрічна позовна заява в новій редакції, в якій ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень щомісячно на спільну малолітню дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування зустрічних позовних вимог посилалась на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Відповідач зазначає, що у зв`язку з бойовими діями у м. Буча та введенням режиму воєнного стану, для власної безпеки та безпеки дитини виїхала до Німеччини, де знаходиться станом на дату подання, як первісного, так і зустрічного позовів.

Відповідач стверджує, що позивач припинив будь-яку участь в утриманні сім`ї та своєї малолітньої дитини, не дивлячись на регулярне спілкування з останньою через відео-зв`язок, фактично відповідач самостійно займається вихованням та утриманням малолітньої дитини без матеріальної допомоги позивача.

Також зазначає, що дитина знаходиться на утриманні позивача з квітня 2022 року та позивач за первісним позовом окремо проживає від малолітньої дитини, матеріально їй майже не допомагає, тобто розміру незначних витрат, які здійснюються позивачем на нерегулярній основі не вистачає навіть на придбання якісних продуктів харчування для дитини.

Відповідач за первісним позовом зазначає, що всупереч вимогам закону, позивач, який окремо проживає від неповнолітньої дитини, матеріально не допомагає, відповідач самостійно не може в повній мірі забезпечити належного рівня життя дитини. Відповідач за первісним позовом просить врахувати, що змушена проживати з дитиною в орендованому житлі за кордоном. Зазначає, що оренда житла становить 181,00 євро, що підтверджується договором оренди.

Крім того, зазначає, що дитина відвідує дитячий садочок, де на харчування витрачається 48 євро та 30,00 євро за безпосереднє перебування дитини в садочку. Також дитина проходить навчання у ТОВ «Заклад освіти Астор», навчання в якому коштує 100,00 євро.

Таким чином, стверджує,що не беручи до уваги всі витрати, а лише наведені, відповідач за первісним позовом витрачає на доньку кожного місяця 384,00 євро, що становить за курсом НБУ 15 453, 16 грн. Також наголошує, що сума вказана без урахування коштів, які щомісяця витрачаються на якісне харчування дитини, її дозвілля та одяг, медикаменти, лікарів.

Відповідач за первісним позовом вважає, що розумним та достатнім розміром для утримання малолітньої дитини, до досягнення нею повноліття, є сума 8 000 (вісім тисяч) гривень щомісячно.

Наголошує, що на момент звернення до суду, між позивачем і відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання останнім свого обов`язку утримувати малолітню дитину.

11 квітня 2023 року до суду надійшли додаткові письмові пояснення представника відповідача за первісним позовом, в якому зазначає, що сума витрат на дитину є значною, і це, навіть без урахування коштів, які щомісяця витрачаються на якісне харчування дитини, дозвілля, одяг, у разі захворювання, медикаменти та лікарів.

На підтвердження витрат на утримання дитини позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) було здійснено звернення до Бюро перекладу приватного підприємства «Нью Стрім- Центр» та долучено фіскальні чеки, переклад яких здійснено Бюром Перекладу на суму 373,3 Євро, що за курсом НБУ складає 14 985,92 грн.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 вересня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

В судовому засіданні представник позивача за основним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_1 позовні вимоги про розірвання шлюбу просив задовольнити та зазначив, що вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини позивач визнає у розмірі 3 500 ( три тисячі п`ятсот) гривень. Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення первісного позову та просив задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 серпня 2018 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що 12 серпня 2018 року складено відповідний актовий запис № 231, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З приводу вимоги про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам подружжя, то суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд зазначає наступне. Зі змісту первісного позову та зустрічного позову вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання їх спільної малолітньої дитини та щодо розміру аліментів, які будуть сплачуватися. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 стверджує, що у зв`язку з бойовими діями у м. Буча та введенням режиму воєнного стану, для власної безпеки та безпеки дитини виїхала до Німеччини, де знаходиться станом на дату подання, як первісного, так і зустрічного позовів та дитина перебуває на її утриманні. На підтвердження даної обставини долучає копію договору оренди від 04.04.2022 року та копії дозволів на проживання, виданих Державним управлінням з питань міграції в м. Берлін.

Також факт спільного проживання дитини з матір`ю підтверджується рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17 лютого 2023 року по справі № 367/2993/22.

На підтвердження витрат на утримання дитини відповідачем за первісним позовом було здійснено звернення до Бюро перекладу приватного підприємства «Нью Стрім- Центр» та долучено фіскальні чеки, переклад яких здійснено Бюром Перекладу на суму 373,3 Євро, що за курсом НБУ складає 14 985,92 грн.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України Про охорону дитинства). Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено на 2023 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норам Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Із урахуванням викладеного, оцінивши належні докази, з урахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також, що обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей покладається законом на обох батьків, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З позову вбачається, що позивач просить стягувати аліменти з відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, у зв`язку з чим суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з 21 жовтня 2022 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати по справі відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з урахуванням задоволених вимог первісного та зустрічного позовів в частині розірвання шлюбу стягненню підлягають на користь позивача за первісним позовом та з урахуванням частково задоволених вимог зустрічного позову в частині стягнення аліментів з відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом слід стягнути на користь держави судовий збір. Керуючись ст. ст. 12, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу задовольнити, зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 12 серпня 2018 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що 12 серпня 2018 року складено актовий запис № 231.

Стягнути із ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні зустрічного позову в іншій частині відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на оплату судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук