Справа № 452/3551/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" жовтня 2023 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Бікезіної О.В.,

при секретарі судового засідання Кухар Л.П.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачки адвоката Кіт В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 30 серпня 2023 року звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які він сплачує за рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 червня 2014 року у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , до 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що після ухвалення зазначеного рішення змінився його сімейний стан, а саме, 12.08.2017 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 , від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_5 . Його дружина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідачка отримує аліменти на утримання дитини, що перевищують розмір мінімальної заробітної плати по Україні, так, середньомісячна виплата складає 9447,00 грн. За таких обставин, позивач вважає, що аліменти є предметом збагачення для відповідачки. У зв`язку з викладеним, просить зменшити розмір аліментів.

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 18).

Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року задоволено клопотання відповідачки ОСОБА_2 , здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (а.с.26).

11 жовтня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила у позові відмовити з огляду на таке. Хоча сімейний стан позивача змінився, оскільки він одружився і створив нову сім`ю, у нього народилася від цього шлюбу дитина, проте ці обставини не свідчать про погіршення матеріального стану позивача. Як вбачається з довідки про доходи ОСОБА_1 від 25.08.2023 року, його доходи збільшилися порівняно з 2014 роком. Після призначення аліментів позивач придбав транспортний засіб та дві земельні ділянки, одну з яких здає в оренду. Напроти, у ОСОБА_2 змінився сімейний та матеріальний стан. Так, в 2018 році вона вийшла заміж, в 2019 році народила доньку від другого шлюбу. Відповідачка не працює, бо здійснює догляд за дітьми. ОСОБА_6 донька сторін ОСОБА_3 часто хворіє простудними захворюваннями, перебуває на обліку у лікаря. Крім того, посилалася на те, що 02.10.2023 року між нею та адвокатом Кіт В. Ю. був укладений договір про надання правової допомоги, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідачка очікує понести складає 5000,00 грн. (а.с.32-34).

Ухвалою суду від 13 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі; справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.55).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначенні у позовній заяві, та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що він є військовослужбовцем, отже має стабільний дохід з якого утримуються аліменти, ніколи не ухилявся від батьківських обов`язків. Проте розмір аліментів вважає несправедливим, бо він повинен не тільки виплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , але й утримувати дружину та доньку ОСОБА_7 . Вважає, що оскільки відповідачка не підтвердила дохід свого чоловіка, надала довідку, що власного доходу взагалі не має, то аліменти, які він виплачує на утримання дитини, йдуть не за призначенням, а використовуються на всіх членів родини відповідачки. Разом з тим, відповідачка повинна нести рівні з ним обов`язки щодо утримання їх спільної дитини. З приводу наявних у нього у власності земельних ділянок пояснив, що вони йому надані державою як учаснику бойових дій. Отримання доходу від здачі в оренду земельної ділянки не підтвердив. Також пояснив, що не може документально підтвердити той факт, що його дружина ОСОБА_8 перебуває у відпустці по догляду за дитиною, оскільки остання ще таку відпустку не оформляла.

ОСОБА_2 , яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За вказаних обставин, суд протокольним рішенням вирішив за можливе провести розгляд справи без участі відповідачки ОСОБА_2 .

Представник відповідачки адвокат Кіт В.Ю. підтримав доводи відповідачки, викладені у відзиві на позов, просив у позові відмовити. Вважав, що позивачем не доведено, що його матеріальний стан з 2014 року погіршився, зміна сімейного стану та народження дитини не можуть бути безумною підставою для зменшення розміру аліментів.

Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осыб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ч.1 ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Як встановлено судом ОСОБА_1 та ОСОБА_9 перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_10 . Шлюб між сторонами розірваний в 2015 році (а.с.12).

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 червня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , починаючи з 14 травня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13).

Розмір заробітної плати ОСОБА_1 з січня по травень 2014 року складав 13210,34 грн., що підтверджується довідкою про заробітну плату (а.с.35).

В теперішній час позивач ОСОБА_1 є військослужбовцем військової частини НОМЕР_1 і його дохід за період з липня 2022 року по липень 2023 року складає 360273,06 грн., з якого сплачено аліменти на загальну суму 113364,64 грн., що підтверджується відповідною довідкою від 25.08.2023 року (а.с.14).

Позивач ОСОБА_1 12 серпня 2017 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Самбірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.9).

Від шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.10).

Позивач з дружиною та дитиною зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, 11).

Відповідачка ОСОБА_9 28 липня 2018 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим Трускавецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.41).

Від цього шлюбу у відповідачки ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась дочка ОСОБА_13 що підтверджується свідоцтвом про нвродження серії НОМЕР_4 , виданим виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради (а.с.42).

Згідно довідки ТОВ «Аркада» від 03.10.2023 року відповідачка ОСОБА_2 за період з 01.04.2023 року по 30.09.2023 року доходу не мала (а.с.43).

Дитина ОСОБА_10 часто хворіє простудними захворюваннями, що підтверджується висновками лікаря-спеціаліста від 09.10.2019 року та від 04.10.2023 року, лікування отримує амбулаторно (а.с.39-40).

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.10.2023 року ОСОБА_1 на праві власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0190 та :07:000:0646, право власності на які позивач набув 12.09.2022 року та 08.10.2020 року відповідно. Земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0646 перебуває з 2021 року в оренді у фермерського господарства «Агротехнології» (а.с.36-38).

Згідно відповіді ТСЦ МВС №4644 від 03.10.2023 року на запит адвоката Кіт В.Ю. позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки RENAULT GRAND SCENIC номерний знак НОМЕР_5 , зареєстрований 11.04.2019 року (а.с.46).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він уклав другий шлюб від якого у нього ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_5 .

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зміна сімейного стану, а саме народження у позивача другої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, а навпаки судом було встановлено збільшення доходів останнього з часу ухвалення судом в 2014 році рішення про стягнення аліментів, що підтверджується як довідкою про доходи позивача, так і даними про придбання ним за цей час транспортного засобу та земельних ділянок, одна з яких перебуває в оренді. Суду позивачем не надано доказів того, що його дружина ОСОБА_8 перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отже доходів не має. Разом з тим позивачем не спростовані ті обставини, що відповідачка

ОСОБА_2 не працює та доходів не має.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі

№ 565/2071/19 батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Враховуючи фактичні обставини справи, суд вважає, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачкою та суперечитиме її інтересам. При цьому, суд відхиляє доводи позивача про нецільове використання аліментів відповідачкою, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 червня 2014 року, то йому у позові слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 1074,00 грн., що підтверджено наданою позивачем квитанцією (а.с.4).

Враховуючи, що судом у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Представником відповідачки адвокатом Кіт В.Ю. до закінчення судових дебатів у справі у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України зроблено заяву про можливе подання доказів на підтвердження розміру витрат, які понесла відповідачка внаслідок понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Згідно з вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Керуючись ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Повний текст рішення виготовлений 06 листопада 2023 року.

Головуюча суддя