Справа № 212/6868/23
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

07 листопада 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши заяву Житлово-будівельного кооперативу «Спутник-2» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

08.09.2023 року представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з боржника заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2020 року по 01.01.2023 року у розмірі 10012 грн. 25 коп., 3% річних у розмірі 902 грн. 00 коп., втрати від інфляції у розмірі 4629 грн. 19 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 268 грн. 40 коп.

Дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви, перевіряється, чи не пропущений заявником строк позовної даності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, як убачається з даної заяви про видачу судового наказу та доданого до неї розрахунку заборгованості, заявник просить видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2020 року по 01.01.2023 року, тобто за період який перевищує позовну давність, встановлену законом для таких вимог, оскільки до суду із даною заявою заявник звернувся 08.09.2023 року.

Окрім того, суд також зазначає, що стягувач просив стягнути з боржника не лише суму заборгованості за надані послуги, а і втрати від інфляції та 3% річних, проте на їх обґрунтування не надав жодного розрахунку, який би вказував на правильність і безспірність їх нарахування.

Відтак, у зв`язку з викладеним суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ч. 1 ст. 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Житлово-будівельному кооперативу «Спутник-2» у видачі судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу, з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Попов