Житомирський апеляційний суд
Справа №2-641/11 Головуючий у 1-й інст. Стрілецька О.В.
Категорія 16 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Микитюк О.Ю., Павицької Т.М.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 2-641/11 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Батика Артема Олеговича, у цивільній справі №2-641/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Житомирська міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 липня 2023 року, постановлену під головуванням судді Стрілецької О.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Батика Артема Олеговича в якій просив;

- забезпечити обов`язкову явку в засідання заявника та державного виконавця Батика А.О. з оригіналами всіх документів виконавчого провадження №43389890;

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Батика А.О., які полягають в тому, що він без належного на нього авторозподілу виконавчого провадження №43389890, без належно винесеної ним постанови про її прийняття до провадження, 19.07.2022 р. виніс постанову про зміну та доповнення реєстраційних даних, не направив її сторонам виконавчого провадження, чи свідомо порушив процесуальне законодавство про виконавче провадження;

- скасувати постанову, винесену 19.07.2022 виконавцем Батиком А.О. про зміну та доповнення реєстраційних даних у виконавчому провадженні №43389890 та визнати такою, яка винесена не уповноваженою на це особою.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20 липня 2023 року, визнано зловживанням процесуальним правом ОСОБА_1 . Повернуто без розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Батика Артема Олеговича. Застосовано до ОСОБА_1 захід процесуального примусу у вигляді накладення штрафу. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України, штраф в сумі 776 (сімсот сімдесят шість) грн 70 коп, що складає 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвалу в частині стягнення штрафу направлена для виконання до Державної судової адміністрації України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить її скасувати.

Зазначає, що ухвала Богунського районного суду винесена з порушенням ЦПК України, за її змістом безпідставно та необґрунтовано зазначено про зловживання ним процесуальним правом, що не відповідає дійсності. Його скаргу повернуто без розгляду безпідставно та необґрунтовано накладено стягнення у розмірі 776,70 гривень без належного на це відкриття справи та слухання її по суті в судовому засіданні за участю сторін.

Крім того, вважає, що місцевим судом порушено процесуальні дії, зокрема тричі винесено ухвалу, якою залишено без розгляду подану ним раніше до суду скаргу щодо винесеної постанови від 19.07.2022 виконавцем Батиком А. О. у виконавчому провадженні №43389890.

Разом з цим, на теперішній час зведене виконавче провадження №59702063 куди увійшло провадження №43389890 закрите понад три роки назад винесеною постановою державного виконавця Василюк К.Є., яка набрала законної сили.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити та надав пояснення, які відповідають її доводам. Його письмові пояснення долучені до матеріалів справи.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 31.05.2023 звертався до суду зі скаргою на дії державних виконавців Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира. Ухвалою Богунського районного суду від 06.06.2023 (номером провадження 4-с/295/19/23) відмовлено в задоволенні його клопотання про поновлення процесуального строку на подання до суду скарги, у частині вимог про визнання протиправними дій та скасування постанови державного виконавця Батика А.О. від 19.07.2022, скарга в цій частині залишена без розгляду. Ухвала суду набрала законної сили.

12.06.2023 ОСОБА_1 повторно звернувся до суду зі скаргою на дії державних виконавців Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира. Ухвалою Богунського районного суду від 19.06.2023 (номер провадження 4-с/295/22/23) у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 відмовлено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки є такі, що набрали законної сили ухвали суду, постановлені за результатами розгляду скарг за участі тих самих осіб, про той самий предмет і з тих самих підстав. Ухвала суду набрала законної сили.

05.07.2023 ОСОБА_1 втретє звернувся зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Батика А.О. в рамках виконавчого провадження №43389890. Ухвалою Богунського районного суду від 12.07.2023 (номером провадження 4-с/295/23/23) визнано зловживанням процесуальним правом ОСОБА_1 подання втретє скарги на дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Батика А.О., яка вже двічі вирішувалась судом. Ухвала суду набрала законної сили.

14.07.2023 ОСОБА_1 вчетверте звертається зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Батика А.О. в рамках виконавчого провадження №43389890 та про скасування постанови від 19.07.2022.

Установлено, що всі чотири скарги мають ідентичне обґрунтування неправомірних дій державних виконавців, заявлені ідентичні за змістом вимоги щодо державного виконавця Батика А.О., і ці скарги практично дослівно відтворюють одна одну.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Ухвалою суду від 12.07.2023 визнано зловживанням процесуальними правами ОСОБА_1 - неодноразове звернення до суду зі скаргами з ідентичними вимогами.

У той же час, не зважаючи на це, на наступний день ОСОБА_1 вчетверте подає аналогічну за змістом скаргу до суду.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Згідно ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини 1 статті 148 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 14.07.2023 вчетверте поспіль подав скаргу про визнання неправомірними дій державного виконавця Батика А.О. та про скасування постанови від 19.07.2022, тобто вчетверте ініціює вирішення питання, яке вже вирішено судом, зокрема, ухвалами суду від 06.06.2023, від 19.06.2023, а згідно ухвали суду від 12.07.2023 дії ОСОБА_1 визнані зловживанням процесуальними правами на звернення до суду, які набрали законної сили, при цьому не посилається на інші підстави або обставини, місцевий суд правильно вважав за необхідне застосувати до ОСОБА_1 захід процесуального примусу у вигляді штрафу з метою спонукання заявника припинити зловживання процесуальними правами.

Неодноразове звернення ОСОБА_1 зі скаргами аналогічного змісту призводить до безпідставного витрачання процесуального часу, яке необхідне для вирішення інших справ, які перебувають в провадженні, тобто перешкоджає здійсненню правосуддя та суперечить завданням судочинства.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування не убачається.

Відтак, у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 липня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 02 листопада 2023 року.