Справа № 490/3495/23
н/п 2/490/1770/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Постолатій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , у якій позивач просить стягнути на свою користь з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на період навчання, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.05.2023 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Обов`язок батьків утримувати повнолітні дочку, сина та його виконання закріплено у Главі 16 Сімейного кодексу України.

Статтею 201 Сімейного кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовується норми статтей 187, 189-192 і 194-197 Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (частина друга статті 199 Сімейного кодексу України).

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина третя статті 199 Сімейного кодексу України).

Розмір аліментів на повнолітню дочку, сина визначається за правилами, визначеними у статті 200 ЦПК України. Так відповідно до частини першої зазначеної статті суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку проте, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи таке.

Відповідно до свідоцтва про народження, копія якого додана до матеріалів позову, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (18 років) є донькою відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки від 07.04.2023 року №93, ОСОБА_2 , є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету міжнародних відносин, політології та соціології Одеського національного університету імені І.І. Мечникова.

З наведеного слідує, що повнолітній ОСОБА_3 на даний час досягнув 18 років, навчається на денній формі в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова, тож доходу не має та потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до наявних матеріалах справи ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Відтак, позивач має право звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання дитини у зв`язку із її навчанням.

Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суд зазначає таке.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання повнолітній доньки чи сина, тобто брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина (стаття 198 Сімейного кодексу України).

Суд бере до уваги, що відповідач заперечень до суду стосовно вимог позову не надав, перебуває у працездатному віці.

Виходячи із принципів розумності, беручи до уваги, що дитина відповідача є повнолітньою, позивач розрахунку щодо необхідності визначення розміру аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача до суду не надала, враховуючи наявність обов`язку у матері утримувати повнолітню дитину, суд вважає що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 27.04.2023 року і до досягнення сином ОСОБА_3 23 річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, відповідно до приписів частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави суму судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів в розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись статтями 76-81, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 27 квітня 2023 року і до досягнення ОСОБА_3 23 річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1073 грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторони:

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Л.М. Шолох