Провадження № 2-1115/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Висоцької Г.В., за участю секретаря Куник О.В., позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_3 , в якому просила визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті діда, право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,079 га, що розташована в с/т «Зелений Гай» на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області; 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ; грошові кошти на рахунках в банках.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є єдиною спадкоємицею майна, яке залишилось після смерті її діда ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на день подання позову, ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину не отримала. Позивачка письмово зверталась до нотаріуса з листами щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, які залишились без розгляду. На думку позивачки існують перешкоди у належному оформленні за нею права власності на все належне майно спадкодавцю. У зв`язку із чим, вона звернулась до суду.

23.06.2023 року позову заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

03.07.2023 року ухвалою судді прийнято позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження, призначено у справі підготовче судове засідання, витребувано спадкову справу та інформацію про рахунки в установах банків.

27.07.2023 року на адресу суду надійшла заява відповідачки ОСОБА_3 про визнання позову у повному обсязі.

28.07.2023 року ухвалою суду витребувано спадкову справу та інформацію про рахунки в установах банків.

26.10.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, та просили їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, причини неявки суд не повідомила.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина.

Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 був його син ОСОБА_5 , який до закінчення строку подання заяви про прийняття спадщини помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1 , позивачка у справі, яка прийняла спадщину відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України.

Спадкова справа заведена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В.В. за №5/2020 та зареєстрована в Спадковому реєстрі за №66190750.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено ст. 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.

На обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначається, що станом на день подання позову, свідоцтво про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 , позивачка не отримала. Крім того, вона письмово зверталась до нотаріуса з листами щодо отримання свідоцтва про право на спадщину 31.03.2023 та 01.02.2023 року, проте останні залишились без розгляду.

Позивачка вважає, що існують перешкоди в належному оформленні за нею права власності на все належне майно спадкодавця.

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В матеріалах спадкових справ після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відсутня відмова нотаріуса в оформленні права на спадщину за позивачкою. Натомість, міститься довідка для можливості подальшої реєстрації права власності спадкодавця за заявою спадкоємця за процедурою, передбаченою п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127.

Отже, суд констатує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 22.09.2021 у справі №227/3750/19.

Позивачкою не надано доказів відмови приватного нотаріуса в оформлені їй права на спадщину.

Отже, перешкоди для оформлення спадкоємицею права на спадщину у позасудовому порядку відсутні як з боку відповідачки, так і приватного нотаріуса.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а тому доказування має бути спрямоване на з`ясування фактів, якими обґрунтовувалися заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи, та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства не вбачається, що на момент звернення до суду право позивача на спадкування як спадкоємиця за законом після смерті ОСОБА_4 порушено, не визнано або оспорюється відповідачкою. Також, позивачкою не вказано, чим саме відповідачка порушує її права.

Тому слід дійти до висновку про те, що відсутнє порушення прав та інтересів позивачкою, нею не подані належні та допустимі докази, що містять відомості щодо предмета доказування і за таких умов заявлений позов не підлягає задоволенню.

У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В.Висоцька