ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі питання про самовідвід колегії суддів по справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною бездіяльністю суду,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2023 року у задоволенні вищезазначеного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка безпосередньо надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року задоволено самовідвід колегії суддів у складі головуючого - Городничої В.С. та суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю., справу передано до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог ст.33 ЦПК України.

За наслідками автоматизованого розподілу справ від 04 жовтня 2023 року колегії суддів Дніпровського апеляційного суду у складі головуючого судді - Пищиди М.М, суддів: Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М., розподілена цивільна справа № 201/11393/21.

03 серпня 2023 року через підсистему Електронний суд від представника представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду надійшла заява про відвід колегії суддів, а саме головуючого судді Пищиди М.М. та суддів: Деркач Н.М., та Ткаченко І.Ю..

В обґрунтування заявленого відводу заявник посилається на те, що здійснення інституційно залежними суддями Дніпровського апеляційного суду (що вчинив делікт проти позивача, є безпосереднім завдавачем моральної шкоди позивачеві, що має бути відшкодована державою Україна в рамках цивільної справи №201/11393/21), зокрема, й суддями Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М. судових процедур щодо розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2023 року по справі №201/11393/21, не відповідає принципам незалежності та безсторонності судового розгляду справи, так як факт наявності їх службових відносин із одним із деліквентів (що вчинив проти позивача делікт, завдавши йому моральної шкоди), надає обґрунтовані підстави вважати існування їх прямої чи побічної заінтересованості у результаті розгляду справи №201/11393/21 саме не на користь позивача задля унеможливлення справедливого розгляду справи №201/11393/21, унеможливлення об`єктивного та повного встановлення ознак складу цивільного правопорушення, вчиненого Дніпровським апеляційним судом проти позивача під час судових процедур по цивільній справі №199/7017/20, з метою штучного виключення підстав цивільної відповідальності держави Україна на національному рівні за вчинений зазначеним судом делікт проти ОСОБА_1 .

При цьому, заявник зазначив, що клопотання щодо визначення Дніпровським апеляційним судом підсудності справи №201/11393/21 (по якій позивач заявляє вимоги щодо компенсації моральної шкоди, завданої позивачеві, зокрема, й неправомірними діями Дніпровського апеляційного суду по цивільній справі №199/7017/20) у відповідності до вимог ЦПК України на засадах принципу верховенства права та принципу об`єктивності, наведене в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2023 року по справі №201/11393/21, суддями Городничою В.С., Лаченковою О.В., Петешенковою М.Ю. до початку судових процедур в суді апеляційної інстанції не розглянуто по суті, та (після самовідводу суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю. від розгляду справи №201/11393/21) про призначення наступної колегії суддів Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М. для розгляду цієї апеляційної скарги йому стало відомо лише 09.10.2023 року після отримання на адресу електронної пошти судової повістки про виклик до суду для участі у розгляді справи №201/11393/21 у складі зазначених суддів, з огляду на що, про аргументовану у заяві підставу відводу суддів заявнику не могло бути відомо до моменту отримання 09.10.2023 року судової повістки про виклик до суду для участі у розгляді справи №201/11393/21, що відповідає приписам ч.3 ст.39 ЦПК України для подання цієї заяви про відвід.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід суддів, а саме головуючого судді Пищиди М.М. та суддів: Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М., визнано необґрунтованою. Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною бездіяльністю суду передано до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява про відвід колегії суддів, а саме головуючого судді Пищиди М.М. та суддів: Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М., у цивільній справі №201/11393/21, розподілена судді Дніпровського апеляційного суду Канурній О.Д. (т. 3 а.с. 57).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід суддів Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М. - відмовлено.

Так, право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Разом з тим, з метою виключення можливих сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суду та приймаючи до уваги, що суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу, колегія суддів Дніпровського апеляційного суду у складі: головуючого Пищиди М.М. та суддів: Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М. вважає за необхідне взяти самовідвід, виходячи з наступного.

Підстави для самовідводу судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У ст. 15 Кодексу суддівської етики та п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії», від 01 жовтня 1982 року - «Пєрсак проти Бельгії», від 15 грудня 2011 року - «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» тощо).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За таких обставин, з метою виключення всіх підстав, які можуть вплинути на об`єктивність та неупередженість судової колегії при розгляді даної справи, колегія суддів Дніпровського апеляційного суду у складі: головуючого Пищиди М.М. та суддів: Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М. вважає за необхідне заявити собі самовідвід.

Самовідвід у даній справі заявляється з метою недопущення виникнення в учасників судового процесу будь-яких сумнівів щодо можливості необ`єктивного розгляду справи та ухвалення несправедливого рішення.

На підставі викладеного слід дійти висновку, що самовідвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду у складі: головуючого Пищиди М.М. та суддів: Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М. у даній справі підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 33, 36-41 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Самовідвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду у складі: головуючого - головуючого Пищиди М.М. та суддів: Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М. по справі №201/11393/21 (апеляційне провадження №22-ц/803/6685/23) за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною бездіяльністю суду задовольнити.

Справу передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: