Провадження № 2/357/2979/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Мартиненко Є. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

04 вересня 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 вересня 2023 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 06 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05 жовтня 2023 року.

Через перебування головуючого судді на лікарняному, підготовче засідання у справі, призначене на 05 жовтня 2023 року знято з розгляду та повторно призначене на 06 листопада 2023 року.

29 вересня 2023 року на адресу суду надійшла інформаційна довідка з і спадкового реєстру з Першої білоцерківської державної нотаріальної контори.

11 жовтня 2023 року на адресу суду від Білоцерківської міської ради надійшов лист про розгляд справи без участі представника міської ради, за наявними матеріалами у справі, на розсуд суду.

06 листопада 2023 року на адресу суду від представника позивача адвоката Рашкової В.В. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду на 06 листопада 2023 року, з ухваленням судового рішення на підставі документів, що містяться в матеріалах справи. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити.

Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року підготовче провадження у справі закрите та призначено судовий розгляд на 06 листопада 2023 року на 12.00.

Враховуючи думку сторін, викладену к лопотаннях до суду про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглядати справу в судовому засіданні без участі сторін.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с.11), який на день смерті був батьком позивача ОСОБА_1 , яка , яка отримала вказане прізвище після реєстрації шлюбу 03 вересня 1994 року (а.с.8-10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3 (а.с.12).

07 березня 2023 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що виразилася в оформленні спадкових прав на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину в установлений законом строк та не надала документа, який посвідчує право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.13).

На момент смерті ОСОБА_2 , останній проживав за адресою АДРЕСА_2 один (а.с.16).

28 вересня 1997 року ОСОБА_2 отримав ордер на квартиру АДРЕСА_3 , як такий, що перебував на обліку в міськвиконкомі ЖСК «Весна». В ордері вписано, що до складу сім`ї ОСОБА_2 , як квартиронаймача, входила його дружина ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 (а.с.18).

Житлово-будівельним кооперативом «Весна» 12 квітня 2017 року видано довідку проте, що квартира АДРЕСА_4 , згідно рішення Білоцерківського міськвиконкому № 494 від 28 вересня 1977 року, є особистою власністю ОСОБА_2 . Пайові внески ним за квартиру в розмірі 7078,13 карбованців сплачені повністю у 2 кварталі 1991 року. На 12 квітня 2017 року в квартирі зареєстровані ОСОБА_2 власник та ОСОБА_3 дружина (а.с.19).

Комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» 12 червня 2017 року видано довідку про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано не було. Самовільне перепланування та прибудови відсутні (а.с.20).

16 червня 2020 року житлово-будівельним кооперативом «Весна» видано довідку про те, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 10.12.1977 року по день смерті. Разом з ним на момент смерті проживала його дочка ОСОБА_1 (а.с.21).

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Згідно із ст. 15 Закону України «Про власність» (чинного на момент виникнення відповідних правовідносин) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

У п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» роз`яснено, що згідно зі ст.15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 182 ЦК України (чинного на час розгляду справи), право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав є обов`язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з положеннями ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) ст.1216 ЦК України.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ст.1218 ЦК України.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини ч.1 ст.1222 ЦК України.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ч.1 ст.1261 ЦК України.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ч.1 ст.1268 ЦК України.

Відповідно до пункту 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з усталеною судовою практикою свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша статті 1296 ЦК України).

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 755/7103/18 (провадження № 61-13162св19).

Враховуючи вищенаведене, у померлого спадкодавця позивача ОСОБА_2 , який, будучи членом ЖБК «Весна», повністю сплатив пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1 , виникло право власності на зазначене нерухоме майно, однак таке право, останній за життя не оформив.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 за життя не встиг оформити право власності на квартиру в Житлово-будівельному кооперативі «Весна», його право у порядку спадкування має перейти до його доньки ОСОБА_1 , як єдиної спадкоємниці померлого.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визнати право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 12, 13, 81, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом - задоволити повністю.

Визнати право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 52,70 кв.м., житловою площею 29,30 кв.м., за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 . Місце проживання: АДРЕСА_5 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Білоцерківська міська рада Київської області. Місцезнаходження: 09117, Київська область, Білоцерківський район, місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 15. Код .

Суддя М. М. Бебешко