РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року

м. Рівне

Справа № 556/178/22

Провадження № 22-ц/4815/1086/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.

учасники справи:

позивач керівник Вараської окружної прокуратури в інтересах

Володимирецької селищної ради,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах Володимирецької селищної ради на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 червня 2023 року (ухвалене у складі судді Іванків О.В.; повний текст рішення виготовлено 26 червня 2023 року) у справі за позовом керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах Володимирецької селищної ради до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна (коштів), -

в с т а н о в и в :

28 січня 2022 року керівник Вараської окружної прокуратури Нижник Г. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна (коштів).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, громадянин ОСОБА_1 , є власником нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на вказаний об`єкт нерухомості зареєстровано на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 21.05.2019 року, видавник ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , інвестиційний договір №001 від 10.05.2017 року.

З`ясовано, що попередній власник нерухомого майна - ОСОБА_2 звернувся до Степангородської сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

Рішенням сесії Степангородської сільської ради № 427 від 07.11.2017 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду стоком на 20 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі гр. ОСОБА_2 ", останньому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 20 років, за рахунок земель сільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування об`єктів торгівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,885 га. Земельна ділянка площею 0,885 га сформована як об`єкт цивільних прав із кадастровим номером :01:002:0217, із кодом цільового призначення 03.07 - для будівництва та обслуговування об`єктів торгівлі.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру, дата державної реєстрації земельної ділянки - 14.02.2018 року. Відповідно до інформації Володимирецької селищної ради, договір оренди земельної ділянки з ОСОБА_1 не укладався, орендну плату та земельний податок останнім не сплачувався. На даний час договір оренди земельної ділянки, площею 0,885 га, к.н. :01:002:0217, не укладено. При цьому відповідач продовжує використовувати вказану земельну ділянку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої, ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, яке розташоване на спірній земельній ділянці площею 0,885 га, к.н. :01:002:0217, за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, факт використання підтверджується актом від 05.01.2022 року, складеним узгоджувальною комісією по земельних спорах Володимирецької селищної ради, згідно якого площа земельної ділянки повністю зайнята та використовується громадянином ОСОБА_1 .

Таким чином, з 21.05.2019 року по даний час ОСОБА_1 фактично використовує земельну ділянку площею 0,885 та, к.н. :01:002:0217, у зв`язку з розміщенням на ній належного йому на праві власності нерухомого майна, за відсутності оформленого права користування земельною ділянкою, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Орендна плата і земельний податок відповідачем не сплачувалися, що підтверджується листом Володимирецької селищної ради від 17.12.2021 року.

Разом з тим, ОСОБА_1 скеровувалися листи про необхідність укладення договору оренди земельної ділянки (лист Степангородської сільської ради №5 від 02.01.2020 року).

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 по даний час не оформив документи, які посвідчують право користування земельною ділянкою площею 0,885 га, к.н. :01:002:0217, на якій розміщений належний йому об`єкт нерухомості, у зв`язку з чим, місцевий бюджет упродовж тривалого часу недоотримав значних коштів у вигляді орендної плати за використання даної земельної ділянки, чим заподіюється значна шкода інтересам територіальної громади.

Таким чином, ОСОБА_1 зберіг у себе майно (кошти) у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою, яка підлягає стягненню з нього. Так, Володимирецькою селищною радою, яка представляє інтереси Володимирецької об`єднаної територіальної громади, проведено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ОСОБА_1 земельною ділянкою площею 0,885 га, к.н. :01:002:0217, у вигляді орендної плати за землю.

При здійсненні розрахунку плати за користування вказаною земельною ділянкою застосовано передбачену Податковим кодексом мінімальну відсоткову ставку у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки.

Відповідно до розрахунку Володимирецької селищної ради розмір недоотриманих доходів за використання земельної ділянки площею 0,885 га, к.н. :01:002:0217, становить 124 379,67 гривень.

Відповідно до ст. 1214 ЦК України, відповідач міг дізнатися про володіння майном без достатньої правової підстави, з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомості, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :03:032:0025.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 , як фактичний користувач земельних ділянок, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язана повернути ці кошти на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Отже, у даному випадку обов`язок відповідача сплатити суму безпідставно збережених коштів виникає в силу самого користування ним спірною земельною ділянкою без сплати орендної плати, і не залежить від того, чи сталося це внаслідок поведінки набувача, потерпілого чи інших осіб, або сталось поза їх волею.

При цьому, відновлення порушених прав Володимирецької селищної ради за таких обставин і в такий спосіб не створює для ОСОБА_1 жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь територіальної громади Володимирецької селищної ради безпідставно збережені кошти в сумі 124 379,67 грн, а також 2270 грн судового збору.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 червня 2023 року в задоволенні позову керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах Володимирецької селищної ради до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна (коштів) відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази розміру земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 .

Будь-які документи про передачу земельної ділянки від власника або від попереднього користувача відповідачу, в яких було б зазначено час передачі та розмір ділянки, що передана, відсутні; в той же час наданий прокурором акт обстеження земельної ділянки від 05.01.2022 року, на думку суду, не відповідає критеріям допустимості та достовірності доказів.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, керівник Рівненської обласної прокуратури Рудницький А. оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Із дня набуття права власності на об`єкт нерухомою майна ОСОБА_1 , як власник такого майна, став фактичним користувачам спірної земельної ділянки, на якій розташований об`єкт.

Саме з 22.05.2019 року у відповідача виник обов`язок належно оформити правовідносини щодо користування земельною ділянкою (укласти відповідний договір та зареєструвати речові права на земельну ділянку), а також сплачувати кошти за користування земельною ділянкою, на якій розташована нерухомість.

Щодо підтвердження розміру земельної ділянки, яка перебуває у користуванні відповідача вказує, що земельна ділянка площею 0,885 га, на якій розташоване належне ОСОБА_1 майно, зформована з 14.02.2018 (визначено її площу, розмір, конфігурацію, розташування, цільове призначення), присвоєно кадастровий номер - :01:002:0217. Вказане підтверджується витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку та листом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 10.11.2021 № 10-17-0.2-5704/2-21, які долучені до позовної заяви.

Спір у цій справі стосується зформованої земельної ділянки, яка перебувала в оренді у попереднього власника нерухомості, що розташована на ній.

Окрім того, на підтвердження розміру земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 , окружною прокуратурою долучено акт обстеження спірної земельної ділянки від 05.01.2022, складений комісією по земельним спорам Володимирецької селищної ради.

За результатами обстеження встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0217 знаходяться нежитлові приміщення, які перебувають у власності ОСОБА_1 та використовуються ним для власних потреб, площа земельної ділянки повністю використовується зазначеним громадянином.

Просить суд скасувати оскражуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна будівлі телятника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 25).

Право власності на вказаний об`єкт нерухомості зареєстровано на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 21.05.2019 року, видавник ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , інвестиційний договір №001 від 10.05.2017 року.

Попередній власник нерухомого майна - ОСОБА_2 звернувся до Степангородської сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

Рішенням сесії Степангородської сільської ради № 427 від 07.11.2017 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду стоком на 20 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі гр. ОСОБА_2 ", останньому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 20 років, за рахунок земель сільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування об`єктів торгівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,885 га. (а.с. 30).

На підставі розробленого проекту землеустрою до Державного земельного кадастру 14.02.2018 року внесено відомості про формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, площею 0,885 га із кадастровим номером :01:002:0217, код цільового призначення 03.07 для будівництва та обслуговування об`єктів торгівлі, форма власності комунальна (а.с. 25)

Рішенням Степангородської сільської ради від 26.03.2018 №491 затверджено проект землеустрою та передано ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку площею 0,885 га, кадастровий номер :01:002:0217, строком на 20 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, за рахунок земель житлової та громадської забудови, яка розташована в межах населеного пункту с. Степангород Степангородської сільської ради.

На підставі вказаного рішення, 02.07.2018 між Степангородською сільською радою та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки, а 04.07.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право оренди за останнім.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 20.05.2019 ОСОБА_2 припинено право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0217.

Відомості про реєстрацію інших речових прав щодо спірної земельної ділянки відсутні.

ОСОБА_1 як фактичний користувач земельної ділянки комунальної власності площею 0,885 га, кадастровий номер :01:002:0217, на якій розміщений належний йому на праві власності об`єкт нерухомості, земельний податок чи орендна плата за користування земельною ділянкою не сплачував,

На даний час договір оренди земельної ділянки, площею 0,885 га, к.н. :01:002:0217, не укладено.

При цьому відповідач продовжує використовувати вказану земельну ділянку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої, ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, яке розташоване на спірній земельній ділянці площею 0,885 га, к.н. :01:002:0217, за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, факт використання вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_1 підтверджується актом від 05.01.2022 року, складеним узгоджувальною комісією по земельних спорах Володимирецької селищної ради, згідно якого площа земельної ділянки повністю зайнята та використовується громадянином ОСОБА_1 (а.с. 27).

Таким чином, з 21.05.2019 року по даний час ОСОБА_1 фактично використовує земельну ділянку площею 0,885 та, к.н. :01:002:0217, у зв`язку з розміщенням на ній належного йому на праві власності нерухомого майна, за відсутності оформленого права користування земельною ділянкою.

Відповідно до частин першої та другої статті 120 ЗК України (тут і надалі у редакції, чинній на час укладення зазначених договорів) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, після державної реєстрації за відповідачем ОСОБА_1 права власності на будівлю телятника у відповідача могло б виникнути право користування земельною ділянкою, на якій розташовані відповідна будівля.

Незважаючи на те, що нежитлова будівля не може бути відокремлена від земельної ділянки, на якій вона розташована, вказаними положеннями закону було врегульовано правовий режим нерухомого майна і правовий режим земельної ділянки, на якій воно розташоване, а отже, користувач земельної ділянки зобов`язаний сплачувати за користування нею певну плату, що відповідає положенням статті 206 ЗК України, та оформити право користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. А згідно з пунктом д) частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 ЦК України).

Положення глави 83 ЦК України застосовуються, зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (пункт 4 частини третьої статті 1212 ЦК України).

За змістом статті 1212 ЦК України передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Отже, предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, - яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі від початку правовідношення, - та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

До випадків безпідставного набуття та збереження майна належить також збереження особою без достатніх правових підстав у себе виплати, яку вона відповідно до закону мала віддати (перерахувати) іншій особі згідно з покладеним на неї за законом обов`язком (зменшення обов`язку).

Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2022 року, у справі № 646/4738/19 (№ 61-17197 сво 20) від 12 жовтня 2021 року у справі № 910/17324/19, провадження № 12-12 гс 21, від 9 листопада 2021 року у справі № 9051680/20, провадження № 12-48 гс 21.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що відповідач, як власник нерухомого майна, яке розташовано на спірній земельній ділянці, не уклавши відповідного договору оренди з її власником та не здійснивши державної реєстрації такого права, фактично користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Отже, предметом позову у справі, яка переглядається в апеляційному порядку, є стягнення з відповідача, як власника нерухомого майна, коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій воно розташовано.

Орендна плата і земельний податок відповідачем не сплачувалися, що підтверджується листом Володимирецької селищної ради від 17.12.2021 року.

Володимирецькою селищною радою, яка представляє інтереси Володимирецької об`єднаної територіальної громади, проведено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ОСОБА_1 земельною ділянкою площею 0,885 га, к.н. :01:002:0217, у вигляді орендної плати за землю.

Єдиною формою здійснення плати за користування спірною земельною ділянкою для ОСОБА_1 , як землекористувача, могла бути орендна плата. Таким чином, розмір безпідставно збережених коштів за користування спірною земельною ділянкою має визначатися як розмір неодержаної орендної плати за землю.

Згідно з частиною другою статті 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 ПК України тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У пункті 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 13 Закону України "Про оцінку земель" тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Згідно з частиною другою статті 20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про оцінку земель" витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Отже, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, який підтверджує дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Позивачем при здійсненні розрахунку застосовано відсоткову ставку у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки та витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.11.2021 року, що сформований Заступником начальника управління-начальником відділу № 1 управління у Вараському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (а.с. 24).

Згідно розрахунку Володимирецької селищної ради від 22.10.2021 року розмір недоотриманих доходів за використання земельної ділянки, площею 0,7099 га, к.н. :03:032:0025 становить: 124 379,67 грн, що бораховано за період з 22.05.2019 року по 22.01.2020 року (49751,85 грн : 12 міс * 8 міс) 33167,92 грн; з 23.01.2020 року по 22.01.20221 року (49751,85 грн : 12 міс * 12 міс) 49751,85 грн; з 23.01.2021 року по 22.11.2021 року (49751,85 грн : 12 міс * 10 міс) 41459,9 грн.

При цьому, інших доказів розміру недоотриманих доходів за користування ОСОБА_1 спірною земельною ділянкою за період з 22.05.2019 року по 22.11.2021, в т.ч. своїх розрахунків, зміни розміру нормативної грошової оцінки за період з 2019 по 2020 роки, відповідачем до суду не надано.

Прокурором, за допомогою належних та допустимих доказів підтверджено як розмір коштів, який розрахований на підставі достовірних даних про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, так і період користування земельною ділянкою.

Апеляційний суд погоджується з наданим розрахунком.

Ураховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах Володимирецької селищної ради до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна (коштів).

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційним судом задоволено позов керівника Вараської окружної прокуратури до стягнення з відповідача підлягає судовий збір, сплачений за розгляд справи судом першої інстанції, у розмірі 2481 грн, та 3721,5 грн - за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 2 ст. 152 ЗК України, ст. 1212 ЦК України, ч. 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі", пункту 287.1 статті 287, п. 289.1 статті 289 ПК України, п. 3 ч. 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" , ч. 1 ст. 18 Закону України "Про оцінку земель", ч. 2 ст. 20 Закону України "Про оцінку земель", ч. 3 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" , керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах Володимирецької селищної ради задовольнити.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 червня 2023 року скасувати.

Позов керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах Володимирецької селищної ради до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна (коштів) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь територіальної громади Володимирецької селищної ради (, юридична адреса: вул. Соборна, 39, смт. Володимирець, Вараський район, Рівненська область, 34300) безпідставно збережені кошти в сумі 124379 (сто двадцять чотири тисячі триста сімдесят дев`ять) грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Рівненської обласної прокуратури судовий збір, сплачений за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 2481 гривень та за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 3721,50 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.