Справа № 635/3093/23
Провадження № 2-о/635/69/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко В.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Ганни Анатоліївни про встановлення факту спільного проживання разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Батьки проживали у АДРЕСА_1 , у житловому будинку, який належав матері ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, видане 14.04.1990 року. В 2015 року її батько ОСОБА_3 зламав ногу, був доставлений машиною «Швидкої допомоги» до лікарні №8 м. Харкова. Через травму ноги батько доглядати себе не міг, мати, в силу свого стану здоров`я та похилого віку, також не могла доглядати його, тому позивач з чоловіком змушена була переїхати проживати до них. Переїжджаючи до батьків, вони перевезли до батьків ліжко спальне, постільні речі, мікрохвильову піч, пральну машину автомат, всі особисті речі. Із зазначеного часу вони проживали однією сім`єю, здійснювали догляд батьків, разом із ними харчувалися, у нас був загальний бюджет, позивач опікувалась за батьками. Інших дітей та близьких родичів не було. Згодом позивач з чоловіком провели поточний ремонт у житловому будинку, відремонтували сарай, паркан на земельній ділянці. Наприкінці 2018 року стан здоров`я моєї мами погіршувався. Позивач змушена була возити матір до лікарів-фахівців, які встановили у неї онкозахворювання - рак нирки. У 2019 року ОСОБА_2 була прооперована. Позивач доглядала її, купувала їй ліки. Після виписки з лікарні, коли мати перебувала вдома, вона також потребувала стороннього догляду і позивач її постійно доглядала. Так як їй була прописана хіміотерапія, вона на кожен сеанс відвозила її до лікарні в м. Харків, а потім привозила додому, продовжуючи доглядати її. В 2019 році помер батько ОСОБА_3 . Поховання було за кошти позивача. Після його смерті позивач разом із чоловіком та матір`ю продовжували проживати у житловому будинку по в`їзду Овочевому Добу смт Безлюдівка. У жовтні 2021 року чоловік захворів на ковід. Також на ковід захворіла і позивач. Лікував їх лікар ОСОБА_4 , яка працює в амбулаторії загальної практики сімейної медицини у смт Безлюдівка Центру первинної медичної допомоги №3, з яким чоловік підписав декларацію на надання первинної медичної допомоги. У 2021 році стан здоров`я матері став погіршуватися, вона потребувала знеболюючих ліків. Позивач змушена була часто викликати матері лікарів «Швидкої допомоги». ІНФОРМАЦІЯ_3 у житловому будинку по АДРЕСА_1 померла ОСОБА_2 . Для отримання лікарської довідки позивач змушена була одразу повідомити Харківського ВП ГУНП в Харківській області про смерть матері для перевірки відсутності факту насильницької смерті. Працівники поліції приїхавши за місцем її смерті, у присутності позивача, під час огляду тіла, встановили відсутність факту насильницької смерті і на ім`я ОСОБА_1 було видано довідку № 15866/119-90/01/20-2021 від 22.12.2021 року на підставі якої була видана лікарська справа про смерть матері. Поховала мати позивач за власні кошти. З початку бойових дій на території України позивач 18.05.2022 року зареєструвалася у спірному житловому будинку як внутрішньо переміщена особа. Оскільки позивач з 2015 року проживала разом із батьком і матір`ю, вважала, що нею прийнято спадщину в розумінні ст. 1268 ч.З ЦК України. У квітні 2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Ніколенка Г.О. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 на житловий будинок із надвірними спорудами, розташованими у АДРЕСА_1 . 04.04.2023 року позивачу було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано документів, що підтверджують факт прийняття спадщини після смерті матері. Факт проживання разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщині потрібен для звернення до нотаріусу і отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 на житловий будинок, якій розташований за адресую: АДРЕСА_1 . Позасудовим порядком встановити цей факт неможливо, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даною заявою. Спір про право відсутній, оскільки крім неї інших спадкоємців першої, другої, третьої, четвертої черги немає. Заповіт за життя ОСОБА_2 не оформляла.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.05.2023 провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено здійснювати за правилами окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити, надавши суду пояснення аналогічні викладеним в заяві про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Представник заінтересованої особи Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, суду надана заява про розгляд справи за відсутності представника Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області.

Заінтересована особа приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А. в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, однак на вимогу суду надіслала копію спадкової справи № 49/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши надані докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Батьками заявника ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 23.02.1972 Палацом новонароджених м.Харкова, актовий запис № 1726, копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , видане Палацом одруження «Центральний» м. Харкова, актовий запис № 194).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько ОСОБА_1 ОСОБА_3 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 6 від 03.04.2023).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 20.12.2021 Безлюдівською селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис 504.

Відповідно до довідки, виданої 05.05.2023 за №531 Безлюдівською селищної ради Харківського району Харківської області, за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 08.01.2019 по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з нею на день смерті був зареєстрований та проживав: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - зять. Згідно акту депутата № 78 від 03.04.2023, разом з ними за вказаною адресою проживала її донька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2015 року по теперішній час.

Як вбачається зі змісту акту, складеного 05.05.2023 депутатом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області Арестовим Ю.О. в присутності свідків-сусідів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 постійно проживала без реєстрації разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з 2015 року по теперішній час.

04.04.2023 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г. із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом у спадковій справі №49/2023 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак, постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г. за вих.№150/02-31 від 04.04.2023, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що при звернені нею не підтверджено документально факт прийняття спадщини.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті останньої підтверджується письмовими доказами, дослідженими під час судового розгляду, а також поясненнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які є сусідами заявниці та в судовому засіданні підтвердили той факт, що ОСОБА_1 постійно проживала разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 2015 року по день смерті матері, здійснювала за нею догляд, вела з нею спільне господарство, а після її смерті продовжила проживати у вказаному будинку.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем.

Так, Верховний Суд в постанові від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17 зазначив, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Тому ВС погодився, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що 04.04.2023 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г. із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом по спадковій справі №49/2023 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак, постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г. за вих.№150/02-31 від 04.04.2023 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що при звернені нею не підтверджено документально факт прийняття спадщини.

Отже, встановлення вказаного факту необхідно ОСОБА_1 для реалізації своїх спадкових прав після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: отримання свідоцтва про право на спадщину за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14.04.1990 Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, реєстр 1-845.

Із заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 більше ніхто із спадкоємців не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, заповіти не складались, що підтверджується копією спадкової справи №49/2023 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наведене свідчить, що встановлення факту, про який заявник просить у своїй заяві, не вплине на права та обов`язки інших осіб, зокрема інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 .

Отже, досліджені судом письмові докази, дають підстави встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 81, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Ганни Анатоліївни про встановлення факту спільного проживання разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

заявник: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_2 , мешкаю: АДРЕСА_3 ,

Заінтересована особа: БЕЗЛЮДІВСЬКА СЕЛИЩНА РАДА, , особа: 62489, смт.Безлюдівка, вул. Змїівська № 48

Заінтересована особа: НІКОЛЕНКО ГАННА АНАТОЛІЇВНА - приватний Нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області, адреса: 62489, смт. Безлюдівка,вул. Зміївська 48/2.

Повний текст рішення складено та підписано 06.11.2023.

Суддя Т.П.Даниленко