У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2023 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України при поданні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом про стягнення аліментів.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на таке.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України.

Встановлено, що позов не відповідає вимогам ч.5 ст. 95, п.2, 4, 5, 6, 7, 9, 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України, а саме:

- до позову додані документи не засвідчені в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 95 ЦПК України, згідно з якою учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться в нього, своїм підписом із зазначенням дати такого посвідчення;

- в позовній заяві не уточнений зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав та інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суду визначити у рішенні;

- позов не містить повний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не містить також зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- до позову не надано відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились;

- відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви,якщо такі здійснювались;

- до позову не надано попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат, які позивач поніс, або очікує понести у зв`язку з розглядом справи;

- позов не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано до суду іншого позову до цих відповідачів, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вказане, позивачу необхідно усунути недоліки позову, шляхом виконання вимог, а саме:

- надати до суду додатки до позовної заяви, засвідчені в порядку ч. 5 ст. 95 ЦПК України;

- надати до суду підтвердження, що ним не подано до суду іншого позову до цього ж відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи;

- уточнити зміст позовних вимог;

- подати виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

- надати відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились;

- надати обґрунтування на підтвердження вказаної вимоги.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон