ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року

м. Харків

справа № 615/919/22

провадження № 22-ц/818/1222/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

секретаря судового засідання Тітченко О.В.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротоп»,

третя особа: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротоп» на рішення Валківського районного суду Харківської області від 06 лютого 2023 року у складі судді Токмакової А.П..,-

УСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати неукладеною додаткову угоду від 25.11.2021 до договору оренди землі № б/н від 01.10.2006 щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:0507.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.09.2000 ОСОБА_3 уклав договір оренди земельної частки (паю) з ТОВ «Агротоп» терміном на 5 років, який зареєстровано 19.11.2007 у Валківському районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України за № 71.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. В порядку спадкування після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 видане свідоцтво про право на спадщину за законом № 1474, відповідно до якого співвласниками по 1/2 частці спірної земельної ділянки є позивач та його брат ОСОБА_2 .

Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом звернувся до ТОВ «Агротоп» та повідомив про зміну власника земельної ділянки, просив здійснити розрахунок та виплату нарахованої, але невиплаченої орендної плати, починаючи з 2014 року. У подальшому його викликали до приміщення ТОВ «Агротоп», де надали для ознайомлення додаткову угоду до договору оренди землі від 01.10.2016, з якою ознайомився та підписав, оскільки в ній містились лише відомості про зміну орендодавця. При цьому представник відповідача повідомив, що примірник додаткової угоди йому буде видано після державної реєстрації в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Певний проміжок часу відповідач не надавав примірник додаткової угоди, і як у подальшому стало відомо, не здійснив її реєстрацію у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Лише після численних звернень надано примірник додаткової угоди до договору оренди землі від 01.10.2016, але яка суттєво відрізнялась від підписаної ним додаткової угоди, так як містила зміни щодо строку дії договору оренди землі до 31.12.2027 та у графі орендодавець 1 та орендодавець 2 - підписи, зроблені іншою особою, що підтверджено висновком експерта № 1133, за результатами судово-почеркознавчого дослідження, проведеного Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса».

Оскільки позивач додаткову угоду від 25.11.2021 до договору оренди землі від 01.10.2016 не підписував, вважає її неукладеною, так як сторони не досягли згоди щодо його істотних умов.

Зауважив, що згідно інформації із реєстру речових прав на нерухоме майно, державна реєстрація спірної додаткової угоди не проведена, але знаходиться у відповідача, який, не дивлячись на відсутність підпису позивача, може використати даний документ у власних цілях.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 06 лютого 2023 року позовні ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано неукладеною додаткову угоду від 25.11.2021 до договору оренди землі №б/н від 01.10.2006 щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0507.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротоп» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі: зі сплати судового збору 992,40 грн., за проведення судово-почеркознавчої експертизи 13 817,96 грн., за надання правової допомоги 12 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції взяв до уваги висновок експерта № 1133 визнавши його належним доказом у справі, яким встановлено, що підписання спірної додаткової угоди вчинено не ОСОБА_1 , а іншою особою, а також відсутність направлення ТОВ «Агротоп» спадкоємцям пропозиції укласти додаткову угоду в редакції від 25.11.2021, відсутність доказів їх згоди на укладання цієї додаткової угоди, пояснення щодо відсутності волевиявлення на підписання додаткової угоди з ТОВ «Агротоп».

Не погодившись з рішенням суду ТОВ «Агротоп» подано апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати як незаконне та необгрунтоване, таким що не відповідає обставинам справи постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги наданий висновок експерта, оскільки він зроблений стосовно неналажного примірника додаткової угоди. Відповідач належним чином виконує обов`язки за Договором оренди землі, а дії позивача є такими, що спрямовані на ухилення останнього від виконання умов Договору та підписаної їм власноруч додаткової угоди.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Як зазначено судом першої інстанції, що 01.10.2006 між ОСОБА_3 (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротоп» (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку, площею 4,8155 га, що належить орендодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 012905 від 24.12.2002, виданого Валківською РДА та зареєстрованого під № 235, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з метою вирощування сільськогосподарської продукції. (п.2.1, 2.2 договору)

Згідно п.3.1 договору його укладено на 15 років, починаючи від дати державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, аналогічний попередньому на тих самих умовах. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

За змістом розділу 12, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Договір зареєстровано 19.11.2007 у Валківському районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 71.

За умовами договору про поділ спадщини, посвідченого 19.11.2021 державним нотаріусом Валківської державної нотаріальної контори Харківської області Кобзар Н.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 1464, на підставі ст.1261,1266 ЦК України спадкоємцями майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є, зокрема, діти спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на 1/3 частку спадкового майна кожен, яким переходить по 1/2 частці кожному право власності на земельну ділянку, площею 4,8155 га (кадастровий номер: :02:000:0507), що знаходиться на території колишньої Кобзарівської сільської ради, Богодухівського (Валківського) району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 19.11.2021 тим же державним нотаріусом та зареєстрованим в реєстрі за № 1474. Ця земельна ділянка передана з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ХР № 012905, виданого Валківською районною державною адміністрацією Харківської області 24.12.2002 на підставі розпорядження цієї ж адміністрації № 276, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 235, дата державної реєстрації земельної ділянки Валківським районним відділом земельних ресурсів 24.12.2002.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 285744114 від 19.11.2021, право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:0507, площею 4,8155 га зареєстровано за ОСОБА_1 .

Із наданої позивачем додаткової угоди до договору оренди землі № б/н від 01.10.2006, 25.11.2021 між орендодавцями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які є правонаступниками ОСОБА_3 , та орендарем ТОВ «Агротоп» укладено додаткову угоду, за умовами якої у зв`язку з переходом права власності на земельну ділянку сторони дійшли згоди здійснити заміну сторони орендодавця в договорі оренди землі № б/н від 01.10.2006.

Також сторони досягли домовленості внести наступні зміни умов договору оренди землі № б/н від 01.10.2006: 1.1. Договір оренди землі укладено строком на 20 років 1 місяць 12 днів до 31.12.2027; 1.2. Кадастровий номер земельної ділянки: :02:000:0507; 1.3. Розмір орендної плати у рік становить Орендодавець 1: 6455,93 Орендодавець 2: 6455,93, що складає 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі, що здійснюється за вибором Орендаря безготівковим розрахунком (платежом) на поточний (картковий) рахунок Орендодавця або пересиланням поштового переказу (поштових переказів) шляхом виплати Орендодавцю грошових коштів за поштовим переказом об`єктами поштового зв`язку (оператором поштового зв`язку) Обчислення розміру орендної плати з Земельну ділянку здійснюється з урахуванням її індексації. Індексація здійснюється шляхом множення розміру орендної плати за поточний рік на величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель розрахованого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності з положеннями Податкового кодексу України. Відповідно до цього Договору жодні види індексації та формули індексів для обчислення розміру орендної плати не визначаються та не застосовуються. 2. Сторони домовились, що орендна плата за Договором нараховується на правонаступника з дня підписання даної Додаткової угоди. 3. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення цього Договору. 4. Дану Додаткову угоду укладено в чотирьох оригінальних примірниках, один для Орендодавця 1. другий для Орендодавця 2, третій та четвертий для Орендаря. Всі інші умови Договору оренди землі залишаються без змін. У випадку виникнення суперечностей між положеннями Договору оренди землі та положеннями Додаткової угоди, перевагу мають положення Додаткової угоди. Додаткова угода набирає чинності після підписання Сторонами. Зміни до права оренди земельної ділянки оформлюються відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 309299864 від 08.09.2022, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64737185 від 08.09.2022, зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:0507, площею 4,8155 га, орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротоп», орендодавці: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Державна реєстрація проведена на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 01.10.2006, видавник: сторони договору; додаткова угода до договору оренди землі № б/н від 01.10.2006, серія та номер: б/н, виданий 25.11.2021, видавник: сторони угоди.

Як вбачається із наданого представником відповідача витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, підставою для проведення державної реєстрації іншого речового права за ТОВ «Агротоп» стала додаткова угода від 25.11.2021 до договору оренди земельної ділянки від 01.10.2006.

30.06.2022 старшим судовим експертом Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Гритченко А. надано висновок №1133 за результатами проведення судово-почеркознавчого дослідження, відповідно до якого, підпис від імені ОСОБА_1 у розділі «Реквізити сторін» графі «Орендодавець 1____( ОСОБА_1 )» Додаткової угоди від 25.11.2021 до Договору оренди землі № б/н від 01.10.2006 виконаний не ОСОБА_1 (зразки підпису якого надані у якості порівняльного матеріалу), а іншою особою.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України під правочином розуміють дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Предметом позову є визнання додаткової угоди оренди земельної ділянки неукладеним.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17).

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України).

Отже, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача.

За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

За положенням частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із статтею 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Враховуючи зміст вказаних норм, колегія суддів зазначає, що вимога про визнання договору неукладеним не є способом захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання (не є способом захисту особою свого особистого немайнового або майнового права та інтересу), який передбачений положеннями Цивільного кодексу України, не визначена відповідна вимога як такий спосіб і іншими законами України.

По суті вимога про визнання договору неукладеним є вимогою про встановлення факту, який має юридичне значення. Встановлення судом такого факту відсутності укладення договору може мати місце лише при розгляді іншого господарського спору.

З урахуванням викладеного вище судова колегія зазначає, що вимога позивача у цій справі про визнання договору неукладеним не відповідає способам захисту прав, встановленим чинним законодавством.

Отже, рішення суду про задоволення позовних вимог щодо визнання договору неукладеним є помилковими з огляду на те, що така вимога позивача не є правильно обраним способом захисту своїх прав.

З урахуванням викладеного, можна зробити висновок, що сторона, право якої порушено, має право звернутися до суду з позовом, який стосується наслідків неукладеного договору, передбачених главою 83 ЦК України (наприклад, про повернення безпідставно набутого майна), а застосування цією стороною договору таких наслідків можливе лише після встановлення судом наявності або відсутності підстав, що свідчать про його неукладення.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, проте у задоволенні позовних вимог належить відмовити з мотивів викладених у цій постанові, судові витрати перерозподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374,376, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротоп» - задовольнити.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 06 лютого 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротоп» () сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1610 ( одна тисяча шістсот десять) грн 41 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду, у порядку передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2023 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук