н/п 2/490/858/2023 Справа № 490/1282/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А, при секретарі - Позднякову Є.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до територіальної громади міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, в якому просилавстановити факт прийняття нею спадщини після смерті брата - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності на частку земельної ділянки, площею 340 кв.м., для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:070:0006, в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування вимог посилається на те,що на її ім`явиданий Державний акт про право власності на земельну ділянку, яким посвідчено право приватної власності на земельну ділянку площею 340 кв. м., для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:070:0006. Співвласниками зазначеної земельної ділянки є ОСОБА_1 та її покійний брат ОСОБА_2 . Власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на момент видачі вищевказаного Державного акту про право власності на землю, були: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в розмірах по частки будинку відповідно, на підставі Свідоцтва про право на спадщину.

23.02.2007 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений Договір довічного утримання (догляду), за яким ОСОБА_2 передає, а ОСОБА_1 отримує у власність частку житлового будинку з відповідною часткою службових будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що стало підставою для припинення обтяження на належну ОСОБА_1 частку вищевказаного будинку. Таким чином, ОСОБА_1 стала єдиною власницею вказаного житлового будинку та є співвласницею відповідно частки земельної ділянки за зазначеною адресою. Тобто, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у виді частки зазначеної земельної ділянки, однак отримати її у спадок після смерті брата в нотаріальному порядку позивач не може в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Тому позивач змушена звернутись в суд для захисту своїх законних прав на спадок.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 392,1216-1218, 1220, 1222, 1233,1261, 1268, позивач і просила про задоволення позову.

Ухвалою суду від 22.02.2022 справу прийнято до провадження та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначити проведення підготовчого судового засідання.

Одночасно витребувано у державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області завірену належним чином копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відзиву на позов не надходило.

09 серпня 2023 року надійшли витребувані судом документи.

Ухвалою суду від 07.09.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду у судовому засіданні .

Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову.

Представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 587802, виданого на імя ОСОБА_1 , посвідчено право приватної власності на земельну ділянку площею 340 кв. м., для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:070:0006. Співвласниками зазначеної земельної ділянки є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на момент видачі вищевказаного Державного акту про право власності на землю, були:

- ОСОБА_2 , в розмірі частки будинку, на підставі Свідоцтва про право на спадщину 2-1078 від 08.12.2005р.;

- ОСОБА_1 , в розмірі частки будинку, на підставі Свідоцтва про право на спадщину 2-1080 від 08.12.2005 р., згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.12.2021 р.

23.02.2007 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений Договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського округу Лашиною О.П., за яким ОСОБА_2 передає, а ОСОБА_1 отримує у власність частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, відповідно й припинено обтяження на належну ОСОБА_1 частку вищевказаного будинку.

Після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 є єдиною власницею житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та співвласницею відповідно частки земельної ділянки за зазначеною адресою.

Позивач, як рідна сестра спадкодавця, є спадкоємицею другої черги спадкування за законом, відповідно до ст. 1262 ЦК України. Родині зв`язки підтверджені: копією посвідки про народження ОСОБА_2 , свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копією Свідоцтва про одруження (щодо зміни прізвища ОСОБА_3 на « ОСОБА_4 » після одруження).

Спадковим майном є частки зазначеної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинкуза адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа у встановлений законодавством строк після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Проте постановою державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори від 20.12.2021 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на підставі того, відсутності оригіналу правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно.

Матеріалами справи підтверджують фактичне проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем на час його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, наданим позивачем Договором довічного утримання від 23.02.2007 р., укладеним між ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Так, в судовому порядку право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом другої черги, оскільки є сестрою ОСОБА_5 .

Позивачка проживала разом зі спадкодавцем на момент його смерті, а отже й фактично прийняла спадщину, бажає реалізувати своє право на спадкування, однак, звернувшись до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, отримала відмову.

Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, її цивільне право підлягає захисту шляхом встановлення факту прийняття нею спадщини після смерті покійного брата - ОСОБА_2 та визнання за нею права власності на частку земельної ділянки, площею 340 кв.м., для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:070:0006.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку земельної ділянки, площею 340 кв.м., для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:070:0006, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ О.А. ГУДЕНКО