Житомирський апеляційний суд
Справа №279/187/22 Головуючий у 1-й інст. Шульги О.М.
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Коломієць О.С.

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 279/187/22 за позовом Акціонерного товариства " Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 липня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Шульги О.М. у м. Коростені,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року АТ «Альфа Банк» звернулося до суду із названим позовом та просило звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №283/1-97 від 25.01.2007, заборгованість станом на 25.10.2021 становить 26 255, дол. США, а саме: сума заборгованості за кредитом 8 823, 85 дол. США, сума заборгованості за відсотками 17 431, 47 дол. США - на користь АТ «Альфа-Банк», шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності. Стягнути витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову вказано, що 25.01.2007 року між АТ «Укрсоцбанк», яке змінило назву на АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 283/1-97, згідно з яким банк надав їй кредит у розмірі 10 000 дол. США та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором № 283/1-97, між банком та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №283/1-97 від 25.01.2007, за умовами якого вона передала в іпотеку банку належне їй нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 . У зв`язку з невиконаним зобов`язанням позичальника ОСОБА_2 , станом на 25.10.2021 року утворилась заборгованість за цим кредитним договором у розмірі 26 255,32 дол. США, з яких: 8823,85 дол. США - сума заборгованості за кредитом; 17431,47 дол. США - сума заборгованості за відсотками. Відтак, позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 283/1-97 шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження" за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 липня 2023 року позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором кредиту №283/1-97 від 25.01.2007 року у розмірі 17162, 94 дол. США, що є еквівалентом 137183, 40 гривень, та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 8823,85 дол. США, заборгованості за відсотками у розмірі 7023, 32 дол.США, 3534, 77 гривень штрафних санкцій за порушення термінів погашення кредиту, 6982, 18 гривень штрафних санкцій за несвоєчасну сплату відсотків, звернуто стягнення на предмет іпотеки, належний на праві власності ОСОБА_2 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів із зазначенням ціни, не нижчої за звичайні ціни на такий вид майна, визначеної на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2270 гривень.

Зупинено виконання рішення у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, АТ «Сенс Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин по справі, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити резолютивну частину рішення суду першої інстанції шляхом викладення суми боргу у валюті кредиту у розмірі 26255, 32 дол. США, з яких кредит - 8823,85 дол. США та проценти 17431, 47 дол. США (без визначення гривневого еквіваленту), зазначити на чию користь відбувається перерахування коштів від звернення стягнення на предмет іпотеки, виключити абзац щодо зупинення виконання рішення суду, стягнути судовий збір за подання попередньої апеляційної скарги та касаційної скарги.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що кредит видано в доларах США, тому заборгованість має повертатися в доларах США, оскільки визначення гривневого еквіваленту за курсом НБУ, який станом на сьогодні є неактуальним і збитковим позивачу, є неприпустимим. Крім того, діючим законодавством не передбачено, що на період воєнного стану в Україні зупиняється дія рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. До того ж, суд вийшов за межі позовних вимог, самостійно встановивши гривневий еквівалент заборгованості, не зазначив, що відповідні кошти мають бути направлені на користь позивача.

Сторони до суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Наведене не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст. 372 ЦПК України).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга АТ «Сенс Банк» підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 25.01.2007 року між АТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 укладено договір кредиту №283/1-97. Відповідно до умов договору № 283/1-97 від 25.01.2007 року Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 10 000 дол. США (а.с. 5-7).

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором, між АТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 283/1-97 від 25.01.2007, посвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Добролежою Л.Г. за реєстровим № 398.

Згідно п.1.1. іпотечного договору цей Договір забезпечує виконання Іпотекодавцями зобов`язань, що випливають з Договору Кредиту № 283/1-97 від 25.01.2007 року.

Згідно п.2 в забезпечення виконання зобов`язань, вказаних у п.1.1. цього договору, ОСОБА_1 на умовах передбачених цим Договором, передає в іпотеку Іпотекодержателю: квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності(а.с.7зв.-10).

Позивач подав до суду розрахунок заборгованості, в якому вказав, що станом на 25.10.2021 у ОСОБА_2 перед банком утворилася заборгованість в сумі 26255,32 дол. США, що еквівалентно 690 299,62 грн (а.с.зв.17).

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 липня 2014 року в справі № 279/919/14 стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за договором кредиту № 283/1-97 від 25 січня 2007 року в розмірі 17 162, 94 дол. США, що є еквівалентним 137 183,40 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 8 823,85 дол. США, заборгованості за відсотками у розмірі 7023,32 дол. США, 3534,77 грн штрафних санкцій за порушення термінів погашення кредиту та 6982,18 грн штрафних санкцій за несвоєчасну сплату відсотків.

Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ "Укрсоцбанк" правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ "Альфа-Банк" з 21.11.2019 ( а.с.24-34).

Відповідно до витягу з державного реєстру банків 01.12.2022 АТ "Альфа-Банк" змінило назву на АТ «Сенс Банк» (а.с. 104).

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2022 року у задоволенні позову АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено (а.с. 47-50).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» задоволено частково. Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2022 року змінено шляхом викладення його мотивів у редакції цієї постанови (а.с.109-110).

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2023 касаційну скаргу АТ «Сенс Банк» задоволено частково. Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області 17 липня 2023 року ухвалив рішення, яке тепер оскаржується в апеляційному порядку.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що оскільки чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання, тому необхідно задовольнити позов банку про звернення стягнення на предмет іпотеки в частині розміру заборгованості, встановленої рішенням суду у справі №279/919/14.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки (статті 12, 33 Закону України «Про іпотеку»).

Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Таким чином, Закон України «Про іпотеку» визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39 Закону України «Про іпотеку») є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41, 42, 47 Закону України «Про іпотеку»); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі покупцеві (стаття 38 Закону України «Про іпотеку) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19).

Для застосування такого способу захисту своїх прав, як звернення стягнення на предмет іпотеки, необхідно не тільки встановити факт невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, а й розмір заборгованості, в рахунок погашення якої буде звернено стягнення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року в справі № 361/7543/17 (провадження № 14-546цс19) та від 18 вересня 2018 року у справі № 921/107/15-г/16 (провадження № 12-117гс18), зроблено висновок, що: наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. […] звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається в рахунок стягнення заборгованості за основним договором, а отже таке звернення стягнення не є додатковим стягненням, яке могло б розумітися як подвійне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги в частині заборгованості за кредитним договором, до позовної заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки банк додав розрахунок кредитної заборгованості позичальника та копії матеріалів кредитної справи за період з 25 січня 2007 року до 25 січня 2021 року, із якого вбачається, що станом на 25.10.2021 заборгованість ОСОБА_2 перед банком становить 26 255,32 доларів США, з яких сума заборгованості за кредитом 8 823, 85 доларів США, сума заборгованості за відсотками 17 431, 47 доларів США.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за договором кредиту №283/1-97 від 25 січня 2007 року у розмірі 17162, 94 дол. США, що є еквівалентним 137183 грн. 40 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 8823,85 дол. США., заборгованості за відсотками у розмірі 7023,32 дол. США, 3534 грн. 77 коп. штрафних санкцій за порушення термінів погашення кредиту та 6982 грн. 18 коп. штрафних санкцій за несвоєчасну сплату відсотків.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 роз`яснила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, при вирішенні питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, місцевий суд правильно виходив з розміру заборгованості станом на 22.01.2014, встановленого в рішенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31.07.2014 у справі №279/919/14. Відповідачем ОСОБА_3 вказаний розмір заборгованості не оспорений, а тому колегія суддів вважає його доведеним.

Крім того, оскільки Банк в подальшому продовжував нараховувати суми заборгованості за договором кредиту та сума боргу за тілом кредиту залишилася незмінною, а заборгованість за відсотками збільшилася (безпідставно з огляду на наведену вище правову позицію Великої Палати), існують об`єктивні підстави вважати, що з часу набрання законної сили рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31.07.2014 у справі №279/919/14 не виконано. В будь-якому випадку відповідачем протилежного не доведено.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання, тому суд першої інстанції, встановивши дійсний розмір кредитної заборгованості, невиконання рішення суду про його стягнення, а також наявність предмета іпотеки, на яке може бути звернуто стягнення - квартиру АДРЕСА_1 , дійшов обгрунтованого висновку про необхідність задоволення позову банку про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Доводи апеляційної скарги АТ «Сенс Банк» про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, зазначивши в резолютивній частині гривневий еквівалент суми заборгованості, яка підлягає погашенню в рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки не заслуговують на увагу з огляду на те, що резолютивна частина рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31.07.2014 у справі №279/919/14 викладена саме в такій редакції із зазначенням суми заборгованості за договором кредиту в доларах США та її гривневий еквівалент, тому інший виклад стягнутої судовим рішенням заборгованості по кредиту, може свідчити про його зміну, що є неприпустимим в розумінні цивільного процесуального закону.

Крім того, ухвалюючи рішення у справі, місцевий суд дійшов правильного висновку про необхідність застосування Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», скільки на сьогодні в Україні триває воєнний стан, тому виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає зупиненню на період дії в Україні воєнного стану та на тридцятиденний строк після його припинення або скасування, що також узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 361/4481/19. А тому доводи апеляційної скарги АТ «Сенс Банк» в цій частині також не заслуговують на увагу.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, проте припустився помилки в редакції 1-3 абзаців резолютивної частини рішення суду (в частині зазначення боржника, іпотекодавця та суми судового збору за розгляд справи), яку необхідно змінити, виклавши її у новій редакції.

Колегія суддів зазначає, що згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Так, із матеріалів справи вбачається, що справа неодноразово розглядалася судами першої інстанції, апеляційним та касаційним судами. Відтак, при новому розгляді справи, суд першої інстанції при вирішенні питання про розподіл судових витрат повинен був вирішити питання про стягнення судового збору за розгляд справи в суді усіх інстанцій.

Виходячи із аналізу матеріалів справи та судових рішень, ухвалених у справі, з урахуванням квитанцій про сплату судового збору за подання позовної заяви, апеляційної скарги та касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь АТ "Альфа-Банк" судовий збір в сумі 24 938,84 гривень (за подання позовної заяви та касаційної скарги 2 270 грн та 22 668, 84 грн (а.с. 1, 145).

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити редакцію 1-3 абзаців резолютивної частини рішення суду першої інстанції, змінивши рішення суду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 липня 2023 року змінити, виклавши абзаци 1,2 та 3 в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Акціонерним товариством «Сенс Банк» за договором кредиту №283/1-97 від 25.01.2007 у розмірі 17162, 94 дол.США, що є еквівалентом 137183, 40 гривень, та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 8823,85 дол.США, заборгованості за відсотками у розмірі 7023, 32 дол.США, 3534, 77 гривень штрафних санкцій за порушення термінів погашення кредиту, 6982,18 гривень штрафних санкцій за несвоєчасну сплату відсотків, звернути стягнення на предмет іпотеки, належний на праві власності ОСОБА_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , шляхом реалізації (продажу) предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 24 938,84 гривень».

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Судді: