Номер провадження: 22-ц/813/1028/23
Справа № 509/535/18
Головуючий у першій інстанції Кириченко П.Л.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

переглянувши справу №509/535/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 березня 2021 року у складі судді Кириченка П.Л., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 16 лютого 2018 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що 03 лютого 2006 року підписала з ОСОБА_2 через агенцію нерухомості згоду про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, здійснила передачу завдатку в сумі 3000,00 доларів США. 01 березня 2006 року нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в смт. Великодолинське, та передано нею ОСОБА_2 за придбаний житловий будинок грошові кошти в сумі 100000,00 доларів США, що підтверджено розпискою ОСОБА_2 . Потому судовим рішенням від 12 травня 2011 року у справі №2-1207/11 суд визнав укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу житлового будинку недійсним з тих підстав, що будинок вибув з володіння чоловіка ОСОБА_2 . ОСОБА_4 без його як другого подружжя згоди на продаж будинку. У 2016 році ОСОБА_2 з сім`єю захопила будинок і з того часу ОСОБА_1 та її родина в будинку не проживають, доступу до будинку не мають.

Посилаючись на вказані обставини та той факт, що ОСОБА_2 отримані по договору купівлі-продажу грошові кошти в розмірі 100000,00 доларів США не повернула після визнання договору недійсним, позивач ОСОБА_1 просила:

на підставі статті 1212 ЦК України стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 100000,00 доларів США, отриманих по договору купівлі-продажу, що в подальшому був визнаний недійсним,

на підставі статті 1167 ЦК України стягнути з ОСОБА_2 на свою користь на відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн.;

розподілити судові витрати (т.1 а.с.2-11).

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2018 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.37).

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, зазначивши у відзиві, що 01 березня 2006 року було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 за 92000,00 грн., тому, застосовуючи наслідки недійсності правочину за правилами статті 1212 ЦК України, поверненню підлягають грошові кошти в розмірі 92000,00 грн. Позивач стверджує, що фактично до укладення договору купівлі-продажу відповідач отримала від позивача грошові кошти в розмірі 100000,00 доларів США, підтверджуючи це розпискою, проте цим самим позивач підтверджує фіктивність пункту 2 Договору купівлі-продажу та ухилення від зазначення дійсної вартості відчужуваного нерухомого майна і вчинення шахрайства. Розписка, на яку посилається позивач, не може вважатися частиною нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу будинку, отже, вимога про стягнення коштів на підставі розписки в порядку застосування наслідків двосторонньої реституції у зв`язку з визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним не підлягає задоволенню. Щодо обов`язку відповідача повернути грошові кошти за розпискою від 01 березня 2006 року, то в розписці не зазначено обов`язку повернути грошові кошти та строку такого повернення. Моральне відшкодування статтею 1212 ЦК не передбачено (т.1 а.с.39-41).

Позивач ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, за змістом якої зазначила, що ОСОБА_2 при свідках з одного та іншого боку отримала грошові кошти за продаж будинку в розмірі 100000,00 доларів США, дійсність купюр перевірила та підтвердила, написала розписку без будь-яких впливів. Дійсно в нотаріально посвідченому договорі купівлі-продажу житлового будинку вказану сума 92000,00 грн., однак фактично за цим договором ОСОБА_2 отримала в рахунок оплати за житловий будинок 100000,00 доларів США, що підтверджено розпискою. Звинувачення у шахрайстві безпідставне, ОСОБА_1 стала жертвою в афері ОСОБА_2 , на сьогоднішній день не має ні грошових коштів, ні житла. Завдяки ОСОБА_2 , яка шляхом обману продала житловий будинок, сім`я ОСОБА_1 втягнута в судові тяжби уже на протязі 12 років, крім того з 2016 року не може користуватися будинком, тому моральна шкода була визначена у розмірі 20000,00 грн. та підлягає відшкодуванню на підставі статей 23, 1167 ЦК України (т.1 а.с.65-71).

Відповідач ОСОБА_2 22 травня 2019 року подала заяву про застосування строку позовної давності (т.1 а.с.106-107).

Позивач ОСОБА_1 надала пояснення щодо заяви відповідача про застосування позовної давності до заявлених вимог (т.1 а.с.135-137, 146-167, 223-229).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 березня 2021 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 2678910 грн., в частині відшкодування моральної шкоди відмовлено, стягнуто судовий збір в сумі 8810,00 грн. (т.1 а.с.237-239).

Висновок суду в частині стягнення грошових коштів мотивовано безпідставним набуттям відповідачем грошових коштів позивача, які на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України підлягають поверненню відповідачем позивачу в розмірі 2678910,00 грн. При цьому суд вказав, що грошовий еквівалент 100000,00 доларів США по курсу НБУ 27,7071 грн. на час постановлення рішення становить 2770910,00 грн., з даної суми підлягає виключення грошова сума 92000,00 грн., яка вказана в договорі-купівлі продажу житлового будинку та яка з огляду на визнання договору купівлі-продажу недійсним підлягає стягненню в іншому порядку (2770910,00 грн. 92000,00 грн. =2678910,00 грн.). Відсутність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності суд мотивував судовими спорами між сторонами, які переривали перебіг позовної давності. Висновок суду в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди мотивовано відсутністю причинного зв`язку між набуттям та збереженням майна без достатньої правової підстави та заявленою шкодою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення змінити на стягнення як безпідставно набутих грошових коштів в сумі 505000,00 грн. та у цих вимогах відмовити за наслідками спливу позовної давності (т.1 а.с.244-248).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення в оскаржуваній частині з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. За текстом розписки ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 505000,00 грн., що складало 100000,00 доларів США, тому стягненню підлягають грошові кошти в сумі 505000,00 грн. як безпідставно набуті. До вимог в цій частині сплив строк позовної давності, тому за наслідками спливу позовної давності у задоволенні вимог належить відмовити та, відповідно, не покладати на відповідача судові витрати.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 отримала грошові кошти в розмірі 100000,00 доларів США, на момент складання розписки курс НБУ становив 5,05 грн. за 1 долар США, на момент ухвалення судового рішення курс валют змінився і суд обґрунтовано стягнув як безпідставно набуті грошові кошти у перерахунку на діючий курс валют. Перебіг позовної давності переривався пред`явленням інших позовів та тим, що остаточним фактом порушення прав позивача стало те, що 13 квітня 2016 року за заявою ОСОБА_2 державний реєстратор зареєстрував за відповідачем право власності на житловий будинок (т.2 а.с.50-53).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та витрат на сплату судового збору без змін з огляду на наступне.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч.1 ст.1212 ЦК України).

Положення Глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2 ст.1212 ЦК України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином (п.1 ч.3 ст.1212 ЦК України).

Згідно Договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного між ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Рєка Л.А. 01 березня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №771, ОСОБА_1 купила, ОСОБА_2 продала житловий будинок загальною площею 436,7 кв.м з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; за умовами договору продаж вчинено за 92000,00 грн., отримані продавцем від покупця повністю до підписання цього Договору (т.1 а.с.13).

Згідно розписки від 01 березня 2006 року, складеної ОСОБА_2 , нею ОСОБА_2 від ОСОБА_1 в рахунок розрахунку за будинок за адресою АДРЕСА_1 отримано 505000,00 грн., що склало 100000,00 (сто тисяч) доларів США, претензій до розрахунку не має (т.1 а.с.22).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 травня 2011 року в справі №2-1207/11, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 листопада 2011 року, визнано недійсним Договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений між ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Рєка Л.А. 01 березня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за №771, на підставі якого ОСОБА_1 купила, ОСОБА_2 продала житловий будинок загальною площею 436,7 кв.м з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.16-18, 19-21).

Отже, грошові кошти, набуті ОСОБА_2 за рахунок ОСОБА_7 з огляду на визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, за продаж якого кошти в сумі 505000,00 грн., що складало 100000,00 (сто тисяч) доларів США станом на 01 березня 2006 року, були отримані ОСОБА_2 від ОСОБА_7 , є безпідставно набутим майном, яке у розумінні частини 1 статті 1212 ЦК України підлягає поверненню ОСОБА_2 ОСОБА_7 , так як підстава, на якій вказане майно (грошові кошти), на якій воно було набуто, відпала з прийняттям судового рішення про визнання правочину купівлі-продажу житлового будинку недійсним.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_2 визнає безпідставність набуття грошових коштів за житловий будинок, договір купівлі-продажу щодо якого визнано судовим рішенням недійсним, проте не згодна з сумою грошових коштів, що підлягають поверненню.

Доводи ОСОБА_2 щодо суми повернення грошових коштів безпідставні.

ОСОБА_2 у розписці від 01 березня 2006 року про отримання від ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 505000,00 грн. вказала грошовий еквівалент отриманих грошових коштів в іноземній валюті відповідний 100000,00 (сто тисяч) доларів США, тому сума, що підлягає поверненню у гривнях, правильно визначена судом за офіційним курсом відповідної валюти на день ухвалення рішення.

Суд від суми, що підлягала поверненню як безпідставно набуте майно, відняв 92000,00 грн., які вказані як вартість проданого будинку в договорі купівлі-продажу, що визнаний недійсним, вказавши, що дана сума грошових коштів підлягає поверненню з інших підстав. Рішення суду в цій частині ОСОБА_7 не оскаржено.

Щодо позовної давності.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч.1 ст.257 ЦК України).

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку позивач має. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч.2,3 ст.264 ЦК України).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 травня 2011 року в справі №2-1207/11, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 листопада 2011 року, договір купівлі-продажу житлового будинку визнано недійсним.

04 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів по розписці від 01 березня 2006 року. Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 вересня 2014 року за вказаним позовом відкрито провадження в справі №509/3983/14-ц.

24 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до державного реєстратора, де ОСОБА_2 залучила в якості третьої особи, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок; справу передано за підсудністю на розгляд Малиновського районного суду м. Одеси, який ухвалою від 08 серпня 2016 року відкрив провадження в справі №522/19824/16-ц.

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до Великодолинської селищної ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 липня 2016 року відкрито провадження в справі №509/2368/16-ц.

Отже, судові спори між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , іншими особами щодо житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , та переданих ОСОБА_1 ОСОБА_2 за придбання цього будинку грошових коштів мають місце з серпня 2006 року; звернення до суду кожного разу переривало перебіг позовної давності, що виключає застосування передбачених статтею 267 ЦПК України наслідків спливу позовної давності.

Правові підстави для відмови в задоволенні вимог в частині стягнення безпідставно набутих коштів за спливом позовної давності відсутні.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області в частині вимог, щодо яких відмовлено в задоволенні, не оскаржено, тому в силу визначених статтею 367 ЦПК України меж розгляду справи судом апеляційної інстанції законність рішення суду в цій частині не перевіряється.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині позовних вимог про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 2678910 грн. 00 коп. та витрат на сплату судового збору в розмірі 8810 грн. 00 коп. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2023 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова