Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2023 Справа №607/6336/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника відповідача адвоката Ярмусь В.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 20.03.2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 62 187, 74 грн., яка складається з наступного: 50 848, 16 грн. заборгованість за кредитом, 11 339, 58 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати з відповідача.

05.07.2023 судом зареєстровано відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача. Згідно поданого відзиву, представник відповідача вважає, що позов до задоволення не підлягає, оскільки у заяві Позичальника від 20 березня 2012 року не досягнуто усіх істотних умов договору, щодо суми кредиту, розміру процентної ставки, а також пені та саме головне в заяві зазначено про очікуваний розмір кредитного ліміту 500 грн. 00 коп. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути зокрема заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 50 848,16 грн. (не зазначено коли було збільшено кредитний ліміт так коли були надані кредитні кошти та на підставі якого рішення Банку), а також проценти за користування кредитними коштами (не зазначено за який період). Позивачем не надано підтверджуючих документів коли були надані кредитні кошти в сумі 50 848,16 грн., а також коли було збільшено кредитний ліміт з 500 грн. до 50 848,16 грн., а також фактичним отриманням збільшених кредитних коштів Відповідачем. Хоча Позивач зазначає, що кредитний ліміт збільшувався тільки до 50 000 грн. 00 коп. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 26 грудня 2011 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. Із змісту позовної заяви та наданого розрахунку неможливо встановити порядок нарахування процентів та пені. В матеріалах справи немає підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів ОСОБА_1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання Відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Роздруківка із сайту Позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування (дана позиція висловлена і у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Таким чином, вимога Позивача про стягнення та нарахування з Відповідача процентів є безпідставною. Згідно наданої Позивачем, довідки без номера ОСОБА_1 отримав п`ять карточок за № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 та згідно виписки за договором (без номера ) від 23.03.2023 ОСОБА_1 перестав користуватись банківською карточкою № НОМЕР_5 з 25.06.2022р. (останнє отримання коштів в сумі 400 грн.), відповідно залишок по рахунку становив 49 978,45 грн. Будь-яких інших карток не отримував, а Позивачем не надано підтверджень про видачу інших карт. Так, Позивачем незаконно було нараховано проценти за користування коштами за період з 31.05.2014р. по 01.06.2022 в сумі 27 794,90грн., а також нарахування додаткових платежів «Скарбнички», «Пеню за прострочку за кредитом на суму понад 100 грн.» а також «Старховий платіж» тим самим неправомірно збільшувався кредитний ліміт та заборгованість по карточці, яку Відповідач погашав. Відповідачем на банківську карточку вносились кошти для погашення грошового ліміту, що підтверджується наданою Позивачем випискою по особовому рахунку Відповідача і за рахунок внесених особистих коштів Позивачем погашався грошовий ліміт, а також автоматичне списання нарахованих відсотків, які додавались до кредитного ліміту. Згідно даних Позивача, заборгованість Відповідача за неповернуті кошти станом на 25.06.2022 становить 49978.45 грн., зважаючи на добровільну сплату коштів по карточці та неправомірного нарахування Позивачем процентів і направленням коштів на погашення нарахованих відсотків, залишок неповернутих коштів Відповідача становить 22 183.55 грн. (49978.45 - 27794,90 -22183,55). З цих підстав, вважає що позов підлягає до часткового задоволення, а саме на залишок неповернутих коштів в сумі 22 183, 55 грн.

24.07.2023 судом зареєстровано відповідь на відзив, згідно якої представник позивача зазначає, що відповідач підписавши заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ознайомився та згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 20.03.2012, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду про укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім`я Кредитку Універсальна та особистим підписом засвідчив, що Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді... Я зобов`язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку. Також, до матеріалів позовної заяви долучено Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 27,6% на рік, вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. 20.03.2012 ОСОБА_1 став клієнтом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правила надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", згідно якої отримав кредитну картку "Універсальна". 27.08.2014 року Відповідачу було перевипущено кредитну карту на престижну картку "Універсальна Gold" відповідно до Тарифів якої Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого Клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній картці. Перевипуск карти Відповідачем підтверджується банківською випискою по картковому рахунку, що додається. 24.04.2017 року Відповідач здійснив погашення заборгованості в розмірі 1 600,00 грн., вже на перевипущену карту, що ще раз підтверджує її отримання Відповідачем. Оскільки перевипуск карти не являється укладенням нового кредитного договору в заповненні додаткових документів для перевипуску картки не мало необхідності, що не суперечить чинному законодавству України. Позивач наголошує, що при підписані 20.03.2012 року анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил, редакція Умов і Правил, Тарифів які є складовою частиною договору та діяли на момент підписання анкети-заяви долучені до матеріалів справи (також на підтвердження додається Наказ про затвердження Умов та Правил надання банківських послуг). При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а позовні вимоги Банку підлягають задоволенні в повному обсязі. З приводу нарахування тіла кредиту, зазначає, що згідно умов кредитного договору, а саме п. 2.1.1.12.2 сплата відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. Звертає увагу суду, що при подачі позовної заяви Банком не було заявлено стягнення з Відповідача неустойки за наданим кредитом. Також, необхідно зауважити, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому, посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Враховуючи викладене представник позивача вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

18.08.2023 судом зареєстровано заперечення подані представником відповідача, відповідно до яких представник відповідача зазначає, що на підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» надало анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил, яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг. Однак, у розрахунку заборгованості, який надає Позивач, Банк вказує, що заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту становить 50 848,16 грн., про те Позивачем не надано жодного підтверджуючого документу про отримання кредиту в сумі - 50 848,16 грн. Згідно наданої Позивачем виписки по рахунку ОСОБА_1 , Відповідач отримав кошти тільки в сумі 49 978.45 грн. Позивачем не надано жодного доказу того, що між Позивачем та Відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до яких Позивачем нараховано додатково процента та комісії. Анкета-заява Відповідача про видачу карточки не може слугувати підтвердженням укладення кредитного договору. Згідно наданої Позивачем, довідки без номера, ОСОБА_1 отримав п`ять картонок за № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 та згідно виписки за договором (без номера) від 23.03.2023 ОСОБА_2 перестав користуватись банківською карточкою № НОМЕР_5 з 25.06.2022р. (останнє отримання коштів в сумі 400 грн.), відповідно залишок по рахунку становив 49 978,45 грн. Будь-яких інших карток не отримував, в той час, як Позивачем не надано підтверджень про видачу інших карт. Так, Позивачем незаконно було нараховано проценти за користування коштами за період з 31.05.2014р. по 01.06.2022 в сумі 27 794,90 грн., а також нарахування додаткових платежів «Скарбнички», «Пеню за прострочку за кредитом на суму понад 100 грн.» а також «Старховий платіж» тим самим неправомірно збільшувався кредитний ліміт та заборгованість по карточці, яку Відповідач погашав. Відповідачем на банківську карточку вносились кошти для погашення грошового ліміту, що підтверджується наданою Позивачем випискою по особовому рахунку Відповідача і за рахунок внесених особистих коштів Позивачем погашався грошовий ліміт а також автоматичне списання нарахованих відсотків, які додавались до кредитного ліміту. Згідно даних Позивача, заборгованість Відповідача за неповернутими коштами станом на 25.06.2022 становить 49978.45 грн., зважаючи на добровільну сплату коштів по карточці та неправомірного нарахування Позивачем процентів і направленням коштів на погашення нарахованих відсотків, залишок неповернутих коштів Відповідача становить 22 183, 55 грн. (49 978, 45 27 794, 90 -22 183, 55). З цих підстав, позив визнає частково, а саме на залишок неповернутих коштів в сумі 22 183, 55 грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.

У судове засідання представник АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, однак разом із позовною заявою подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі.

В судовому засідання представник відповідача адвокат Ярмусь В.Д., позовні вимоги визнав частково, з підстав наведених у відзиві на позов та запереченнях, а саме на залишок неповернутих коштів в сумі 22 183, 55 грн.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.03.2012 року між АТ КБ «Приват банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.17).

При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути уклинений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.17 зворот).

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua згідно яких обслуговується відповідач.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3 Договору на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000 гривень, що підтверджується копією довідки про зміну умов кредитування.

До позовної заяви позивач додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» а також довідку про умови кредитування, яка була підписана відповідачем 20.11.2020.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором станом на 21.03.2023 становить 62 187, 74 грн., з яких 50 848, 16 грн. заборгованість за кредитом, 11 339, 58 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, 27.08.2014 встановлено кредитний ліміт 10 000 грн., який 24.05.2017 було збільшено до 12 000 грн., який 05.09.2017 було збільшено до 17 000 грн., який 19.10.2017 було збільшено до 22 000 грн., який 12.07.2019 було збільшено 25 000 грн., та 21.01.2020 було збільшено до 50 000 грн.

Як вбачається з виписки за договором №б/н за період 05.12.2008 23.03.2023, слідує, що витрати по картці становлять 874 504, 90 грн, а надходження 812 317, 16 грн.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку, Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час.

Звертаючись до суду з даним позовом АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що 20.03.2012 ОСОБА_2 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Вказаний факт відповідач по суті не оспорює.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 отримав кредит у початково визначеному розмірі 500,00 грн 20.03.2012, який 24.05.2017 було збільшено до 12 000 грн., 05.09.2017 було збільшено до 17 000 грн., 19.10.2017 було збільшено до 22 000 грн., 12.07.2019 було збільшено 25 000 грн., та 21.01.2020 було збільшено до 50 000 грн.

На підтвердження наявності заборгованості та її розміру позивач подав до суду розрахунок заборгованості за договором б/н від 20.03.2012 укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 та виписку за договором б/н за період 05.12.2008 23.03.2023.

З наданих банком розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки за договором б/н слідує, що відповідач активно користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах, шляхом поповнення картки, які невдовзі використовував, відтак доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, активне користування нею в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань.

З вказаного розрахунку також слідує, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором 62 187, 74 грн, визначено з урахуванням відсотків, які нараховані згідно з Умовами і правилами надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк».

У анкеті-заяві від 20.03.2012 зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правила надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір.

Проте, наявний у матеріалах справи Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» відповідачем ОСОБА_2 не підписаний, а тому відсутні підстави вважати, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Наявний в матеріалах справи примірник Умов і правил надання банківських послуг не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Водночас, підписана відповідачем анкета-заява від 20.03.2012, містить лише його анкетні дані та контактну інформацію, та не містить відповідних істотних умов кредитного договору, в ній відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, неустойки та інших істотних умов.

У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи, відсутні підстави для врахування наведених сум при визначенні розміру заборгованості та її подальшого стягнення.

Надані позивачем Умови з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Зазначений висновок узгоджується з висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

Таким чином, суд вважає, що Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому, їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 20.03.2012 шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

З цих підстав, Судом не береться до уваги при визначенні розміру заборгованості Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розміщені на сайті: www.privatbank.ua, включивши у платіж за кредитом, згідно із ставками, розміром та порядком нарахуванням визначені цими документами 11 339, 58 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору щодо розміру процентів за користування кредитом, про що зазначалось вище, АТ КБ «Приватбанк» здійснювалось нарахування та списання відсотків за рахунок коштів, внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості.

Зокрема, за період з 31.05.2014 по 01.06.2022 банком були нараховані відсотки за користування кредитом в загальному розмірі 27 794, 90 грн, зокрема: 31.05.2014 67,93 грн; 30.06.2014 27,31 грн; 01.07.2016 51,61 грн; 01.08.2016 85,34 грн; 01.09.2016 59.10 грн; 01.10.2016 80,49 грн; 01.11.2016 33,72 грн; 01.12.2016 6,77 грн; 01.01.2017 17.73 грн; 01.02.2017 47,81 грн; 01.03.2017 2,70 грн; 01.09.2017 154,25 грн; 01.10.2017 138,57 грн; 01.11.2017 11,44 грн; 01.01.2018 14,98 грн; 01.02.2018 36,08 грн; 01.02.2019 43,32 грн; 01.03.2019 2,50 грн; 01.08.2019 667,03 грн; 01.09.2020 929,28 грн; 01.10.2020 648,84 грн; 01.12.2020 3001,89 грн; 01.01.2021 1545,09 грн; 01.03.2021 583,45 грн; 01.04.2021 153,15 грн; 01.06.2021 2449,87 грн; 01.07.2021 1626,65 грн; 01.08.2021 1693,67 грн; 01.09.2021 1672,69 грн; 01.10.2021 1711,18 грн; 01.11.2021 1748,39 грн; 01.12.2021 1668,48 грн; 01.01.2022 1749,97 грн; 01.02.2022 1791,49 грн; 01.03.2022 1568,88 грн; 01.05.2022 837,42 грн; 01.06.2022 865,83 грн, які погашено з коштів, внесених відповідачем ОСОБА_2 на погашення кредиту, що відображено у відповідній графі розрахунку заборгованості. Зазначаючи про наявність заборгованості за тілом кредиту, позивач самовільно включив в неї нараховані відсотки, які фактично погашені позичальником, внаслідок чого банком збільшено заборгованість за тілом кредиту на 27 794, 90 грн.

Встановивши, що Анкета-заява від 20.03.2012 не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, суд приходить до висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення процентів підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Аналогічна позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом в постанові від 18 травня 2022 року у справі №697/302/20. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17).

Крім того, Суд погоджується із твердженнями представника відповідача, що згідно із наданою позивачем довідкою б/н ОСОБА_1 отримав п`ять карточок за №431779, №136596, №431963, №848870, № НОМЕР_5 та згідно виписки за договором (без номера ) від 23.03.2023 ОСОБА_1 перестав користуватись банківською карточкою № НОМЕР_5 з 25.06.2022р. (останнє отримання коштів в сумі 400 грн.), відповідно залишок по рахунку становив 49 978,45 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за неповернутими коштами станом на 25.06.2022 становить 49 978, 45 грн, а не 50 848, 16 грн, як про це зазначає позивач.

Тому, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_2 кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення частково шляхом стягнення із ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.03.2012 зокрема, заборгованості за тілом кредиту в розмірі 22 183, 55 грн (49 978, 45 грн. заборгованість за тілом кредиту 27 794, 90 грн, нараховані відсотки, які фактично погашені позичальником).

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Отож, беручи до уваги те, що позов задоволено частково, а саме на 35,67 %, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 957,40 грн. (2684/100%х35,67%), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.03.2012 року в розмірі 22 183, 55 грн.

У задоволені решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 957,40 гривень судового збору.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, код. , адреса для листування вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич