Провадження №: 2/755/5150/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, клопотання відповідача ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку та долучення письмових доказів, заявлене в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, присуджених за рішенням суду,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 з вимогами:

«Зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 травня 2009 року, по цивільній справі №2-1838/09, яким присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06 травня 2009 року до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 19 квітня 2013 року, по цивільній справі №755/3153/13, яким присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку»

26 липня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, присуджених за рішенням суду, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

15 вересня 2023 року (вх.№45600) до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку та долучення письмових доказів по справі, згідно з додатком, а саме: копію довідки виданої Київським фаховим коледжем архітектури, будівництва та управління від 28 серпня 2023 року №637; копію квитанції про сплату за навчання у сумі 10750,00 гривень; копію консультативного висновку від 09 серпня 2019 року; копію паспорта, трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 ; копію довідки про отримання допомоги від 16 серпня 2023 року №1614;; копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 ; копію свідоцтва про укладання шлюбу від 19 червня 1992 року; копію свідоцтва про шлюб 28 грудня 2006 року; копія довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_1 ; копія паспорта ОСОБА_6 ; копію довідки до Акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 30 січня 2023 року №315888, яка видана ОСОБА_6 ..

Відповідач та представник відповідача - адвокат Притульська Л.В. в судовому засіданні просили визнати поважними причини пропуску процесуального строку для подання доказів та долучити до справи письмові докази, згідно додатку, які суттєво впливають на вирішення даного спору по суті.

Представник позивача - адвокат Падалко Ольга Юріївна в судовому засіданні висловила свої заперечення щодо прийняття письмових доказів, просила залишити клопотання без розгляду за відсутності підстав для поновлення процесуального строку.

Вислухавши думку учасників цивільного процесу, наведені ними підстави та заперечення щодо прийняття письмових доказів та дотримання процесуальних строків для подання доказів, суд приходить до наступних висновків.

Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суці. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ( ст. 76 ЦПК України)

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи з положень статей 79-80 Цивільного процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України)

Положення статі 81 ЦПК України, відображають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист.

При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Поряд із цим, таке право сторони також має свої межі. Тоді, коли особа використовує свої процесуальні права у сфері доказування всупереч їх меті, діє недобросовісно (у тому числі, несвоєчасно розкриває докази, чим перешкоджає іншій стороні повноцінно організувати свій захист), то починає зачіпатися загальний публічно-правовий інтерес в ефективному відправленні правосуддя, що повинно мати наслідком відповідну реакцію суду.

Також, частиною 2 статті 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. ( ст. 127 ЦПК України)

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Як убачається з матеріалів справи, 26 липня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, дата першого судового засідання - 15 вересня 2023 року 11.30 година.

В ухвалі суду роз`яснено відповідачу його процесуальне право у визначений судом строк - 15 днів з дня отримання копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками, подати відзив на позов, який має відповідати ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, та всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення позивачу, іншому відповідачу та третій особі у справі копії відзиву та доданих до нього документів.

22 серпня 2023 року (вх.№ 41500) до суду надійшов відзив на позов, поданий відповідачем ОСОБА_1 , з викладенням своєї позиції щодо підстав для відмови у задоволення позову, до відзиву долучено докази направлення відзиву на адресу іншого учасника цивільного процесу.

Відповідно до частини першої ст.84 ЦПК України, учасники справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій ст. 83 ЦПК.

Відтак, суд вважає, що клопотання подано з порушенням встановленого порядку подання доказів в суді, оскільки надійшло до суду з пропуском строку для подачі доказів та за відсутності клопотання про його поновлення і обґрунтування неможливості подання доказів у встановлений законом строк з причин незалежних від позивача.

Приймаючи таке рішення, суд виходить і з того, що у відповідності до практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушення права на справедливий суд (рішення «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007 року).

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів про наявність об`єктивних, непереборних обставин на підтвердження поважності причин пропуску строку подачі доказів до суду та звернення до суду з відповідним клопотанням про приєднання таких до матеріалів справи, суд вважає, що клопотання відповідача про долучення письмових доказів, відповідно до положень ч. 2 ст. 222 ЦПК України, слід залишити без розгляду.

При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України, долучені до клопотання письмові докази, слід до розгляду судом не приймати, повернувши їх позивачу.

Враховуючи викладене та керуючись статями 76, 81, 83, 84, 126, 127, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для подання письмових доказів.

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про долучення письмових доказів, зареєстроване в канцелярії суду 15 вересня 2023 року за вх.№45600, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я