Справа №478/1367/23 пров. №2-о/478/72/2023
У х в а л а
про залишення заяви без руху
06 листопада 2023 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересована особа: Державний навчальний заклад «Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну» про встановлення факту, що має юридичне значення,
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в якій посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов щодо оформлення пенсії за віком, просила встановити факт належності їй ОСОБА_1 , правовстановлюючого документу Атестату №4314, що був виданий 18 липня 1979 року Технічним училищем №2 м. Миколаєва на ім`я ОСОБА_3 .
Вивчивши матеріали заяви, приходжу такого висновку.
За правилами цивільного процесуального законодавства, заяви у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення мають відповідати загальним правилам щодо змісту і форми, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, а також вимогам, що ставляться до її змісту, передбаченими ст.318 ЦПК України.
Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , подано без додержання вимог встановлених ч.4 ст.177 ЦПК України, виходячи з наступного.
Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Крім того, в заяві представником заявника заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору по даній справі до ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Згідно ч.3 ст.136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Підставою для вчинення судом дій, зазначених у ст.8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи, закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.
Як вбачається з постанови Верховного Суду у справі №686/114/16-ц від 04.07.2018 року, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.
Представником заявника не наведено жодних передбачених законом правових підстав для відстрочення сплати судового збору та не надано жодних доказів, які б дали можливість суду встановити реальний майновий стан заявника.
Тому з урахуванням наведених обставин, вважаю, що клопотання представника заявника про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.
Відповідно до п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, розмір ставки судового збору за подачу заяви у справах окремого провадження фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 536 грн 80 коп.
За таких обставин згідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , підлягає залишенню без руху з встановленням строку для усунення недоліків.
Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя
П о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, - відмовити.
Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересована особа: Державний навчальний заклад «Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну» про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишити без руху.
Оригінал квитанції про сплату судового збору надати до Казанківського районного суду Миколаївської області.
У випадку невиконання вимог ухвали у зазначений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернена заявнику.
На ухвалу в частині, що стосується зобов`язання зі сплати судового збору може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
Дата складення ухвали 06.11.2023 року.
Суддя І.П. Сябренко