Справа № 152/1214/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 жовтня 2023 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожної А.Г.

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження по суті цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області

вимоги позивача: про визнання права власності на нерухоме майно

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_2 ,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Позивач звернулася до суду з цим позовом та вказала, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2005 року у справі № 2/160-2005 року її позов до СТОВ «Лан» с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати і моральної шкоди задоволено частково. Стягнено з СТОВ «Лан» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у формі натуральної оплати на загальну суму 2349,15 грн. На виконання вказаного рішення суду в рахунок погашення боргу позивачу було передано приміщення (буд 1), про що свідчить накладна від 28 жовтня 2005 року за № 224, засвідчена печаткою органу Державної виконавчої служби України. На вказану будівлю позивачем виготовлено технічний паспорт, згідно з яким передане їй приміщення це склад, загальною площею 248,6 м?. Однак, Шаргородська міська рада Вінницької області не визнає право позивача на вказану будівлю, відмовляючи у присвоєнні адреси та в державній реєстрації права власності з надуманих причин. Позивач просить визнати за нею право власності на виробничий будинок склад, 1937 року забудови, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 248,6 м? (а.с.2-4).

2. На підтвердження позовних вимог позивач надала копію рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2005 року, копію накладної, копію технічного паспорта, копії листів, копію довідки про нумерацію, звіт про незалежну оцінку найбільш імовірної ринкової вартості.

3. Відповідач відзиву на позов не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Ухвалою суду від 31 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 20 вересня 2023 року відзив на позовну заяву (а.с.41).

6. 7. Копія позовної заяви з додатками були вручені представнику відповідача особисто 1 вересня 2023 року (а.с.43), проте жодних клопотань та відзиву від нього станом на день ухвалення рішення не надходило.

7. Ухвалою суду від 4 жовтня 2023 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду (а.с.51).

ІV. Пояснення учасників справи.

8. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

9. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову.

V. Фактичні обставини, встановлені Судом.

10. Згідно з копією рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2005 року справа №2/160-2005 р., позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» на користь ОСОБА_1 , заборгованість по заробітній платі у формі натуральної оплати в грошовому виразі 2157,50 грн, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в сумі 141,65 грн, 50 грн за надання юридичної допомоги при зверненні в суд, а всього 2349,15 грн. В решті позову відмовлено (а.с.6).

11. В накладній №224 від 28 жовтня 2005 року вказано: « ОСОБА_3 в рахунок оплати згідно рішення суду. Приміщення буд 1, 1937 року. 2083,34, ПДВ 416,66, 2500» (а.с.6 на звороті).

12. Відповідно до копії технічного паспорта на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовлений станом на 14 грудня 2021 року на замовлення ОСОБА_1 , загальна площа складу становить 248,6 м?, рік спорудження 1937 (а.с.7-8).

13. Згідно з копією листа відділу з питань реєстрації виконавчого комітету Шаргороської міської ради Вінницької області №7 від 18 серпня 2023 року, під час перевірки державним реєстратором документів позивача на наявність підстав для проведення державної реєстрації було встановлено: в рішенні суду не вказано, який саме об`єкт рухомого та нерухомого майна має бути переданий позивачу від СТОВ «Лан» в рахунок заборгованості по заробітній платі у формі натуральної оплати; накладна про оплату заборгованості по заробітній платі згідно рішення суду не є підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно; в технічному паспорті відсутня повна адреса нерухомого майна: «вулиця Центральна №б/н»; відомості, щодо об`єкта нерухомого майна, які зазначені в технічному паспорті не співпадають з тими відомостями, які зазначені у накладній. Зокрема: в накладній вказано приміщення 1937 року, буд.1, в технічному паспорті 1917 рік спорудження, призначення склад, який позначений на плані літерою «А», номери приміщень: №1 склад загальною площею 124,4 (кв.м) та №2 склад загальною площею 124,2 (кв.м). Таким чином, документи, якими володіє позивач не можуть бути прийняті державним реєстратором, оскільки не є підставою для державної реєстрації права власності не нерухоме майно (а,с.9).

14. Відповідно до копії листа Жмеринської районної військової адміністрації Вінницької області №01-58/1418 від 19 вересня 2022 року, позивачу роз`яснено, що рішення про присвоєння або зміну адреси об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна приймає уповноважений орган містобудування та архітектури, що у випадку позивача є Шаргородська міська рада Жмеринського району Вінницької області (а.с.10).

15. Згідно з копією довідки №401 від 11 листопада 2021 року, виданої виконавчим комітетом Шаргородської міської ради Вінницької області, склад в с. Копистирин Вінницької області по вул. Центральна не зареєстрований згідно записів в книзі нумерації будинків (а.с.11).

16. Відповідно до копії листа управління містобудування, архітектури, житлово комунального господарства, екології та комунальної власності Шаргородської міської ради Вінницької області №326 від 19 серпня 2022 року, позивачу відмовлено в присвоєнні адреси, оскільки не було надано копії документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій споруджується (споруджено) об`єкт та накладна про оплату згідно рішення суду не є підставою для присвоєння адреси (а.с.11 на звороті)

17. Згідно із звітом №07/23-07/Я про незалежну оцінку найбільш імовірної ринкової вартості виробничого будинку з господарськими будівлями та спорудами, площею 248,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 14 липня 2023 року оцінювач визначив імовірну ринкову вартість нерухомого майна в сумі 576643 грн. При цьому, як видно з копії документів, як були надані суб`єкту оціночної діяльності для проведення оцінки, в технічному паспорті на цю ж будівлю, який був виготовлений станом на 14 грудня 2021 року вказано рік спорудження 1917 (а.с.37 на звороті).

VІ. Оцінка Суду.

18. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

19. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

20. Згідно з статтею 328 ЦК ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

21. Відповідно до частини першої статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

22. В даному випадку, суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи.

23. Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

24. Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано за відсутності іншого, окрім судового, шляху відновлення порушеного права.

25. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказані положення закріплюють загальний принцип щодо доказування в цивільному процесі - «affirmanti incumbit probatio», який означає «хто стверджує, той і доводить». Принцип змагальності не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

26. Судом встановлено, що рішенням суду на користь позивача стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» заборгованість по заробітній платі у формі натуральної оплати в грошовому виразі 2157,50 грн, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в сумі 141,65 грн, 50 грн за надання юридичної допомоги при зверненні в суд, а всього 2349,15 грн. Після чого, як зазначає позивач, в рахунок боргу СТОВ «Лан» по накладній №224 від 28 жовтня 2005 року передало позивачу приміщення (буд 1), а тому позивач вважає, що таким чином в дальшому вона має набути право власності на це приміщення.

27. Проте, з поданих позивачем доказів не видно, яке саме приміщення (будинок, виробничий будинок, склад) передано позивачу та на виконання якого саме рішення суду. З копії технічного паспорта, наданого позивачем видно, що рік спорудження складу «1937» (а.с.8 на звороті), проте з копії технічного паспорта, який знаходиться у звіті №07/23-07/Я про незалежну оцінку найбільш імовірної ринкової вартості виробничого будинку з господарськими будівлями та спорудами, видно, що рік спорудження складу «1917» (а.с.37 на звороті). З відповіді державного реєстратора видно, що позивачем надавався технічний паспорт, де вказано рік спорудження складу «1917». І врешті, з наданих позивачем доказів не відомо хто є власником чи користувачем земельної ділянки, на якій знаходиться приміщення складу, що є предметом спору.

28. Виходячи з вищевикладеного, Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки недоведені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

З цих підстав,

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10, 12, 13, 77, 78, 79, 80, 89, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

у х в а л и в :

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 3 листопада 2023 року.

Ім`я (найменування) сторін :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_1 , ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрована мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: Шаргородська міська рада Вінницької області, місцезнаходження вул. Героїв Майдану, 224 в м. Шаргород Вінницької області, .

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА