Справа № 2-84/2010
Провадження № 22-ц/4808/1277/23
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б.
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів: Василишин Л. В.,

Луганської В. М.

секретар Кузів А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бойко Роман Богданович, на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 04 грудня 2019 року в складі судді Юрчака Л. Б., ухвалене в м. Калуші Івано-Франківської області у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (надалі ТОВ ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі.

Заяву обґрунтовувало тим, що в провадженні Калуського міськрайонного суду розглядалася справа за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (надалі ПАТ «Універсал Банк») до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі рішення суду від 28 квітня 2010 року, 26 травня 2010 року видано виконавчий лист. 14 березня 2017 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги. Відповідно до укладеного договору ТОВ ФК «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до осіб, які є боржниками ПАТ «Універсал Банк», включно і до ОСОБА_2 , тому заявник просив замінити стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Універсал Банк» на правонаступника ТОВ ФК «Кредит-Капітал».

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 04 грудня 2019 року заяву задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «Універсал Банк» його правонаступником ТОВ ФК «Кредит-Капітал» у справі № 2-84/2010 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 02/958к від 16 листопада 2007 року.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бойко Р. Б. звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що докази, які підтверджують обставини відступлення ПАТ «Універсал Банк» права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №02/958к від 16 листопада 2007 року ТОВ ФК «Кредит-Капітал» відсутні, тому суд безпідставно задовольнив заяву позивача про заміну сторони виконавчого провадження. Представник апелянта зазначає, що ТОВ ФК «Кредит-Капітал» не є правонаступником ПАТ «Універсал Банк», оскільки право вимоги за вищезгаданим договором йому не передавалось. Натомість ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було передано право вимоги за іншим кредитним договором № 0209005USD000046, який укладено 07 травня 2008 року. Крім того, в матеріалах справи містяться листи, в яких позивач зазначає, що він не є стягувачем за кредитним договором № 02/958к, адже даного договору на балансі позивача не існує, оскільки ТОВ ФК «Кредит-Капітал» є стягувачем за кредитним договором № 0209005USD000046.

А тому вважає, що суд безпідставно задовольнив заяву позивача про заміну стягувача.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судовою повістками та просив розглядати справу за його відсутності, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника боржника ОСОБА_2 адвоката Іваніва О. Б., який просив скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 28 квітня 2010 року задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 02/958к від 16 листопада 2007 року в сумі 39 135,63 дол. США , що становить 312 654,52 грн. та 120 грн. за інформаційне забезпечення судового процесу і 1 700 грн. судового збору. На підставі даного рішення суду, 26 травня 2010 року видано виконавчий лист.

14 березня 2017 року між стягувачем - ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № UB-OP/17-017, згідно якого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 02/958к від 16 листопада 2007 року.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Частиною п`ятою статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Тобто якщо виконавче провадження не відкрито, заміна сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в п. 75 своєї постанови від 08 лютого 2022 року в справа № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Факт заміни кредитора за рішенням Калуського міськрайонного суду від 28 квітня 2010 рокуо підтверджується інформаційним витягом з реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги № UB-OP/17-017 (а.с. 82). За цим витягом ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_2 саме за кредитним договором № 02/958к від 16 листопада 2007 року на суму 227 785 грн. 60 коп., а відтак доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, його висновки відповідають обставинам справи, а тому оскаржувану ухвалу необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бойко Роман Богданович, залишити без задоволення.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 04 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2023 року.

Судді В. М. Барков

Л. В. Василишин

В. М. Луганська