Номер провадження: 22-ц/813/8060/23
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у звільненні від сплати судового збору

01.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Мутаф Володимира Андрійовича про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2020 року про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання у справі за заявою АТ «Державний ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання, боржник ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2020 року видано АТ «Державний ощадний банк України» дублікат виконавчого листа та поновлено пропущений строк для пред`явлення його до виконання.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Мутаф Володимир Андрійович подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі міститься клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору. Як зазначає представник, ОСОБА_1 має сина інваліда, якого самостійно утримує. Батько дитини пішов з сім`ї, коли дитині поставили діагноз, аліменти на дитину не сплачує. ОСОБА_1 не є забезпеченою жінкою, працює медичною сестрою в Одеському обласному благодійному фонді реабілітації дітей інвалідів «Майбутнє», де отримує мінімальну заробітну плату на картку, яка зараз виконавцем заблокована. Вказані обставини унеможливлюють ОСОБА_1 нести витрати по сплаті судового збору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору слід відмовити, виходячи з наступного.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст..2 наведеного Закону платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.3 наведеного Закону, судовий збір справляється:

- за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством;

- за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України;

- за видачу судами документів;

- у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», який є спеціальним законом, що регламентує порядок сплати судового збору враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі № 0940/2276/18, провадження № 11-336апп20, зробила висновок, що з аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19, провадження № 61-11548св20, зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто, основним у вирішенні питання про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору є встановлення майнового стану сторони, яка заявила відповідне клопотання. Дані обставини встановлюються судом на підставі доказів (наприклад, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що видається органами Пенсійного фонду України, та/або відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків, що видається органами Державної податкової служби України, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Посилаючись на важке матеріальне становище (самостійне утримання дитини інваліда, отримання невеликої заробітної плати, накладення виконавцем арешту на доходи заявника), ОСОБА_1 на підтвердження наведеного надала до суду копію медичного висновку на дитину інваліда, довідку про неотримання аліментів, виписку по картці АТ «ПриватБанк» на яку зараховується заробітна плата та копії постанов виконавця про арешт коштів боржника та звернення стягнення на її доходи.

Однак довідка, на яку посилається заявник, про неотримання ОСОБА_1 аліментів, охоплюється періодом з 01.09.2015 року по 29.02.2016 рік та не може бути єдиним та достатнім доказом того, що дитина перебуває на утриманні одинокої матері, а батько усунувся від утримання дитини. Доказів про наявність заборгованості по аліментам на день звернення до суду, скаржником не надано.

Крім того, виписка по картці АТ «ПриватБанк» за період з 01.09.2022 року по 02.10.2023 року, на яку роботодавець ООБФРДІ «Майбутнє» перераховує ОСОБА_1 заробітню плату також не є належним доказом, оскільки в ній відсутній період з січня по березень 2023 року та вона не містить інформацію саме про річний/за 12 повних місяців/ дохід у цьому фонді ОСОБА_1 .

Крім того, дохід у ООБФРДІ «Майбутнє» може бути не єдиним джерелом доходу заявника.

Належними доказами про доходи є відомості з Державної податкової служби або Пенсійного фонду України.

Оскільки доказів з Державної податкової служби або Пенсійного фонду України про розмір річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік скаржником не надано, суд позбавлений перевірити чи перевищує розмір судового збору 5 відсотків розміру річного доходу заявника.

За таких обставин підстав для звільнення від сплати судового збору не має.

Саме по собі накладення виконавцем арешту на доходи заявника не є у розумінні ст..8 ЗУ «Про судовий збір» підставою для звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, слід зазначити, що заявник не позбавлений можливості повторно звернутись до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, або відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, за умови надання доказів, які визначені в ст..8 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику ОСОБА_1 адвокату Мутаф Володимиру Андрійовичу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2020 року про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання у справі за заявою АТ «Державний ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання, боржник ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе