Справа № 405/6772/23
Провадження № 6/405/184/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про прийняття до розгляду заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС» (02121, м. Київ, вул. Харківське Шосе, буд.201/203, літера 2-а, офіс 602), заінтересовані особи: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.5-Б) (первісний стягувач), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) (боржник), приватний виконавець Брандальський Дмитро Сергійович (25006, м. Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 1-б), ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАМПСІС ФІНАНС» (03056, м. Київ, вул.Борщагівська, буд.117/18) про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС» звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, в якій просить замінити вибулого стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на правонаступника ТОВ «ДЕБТ ФОРС» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису № 11659, вчиненого 05.10.2021 року приватним нотаріусом Сазоновою О.М. про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

При цьому, в обґрунтування підсудності зазначеної заяви Ленінському районному суду м. Кіровограда заявник ТОВ «ДЕБТ ФОРС» посилається на те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого документа -виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, про що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2022 у справі № 183/4196/21, та, відповідно п. 2 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Вивчивши заяву з додатками, отримавши на запит суду інформацію органу реєстрації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника, встановлено, що заява не підсудна Ленінському районному суду м. Кіровограда, на розгляд якого вона надійшла, виходячи з наступного.

Відповідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21, за якою оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За нормою частини 2 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Зі змісту заяви вбачається, що обираючи підсудність, заявник звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда за місцем знаходження приватного виконавця Брандальського Д.С. за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 1-б, що територіально відноситься до Ленінського районного суду м. Кіровограда.

В свою чергу, зі змісту заяви вбачається, що боржником у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису нотаріуса, сторону стягувача у якому просить замінити заявник, є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Аналогічна інформація щодо адреси боржника зазначена і в постанові приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2021 року (ВП № 67399002).

Крім того, вважаю за необхідне звернути увагу заявника на те, що згідно ст.2 Закону України «Про надання публічних (електронних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» реєстраційна дія - внесення органом реєстрації до реєстру територіальної громади відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування), зняте з реєстрації місце проживання, задеклароване місце проживання/виключення з реєстру територіальної громади інформації про задеклароване місце проживання, скасування реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання (перебування)/задекларованого місця проживання/зміненого місця проживання (перебування) з подальшою передачею таких відомостей до відомчої інформаційної системи. Реєстраційна дія є завершеною після отримання органом реєстрації підтвердження про внесення відповідної інформації до відомчої інформаційної системи;

реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Відповідно до відповіді Новгородківської селищної ради Кіровоградської області від 21 вересня 2023 року наданої на запит суду, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19.03.1991 року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим підтверджується відсутність реєстрації місця проживання боржника на території Подільського району м. Кропивницького, на який поширюється юрисдикція Ленінського районного суду м. Кіровограда.

Згідно положень пункту 3 частини 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

У постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 (провадження № 61-21991св19) викладено наступний правовий висновок: «Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями. За наведених обставин доводи касаційної скарги, що місце проведення виконавчих дій та місце виконання рішення не є тотожним поняттями, тому належною підсудністю позову є суд за місцем виконання виконавчого напису у відповідному виконавчому окрузі, у якому відкрито виконавче провадження, Верховний Суд визнає помилковим тлумаченням вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частини дванадцятої статті 28 ЦПК України. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для відкриття провадження у справі та її підсудність Жовтневому районному суду м. Маріуполя Донецької області, що узгоджується з правилами ЦПК України. Позов подано до суду за місцем виконання виконавчого напису, за місцем проживання позивача, що відповідає частині другій статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частині дванадцятій статті 28 ЦПК України, а тому оскаржувані судові рішення в частині визначення правил територіальної підсудності позову ухвалені з дотриманням норм процесуального права, є законними та обґрунтованими. Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій та ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм цивільного процесуального законодавства, Закону України «Про виконавче провадження» та зводяться до незгоди заявника з підставними висновками судів».

Отже, за змістом частини 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відтак, місцем виконання виконавчих документів є місце провадження дій з їх примусового виконання.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання виконавчого документа не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а саме з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

Таким чином, місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем та місце виконання виконавчого документа можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Враховуючи, що заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим на вказану територію зареєстрованого місця проживання боржника розповсюджується територіальна юрисдикція Новгородківського районного суду Кіровоградської області.

При цьому, заявником до матеріалів заяви не додано жодних доказів того, що на території Подільського району м. Кропивницького проводяться будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження ВП № 67399002 з примусового виконання виконавчого напису № 11659 від 05.10.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 19 144,00 грн.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст. 125 Конституції України).

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «незалежний і безсторонній суд, встановлений законом», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Вирішуючи питання про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справи до його юрисдикції (предметної та суб`єктивної) та підсудності (територіальної юрисдикції).

Територіальна юрисдикція визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції.

Розгляд справи судами з порушенням правил підсудності є порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 369/238/15-ц).

З огляду на зазначене, відсутні підстави вважати, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є місце знаходження офісу приватного виконавця, оскільки матеріали заяви не містять жодного доказу стосовно того, що на території Подільського району м. Кропивницького знаходяться: місце проживання, перебування, роботи боржника ОСОБА_1 або знаходження її майна.

Таким чином, аналіз норм діючого законодавства дає підстави для висновку, що юридичну адресу/місцезнаходження приватного виконавця не можна ототожнювати із місцем виконання виконавчого документу, зокрема, виконавчого напису нотаріуса, оскільки приватним виконавцем конкретні виконавчі дії стосовно кожного з боржників вчиняються на території певної адміністративно-територіальної одиниці. Право здійснювати виконання приватним виконавцем виконавчих документів на всій території України за приписами ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» не зумовлює можливість подання заяви про заміну сторони стягувача до будь - якого суду з огляду на можливість приватного виконавця вчиняти виконавчі дії по території України, оскільки це, у свою чергу, буде суперечити встановленим процесуальним законом правилам підсудності.

Відтак, позиція заявника про те, що місцем виконання виконавчого напису є місце знаходження приватного виконавця, який здійснює його виконання, є помилковою, не ґрунтується на нормах Закону України «Про виконавче провадження» та суперечить вищезазначеній правовій позиції Верхового Суду.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно положень ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене вище, справа за заявою ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні правонаступником, не підсудна Ленінському районному суду м. Кіровограда, на розгляд якого вона надіслана, у зв`язку з чим цивільну справу слід передати для розгляду за належною підсудністю до Новгородківського районного суду Кіровоградської області за зареєстрованим місцем проживання боржника ОСОБА_1 , при цьому, Ленінським районним судом м.Кіровограда не вирішується питання щодо відповідності поданої заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні вимогам ЦПК України, в т.ч. зазначення заявником у заяві належного суб`єктного складу учасників справи та заінтересованих осіб, з підстав непідсудності зазначеної справи Ленінському районному суду м.Кіровограда, на розгляд якого вона надійшла.

Керуючись ст. ст. 124, 125 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 3, 4, 23, 31, 32, 263, 353, 354, 355, 446 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Матеріали цивільної справи № 405/6772/23 за заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС», заінтересовані особи: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (первісний стягувач), ОСОБА_1 (боржник), приватний виконавець Брандальський Дмитро Сергійович, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАМПСІС ФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, - передати на розгляд за підсудністю до Новгородківського районного суду Кіровоградської області.

Матеріали цивільної справи № 405/6772/23 за заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС», заінтересовані особи: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (первісний стягувач), ОСОБА_1 (боржник), приватний виконавець Брандальський Дмитро Сергійович, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАМПСІС ФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником - направити до Новгородківського районного суду Кіровоградської області не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова