Справа №591/5605/16-ц
Провадження № 6/591/413/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - Клименко А. Я.

за участю секретаря - Устименко М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми заяву ОСОБА_1

про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою, у якій просить суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене щодо нього ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2016 року у справі № 591/5605/16-ц, у зв`язку із виконанням ним зобов`язань за судовими рішеннями.В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2016 року по справі № 591/5605/16-ц, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 23 листопада 2016 року, подання старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Лютого М. В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України задоволено та встановлено йому тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань по сплаті заборгованості за виконавчим листом № 1805/12261/2012, провадження № 2/591/303/13, що виданий Зарічним районним судом м. Суми з метою примусового виконання судового рішення від 22 липня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 27699 гривень 90 коп. та судових витрат в сумі 277 гривень 00 коп., а всього 27976 гривень 90 коп., а також за виконавчим листом № 591/6454/15-ц, провадження № 2/591/2406/15, що виданий Зарічним районним судом м. Суми з метою примусового виконання судового рішення від 11 листопада 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 20 189 гривень 80 коп. та 243 гривень 60 коп. судового збору, а всього 20 433 гривень 40 коп..

Станом на момент подання заяви, рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 липня 2013 року у справі № 1805/12261/2012 та від 11 листопада 2015 року у справі № 591/6454/15-ц виконані шляхом погашення присудженої до стягнення заборгованості поза межами виконавчого провадження, оскільки виконавчі листи на примусовому виконанні не перебувають, що підтверджується довідкою стягувача про відсутність заборгованості/претензій від 09 жовтня 2023 року, а тому ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною заявою.

Учасники справи про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися.

Заявник ОСОБА_1 у поданій заяві просить розглядати справу без його участі.

До суду надійшла заява про розгляд справи і за відсутності стягувача ОСОБА_2 , проти задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не заперечує.

Суд вважає за можливе розглянути зазначену справу за відсутності учасників, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду зазначеної заяви та відкладення розгляду справи потягне за собою порушення розумних строків розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, доданими до неї документами, вважає, що зява обгрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Згідно з ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Згідно ч. 6 ст. 441 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Тобто, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути скасовано судом за вмотивованою заявою боржника.

В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 8 статті 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення виїзду з України або в`їзду в Україну осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзду в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі, згідно з дорученням правоохоронних органів.

Крім інших, покладених на органи державної прикордонної служби України завдань, вони також мають право, зокрема, з`ясовувати підстави в`їзду в Україну або виїзду з України, не пропускати через державний кордон України осіб без дійсних документів під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходився виконавчий лист № 1805/12261/2012, провадження № 2/591/303/13, що виданий Зарічним районним судом м. Суми з метою примусового виконання судового рішення від 22 липня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 27 699 гривень 90 коп. та судових витрат в сумі 277 гривень 00 коп., а всього 27 976 гривень 90 коп., а також виконавчий лист № 591/6454/15-ц, провадження № 2/591/2406/15, що виданий Зарічним районним судом м. Суми з метою примусового виконання судового рішення від 11 листопада 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 20 189 гривень 80 коп. та 243 гривень 60 коп. судового збору, а всього 20 433 гривень 40 коп..

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2016 року у справі № 591/5605/16-ц, за поданням старшого державного виконавця Лютого М. В. встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, до виконання зобов`язань по сплаті заборгованості, присудженої до стягнення за рішеннями Зарічного районного суду м. Суми від 22 липня 2013 року у справі № 1805/12261/2012 та від 11 листопада 2015 року у справі № 591/6454/15-ц.

У відповідності до довідки стягувача про відсутність заборгованості/претензій від 09 жовтня 2023 року борг сплачено, а судові рішення виконані. Стягувач ОСОБА_2 не має будь-яких фінансових та майнових претензій до ОСОБА_1 в частині виконання зазначених судових рішень.

Також, у відповідності до роздруківки із Автоматизованої системи виконавчого провадження, відповідно до постанов від 21 грудня 2020 року ВП №44275826 та від 02.08.2023 року ВП №67002227, виконавчі документи повернуті стягувачу на виконанні не перебувають.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по- перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. З ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Таким чином, суд вважає, що залишення тимчасових обмежень, які були встановлені відносно ОСОБА_1 при виконанні виконавчого провадження, є такими, що порушують основоположні права і свободи громадянина України.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 судові рішення виконані, що виключає можливість подальшого існування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження фізичної особи - громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у праві виїзду за межі України, встановлене на підставі ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2016 року по справі № 591/5605/16-ц.

Копію ухвали направити до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01601) для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ А. Я. КЛИМЕНКО