У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2023 Справа №607/18720/21

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді від 06 квітня 2023 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення грошових коштів. Постановлено справу розглядати за правилами загального провадження.

30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив накласти арешт (заборону відчуження) будинку АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 .

Перевіривши надану заяву, вважаю за необхідне заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будьякій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Статтею 151 ЦПК України визначено вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Дотримання форми заяви про забезпечення позову необхідне для її повноцінного розгляду та забезпечення винесення обґрунтованого судового рішення про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, а також повернення її заявнику у разі, якщо заяву подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідає вищевказаним вимогам, зокрема, не обґрунтовано необхідність забезпечення позову.

Так, у заяві ОСОБА_1 зазначив, що йому належить частини будинку у с. Великі Гаї, який протягом 258 місяців без опалення, електро, газо, водопостачання, віконних рам, а відтак просив накласти арешт (заборону відчуження) будинку АДРЕСА_1 .

Водночас, обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 640/13156/18).

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником і не встановлено реальної загрози, за якої невжиття саме таких заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Так само, на думку суду, заява не містить достатнього обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд звертає увагу на те, що при матеріалах заяви відсутні відомості про те, хто є співвласником будинку за вищевказаною адресою. В матеріалах справи № 607/18720/21 така інформація також відсутня.

Окрім цього, заява про забезпечення позову не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

02 березня 2023 року Верховний Суд в рамках справи № 643/14180/21 досліджував питання щодо особливостей застосування зустрічного забезпечення позову.

Зустрічне забезпечення по своїй суті є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, має на меті забезпечити баланс інтересів сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути внаслідок застосування судом забезпечувальних заходів.

За приписами частини шостої статті 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Також до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (ч. 6 ст. 151 ЦПК України).

Заявник ОСОБА_1 просив звільнити його від сплати судового збору, додавши копію листа Управління соціального захисту населення Тернопільської районної військової адміністрації Тернопільської області № 236/Ц061/244У060/0113 від 25 серпня 2023 року, про розмір призначеної допомоги та копію довідки Управління соціального захисту населення Тернопільської районної військової адміністрації № 704 від 25 серпня 2023 року про те, що він перебуває на обліку як одержувач державної соціальної допомоги як малозабезпечена сім`я з 01 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору суд вважає його таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Також згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Пунктом 27 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 10 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674VІ єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Враховуючи, що Закон України «Про судовий збір» не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи, тому у кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

З огляду на майновий стан заявника, суд вважає за можливе звільнити його від сплати судового зборку за подання заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, звільнення заявника від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову не є підставою для невиконання ним інших вимог ст. 151 ЦПК України.

Частиною 10 ст. 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Дотримання форми заяви про забезпечення позову необхідне для її повноцінного розгляду та забезпечення винесення обґрунтованого судового рішення про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, а також повернення її заявнику у разі, якщо заяву подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

Позивачем ОСОБА_1 не дотримано вимог статті 151 ЦПК України, що є імперативною нормою процесуального закону, а відтак, заяву про забезпечення позову слід повернути.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє його права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Відтак керуючись ст.ст. 149153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення грошових коштів повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О. Герчаківська