Справа № 490/6001/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Постолатій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просила:

встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 разом із його матір`ю, ОСОБА_5 , на час відкриття спадщини, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі АДРЕСА_1 ;

визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийняв спадщину на частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Також витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Яковлєвої Н. П. копію спадкової справи №15/2015, зареєстрованої в реєстрі за №95 заведеної після смерті ОСОБА_4 .

На виконання цієї ухвали 19 листопада 2021 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Яковлєвою Н. П. надано копію спадкової справи №15/2015 заведеної після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2021 року витребувано у Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області копії спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2022 року витребувано у Державного нотаріального архіву у Миколаївській області копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_5 .

На виконання цієї ухвали суду 03 березня 2023 року Державним нотаріальним архівом Миколаївської області надано копію спадкової справи №1142/05 заведеної після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин. Від представника позивача надійшла заява з проханням справу розглядати без її участі та участі позивача, позов задовольнити. Відповідачі про причини неявки суду не повідомили, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися.

Враховуючи думку представника позивача суд дійшов всиновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, які не з`явилися.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали цивільної справи № 490/6001/21 судом встановлено таке.

Між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 16 жовтня 2010 року укладено шлюб, після укладання шлюбу прізвище дружини ОСОБА_1

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого наявна в матеріалах справи.

Позивач ОСОБА_1 (дружина померлого) та ОСОБА_2 (донька померлого) звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , на підставі яких приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Яковлєвою Н.П. заведено спадкову справу, копія якої наявна в матеріалах справи.

Спадкоємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приватним нотаріусом Яковлєвою Н.П. 03 лютого 2016 року видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 по на кожного спадкоємця. Спадщина складається з часток у праві власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 31,50 кв.м., житлово. 18,50 кв.м.

Отримавши постанову приватного нотаріуса миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Яковлєвої Н.П. від 01 липня 2021 року у видачі свідоцтва про право власності на частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 (у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа), звернулася до суду із цим позовом.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає таке.

Частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (стаття 1269 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів частини сьомої статті 81 ЦПК України судом з метою повного з`ясування усіх обставин справи, витребувано у Державному нотаріальному архіві Миколаївської області копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 .

Вивчивши матеріали спадкової справи № 1142/05, судом встановлено таке.

ОСОБА_5 (мати ОСОБА_4 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Син померлої, ОСОБА_4 12 грудня 2005 року у порядку статті 1269 Цивільного кодексу України звернувся із заявою про прийняття спадщини після її смерті, у якій заначив, що його мати на час смерті мешкала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 . У заяві вказано, що є інший спадкоємець після смерті матері ОСОБА_3 . Адресою ж свого проживання він зазначив АДРЕСА_5 .

Листом Першої миколаївської державної нотаріальної контори від 12 травня 2005 року №4066/2-27 ОСОБА_3 повідомлено про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 . Також повідомлено, що він є спадкоємцем першої черги та при бажанні отримати свідоцтво про право на спадщину йому необхідно звернутися до нотаріальної контори з паспортом для з`ясування фактичного прийняття спадщини.

В матеріалах спадкової справи наявна довідка ЖЕУ № 2, з якої слідує, що ОСОБА_5 з 11 листопада 2004 року до 14 червня 2005 року проживала та була прописана у АДРЕСА_4 . Разом з нею проживав та був прописаний ОСОБА_3 з 10 лютого 1998 року до 28 жовтня 2005 року.

Державним нотаріусом Жолонко О.Г. видано ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням у розмірі 3/4 часток у праві власності на спадкове майно, яке складається з грошових вкладів. При цьому нотаріусом у цих свідоцтвах зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на частку на ім`я ОСОБА_3 (обов`язкова частка) не видано.

З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , слідує, що на час її смерті разом із нею за адресою АДРЕСА_4 був зареєстрований та проживав її чоловік ОСОБА_3 . Адреса проживання сина померлої ОСОБА_4 вказана як АДРЕСА_5 , який і звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у порядку статті 1269 Цивільного кодексу України.

Частинами першою та другою статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Частина перша статті 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із цим позовом, на підтвердження своїх позовних вимог, позивач надала, зокрема, акт підтвердження постійного поживання і прийняття спадщини від 02 лютого 2019 року за підписом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Цим актом встановлено, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її син ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживали у квартирі АДРЕСА_1 до дня смерті. Після смерті ОСОБА_5 спадкову частку квартири прийняв її син ОСОБА_4 , який постійно проживав у квартирі, ніс витрати по її утриманні до дня смерті. ОСОБА_1 з жовтня 2010 року і до цього часу постійно проживає у спадковій квартирі, несе витрати по її утриманні, проводить ремонтні роботи, та інше. Інші особи на квартиру не претендували, своє право на спадкову частку квартири не заявляли.

Підписи осіб, які склали цей акт ніким не засвідчені. Клопотання про їх допит виклик та допит в якості свідків позивачем суду не заявлялося.

Відповідно до приписів частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам, наданим позивачем до суду, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факт проживання ОСОБА_4 разом із своєю матірю ОСОБА_5 на час її смерті. Наданий позивачем акт від 02 лютого 2019 року не спростовує встановлених у спадковій справі, заведеній після смерті ОСОБА_5 .

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та про необхідність відмовити у його задоволенні.

Судові витрати відносяться на рахунок позивача.

Керуючись статтями 4-13, 76-89- 258-273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання та визнання права власності на частину у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.М. Шолох