У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2023 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України при поданні позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про стягнення невиплаченої одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022-2023 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення невиплаченої одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022-2023 рік.

Вимоги до позовної заяви викладені в ст. 175 ЦПК України, а саме, що позовна заява має містити.

Встановлено, що позов не відповідає вимогам ч.5 ст. 95, п.3, 4, 5, 6, 7, 9 ч.3, ст. 175 ЦПК України, а саме:

- до позову додані документи не засвідчені в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 95 ЦПК України, згідно з якою учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться в нього, своїм підписом із зазначенням дати такого посвідчення;

- в позовній заяві не уточнений зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав та інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суду визначити у рішенні;

- позов не містить повний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не містить також зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- до позову не надано відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились;

- відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви,якщо такі здійснювались;

- до позову не надано попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат, які позивач поніс, або очікує понести у зв`язку з розглядом справи;

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Зокрема, суд зазначає про те, що способами захисту цивільних прав та інтересів (ст.12 ЦПК України) можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Якщо вимоги які стосуються порушення особистих прав та інтересів, також може слугувати підставою звернення до правоохоронних органів.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивач - особа, на захист суб`єктивних прав і охоронюваних законом інтересів якої порушується цивільна справа в суді і розпочинається цивільний процес. Відповідач - особа, котра на заяву позивача притягається до відповідальності за порушення чи оспорювання його права і охоронюваного законом інтересу.

Враховуючи вказане, позивачу необхідно усунути недоліки позову шляхом виконання вимог, а саме надати до суду додатки до позовної заяви, засвідчені в порядку ч. 5 ст. 95 ЦПК України, надати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, уточнити зміст позовних вимог, подати виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надати відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились; надати обґрунтування та доказ на підтвердження вказаної вимоги.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про стягнення невиплаченої одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022-2023 рік - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Б. Саламон