Справа № 489/3825/23
Номер провадження 2/489/1644/23
26 жовтня 2023 року місто Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_4 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Новоодеської міської ради про позбавлення батьківських прав
В липні 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час перебування позивача та відповідача у шлюбі у них народилася спільна дитина - ОСОБА_3 . Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 16.10.2007 у справі №2-621/2007 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 , починаючи з 14.10.2007 і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Однак, жодного разу відповідач не сплачував аліменти на утримання дитини. Крім того, за час перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку в КНП «Новоодеський центр первинної медико-санітарної допомоги» Новоодеської міської ради ОСОБА_4 жодного разу не з`явився на прийом з дитиною та не цікавився станом здоров`я сина. Відповідно до характеристики, наданої класним керівником ОСОБА_3 з Новоодеського ліцею №4 Новоодеської міської ради Миколаївської області, рідний батько ОСОБА_4 не намагався налагодити зв`язок із класним керівником, адміністрацією ліцею, жодного разу не цікавився навчанням та вихованням сина. З витягу з психолого-педагогічної характеристики на ОСОБА_3 вбачається, що біологічного батька ОСОБА_4 юнак не знає і не бачив зі свого народження, тому і вважає рідним батьком ОСОБА_6 , з яким мають дружні та теплі відносини, поважають і підтримують один одного. Згідно з випискою по надходженням по картці з 01.01.2019 по 19.06.2023 ОСОБА_1 жодного разу не надходили грошові кошти від відповідача.
Крім того, представник позивача зазначає, що на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноголосно було прийнято рішення про позбавлення батьківських прав, оскільки встановлено факт свідомого та умисного невиконання батьком своїх батьківських обов`язків щодо свого неповнолітнього сина, відсутність з його боку будь-якої участі у вихованні дитини, не надання матеріальної допомоги та свідоме самоусунення від забезпечення морального та духовного розвитку. Тому, представник позивача просить позбавити ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Позивач та її представник вимоги підтримали.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, відзив до суду не подано.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського районного управління юстиції Миколаївської області, Україна, вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (після реєстрації шлюбу 22.10.2011 змінила прізвище на « ОСОБА_8 »).
Згідно з копією дублікату виконавчого листа у справі №2-621/2007 рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 16.10.2007 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 , починаючи з 14.10.2007 і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.
Відповідно до копії витягу з психолого-педагогічної характеристики на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеної практичним психологом Новоодеського ліцею №2 Новоодеської міської ради Миколаївської області Л. Рябченко, біологічного батька ОСОБА_4 юнак не знає і не бачив зі свого народження, тому і вважає рідним татом ОСОБА_6 , з яким мають дружні та теплі відносини, поважають і підтримують один одного.
З копії характеристики ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підписаної класним керівником ОСОБА_3 та в.о. директора Новоодеського ліцею №4 Новоодеської міської ради Миколаївської області, рідний батько ОСОБА_4 не намагався налагодити зв`язок із класним керівником, адміністрацією ліцею, жодного разу не цікавився навчанням та вихованням сина.
Згідно з копією довідки з Комунального некомерційного підприємства «Новоодеський центр первинної медико-санітарної допомоги» Новоодеської міської ради №157-01-10 від 03.04.2023 за час перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку в КНП «Новоодеський центр первинної медико-санітарної допомоги» Новоодеської міської ради ОСОБА_4 жодного разу не з`явився на прийом з дитиною та не цікавився станом здоров`я сина.
Згідно з копією виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» вбачається, що за період з 01.01.2019 по 19.06.2023 ОСОБА_1 жодного разу не надходили грошові кошти від ОСОБА_4 .
З копії висновку служби у справах дітей Новоодеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітнього ОСОБА_3 вбачається, що з 2007 року ОСОБА_4 взагалі перестав цікавитися своїм сином ОСОБА_3 , батько не виявляв жодного бажання займатися його вихованням та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надавав. Коли ОСОБА_3 хворів, то батько його не провідував, не цікавився станом здоров`я сина та не надавав жодної матеріальної допомоги на лікування. ОСОБА_4 до неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням і розвитком, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток сина, як складову виховання; не спілкується з дитиною; не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу ОСОБА_3 ; не створює умови для отримання ним освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини, самоусунувся від його виховання, хоча ОСОБА_4 жодних перешкод у побаченні з дитиною ніхто не чинив і не чинить. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заслухавши інформацію по даній родині, одноголосно було прийнято рішення про позбавлення батьківських прав, оскільки встановлено факт свідомого та умисного невиконання батьком своїх батьківських обов`язків щодо свого неповнолітнього сина, відсутність з його боку будь-якої участі у вихованні дитини, не надання матеріальної допомоги та свідоме самоусунення від забезпечення морального та духовного розвитку.
Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 , пояснив, що відповідач жодним чином не приймає участі у його вихованні, не спілкується з ним.
Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про неї - ст.9 Конвенції.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України (далі - СК України) здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.
У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, віну хиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 203/3505/19 від 26.01.2022)
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 753/73/20 від 27.04.2022 врахувавши конкретні обставини справи, «якнайкращі інтереси дитини», а також те, що відповідач не підтримував стосунків з дитиною протягом тривалого часу, не цікавився його життям, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав, оскільки особа свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
Суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, не спілкується, не надає коштів на утримання дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування сина. ОСОБА_4 не підтримує стосунків з дитиною протягом тривалого часу, не цікавиться життям ОСОБА_3 , самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, що свідчить про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача є доцільним та відповідає інтересам дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.11.2023.

Суддя В. В. Кокорєв