Провадження № 2/127/3379/23
УХВАЛА

01 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Іщук Т. П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження в справі,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ОСОБА_1 , подаючи відзив на позовну заяву, просила зупинити провадження в справі до розгляду судом кримінального провадження №0000080 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3, 4 ст.190 КК України, вказуючи на те, що саме остання шахрайськими діями запропонувала відповідачці отримати кошти в банку, зокрема і 19000,00 грн в АТ «Акцент-Банк», та передати їй. На даний час вона не має можливості погасити всі кредити, а у випадку закінчення кримінального провадження та отримання коштів за цивільним позовом в ньому вона самостійно виконає свої зобов`язання перед банком.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, дійшов наступного.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зі змісту даної норми слідує, що пов`язаність справ полягає в тому, що рішенням іншого суду, який розглядає справу, встановлено обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення для даної справи. Неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через об`єктивні обставини.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Разом з тим, посилаючись на наявність кримінального провадження, відповідач не вказала, які саме об`єктивні обставини унеможливлюють розгляд цієї справи до вирішення кримінального провадження.

Судом також не встановлено цих об`єктивних обставин. Твердження ж про неможливість виконання своїх зобов`язань за дійсним кредитним договором не є такою обставиною.

При цьому, суд звертає увагу, що положеннями вказаної вище норми визначено, що не можна посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Наразі предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості за кредитним договором, який є дійсним та не оспорюється.

Суд також звертає увагу на те, що справа повинна бути розглянута в розумні строки.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження в справі .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: