Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5782/22
Провадження № 2-з/711/66/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Булгакової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дубини В.В.,

представників позивача адвокатів Радченко О.П., Потапенко С.В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Смоляра А.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 та його представника - адвоката Смоляра Андрія Олександровича про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства,-

в с т а н о в и в:

30.10.2023 ОСОБА_1 та його представник адвокат Смоляр А.О. звернулися до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою, в якій просили забезпечити докази, шляхом постановлення ухвали про тимчасове вилучення у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Лук`янової Т.І. спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , для дослідження судом.

В обгрунтування заяви зазначили, що приватним нотаріусом Лук`яновою Т.І. належним чином не виконані вимоги ухвали суду від 22.05.2023 щодо надання належним чином завіреної копії матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зокрема, не надано копій документів про склад спадкового нерухомого майна, а також не зазначено коло спадкоємців, які звернулися за прийняттям спадщини, що позбавить суд постановити по справі законне та обґрунтоване рішення. Причину ненадання вказаних доказів нотаріус не повідомила.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Смоляр А.О. підтримали заяву та просили її задовольнити.

Представники позивача - адвокати Радченко О.П. та Потапенко С.В. заперечували щодо задоволення заяви.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши доводи викладенні в заяві про забезпечення доказів, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

Таким чином, виходячи із аналізу наведених норм, суд задовольняє заяву про забезпечення доказів виключно у випадку, якщо є підстави вважати, що відповідний засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Саме, з метою недопущення випадків втрати доказів, забезпечення об`єктивного та всебічного розгляду і вирішення справи, існує інститут забезпечення доказів у цивільному судочинстві.

Верховний Суд в ухвалі від 26.11.2019 в справі № 401/1824/17 роз`яснив, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Отже, Верховний Суд вказав, що заява про забезпечення доказів може бути задоволена виключно у випадку одночасної наявності таких обставин: сторона не може отримати відповідний засіб доказування самостійно; наявні об`єктивні підстави вважати, що такі засоби доказування можуть бути безповоротно втрачені в майбутньому; заявник обґрунтував в заяві про забезпечення доказів об`єктивний ризик втрати засобу доказування в майбутньому та надав відповідні докази на підтвердження таких обставин.

Відповідно до положень ч.ч. 5, 6 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Проаналізувавши заяву про забезпечення доказів, суд вважає, що вона є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави припускати, що спадкова справа, заведена після смерті ОСОБА_3 , може бути втрачена. Більш того, на виконання ухвали суду від 22.05.2023 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Лук`яновою Т.І. було надано належним чином засвідчену копію спадкової справи. Щодо ненадання інформації про склад спадкового нерухомого майна та коло спадкоємців, суд звертає увагу, що листом № 90/02-14 від 31.05.2023 приватний нотаріус повідомила про неможливість надання такої інформації, оскільки можливість визначити коло спадкоємців буде тільки після винесення рішення у даній справі, а склад спадкового майна при подальшій видачі свідоцтва про право на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95, 116, 117, 118, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 та його представника - адвоката Смоляра Андрія Олександровича про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була врученою у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Г. В. Булгакова