ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8924/23 Справа № 216/5489/23 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

за участю секретаря судового засідання Примак Н.М.,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг цивільну справу № 216/5489/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» про захист прав споживачів,

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року (суддя Онопченко Ю.В.), постановлену в приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

21 серпня 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ТОВ «Сітісервіс-КР», про захист прав споживачів та просили суд визнати недійсною позовну заяву ТОВ «Сітісервіс-КР», про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, зареєстровану Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 29.03.2021 за вх.. № 7327, як правочин, що вчинений внаслідок помилки стосовно обставин, що мають істотне значення, а також з урахуванням нікчемності Договору ТОВ «Сітісервіс-КР» № 1406/05-18 від 03.06.2018 про надання послуг з управління будинком згідно приписів частини статті 220 ЦК України внаслідок відсутності його нотаріального посвідчення. Зобов`язати ТОВ «Сітісервіс-КР», повернути грошові кошти, отримані на підставі позовної заяви та відшкодувати завдані збитки.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської областівід 23 серпня 2023 року у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Сітісервіс-КР» про захист прав споживачів, відмовлено на підставі пункту 1 частини 1статті 186 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що 21 квітня 2022 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалив рішення у цивільній справі № 216/1685/21 за позовною заявою ТОВ «Сітісервіс-КР» про солідарне стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2023 року рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2022 року залишено без змін. Позивачами було реалізовано право на оскарження в апеляційному порядку судового рішення по вказаній справі. Крім того, ОСОБА_1 31 липня 2023 року надіслав суду заяву про перегляд судового рішення по цивільній справі № 216/1685/21 за нововиявленими обставинами. Згідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суд відмовив у відкритті провадження з підстави, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

КОРОТКИЙ ЗМІСТВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційних скаргах, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною внаслідок невідповідності засадам верховенства права та завданню цивільного судочинства, а тому підлягає скасуванню.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційні скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги та не врахував ті обставини, що предмети позовів різні, різними також є підстави зазначених позовів. Безпідставними є посилання суду на пункт 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, позов належить розглядати виключно за правилами цивільного судочинства. Питання про відкриття провадження по заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не вирішено.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2022 року позов ТОВ «Сітісервіс-КР» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, задоволено частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сітісервіс-КР» заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 5460,02 грн., суму інфляційних збитків в розмірі 671,01 грн., та 3% річних в розмірі 246,74 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» судовий збір у сумі 721,23 грн. з кожного.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2023 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2022 року залишено без змін.

Ухвалами Центрально-Міського районного суду від 27 вересня 2023 року заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд судового рішення по справі № 216/1685/21 за нововиявленими обставинами залишено без руху.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Сітісервіс-КР» про захист прав споживачів, суд першої інстанції виходив з того, що 21 квітня 2022 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалив рішення у цивільній справі № 216/1685/21 за позовною заявою ТОВ «Сітісервіс-КР» про солідарне стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2023 року рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2022 року залишено без змін. Позивачами було реалізовано право на оскарження в апеляційному порядку судового рішення по вказаній справі. Крім того, ОСОБА_1 31 липня 2023 року надіслав суду заяву про перегляд судового рішення по цивільній справі № 216/1685/21 за нововиявленими обставинами. Згідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суд відмовив у відкритті провадження з підстави, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статі 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до частин 1, 3 статей 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відкриття провадження у справі - стадія цивільного процесу, на якій суд вирішує питання про відкриття провадження по конкретній цивільній справі в суді першої інстанції, перевіряє наявність у особи, яка звернулася до суду, права на звернення до суду і дотримання встановленого порядку реалізації даного права.

Суд першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не може вдаватися до оцінки викладених позивачем обставин справи та доказів. Головним є те, щоб позовна заява містила виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, достатність яких в подальшому має бути оцінена судом в ході судового розгляду справи по суті.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд може залишити позовну заяву без руху, повернути позовну заяву або відмови у відкритті провадження в цивільній справі.

Вимоги статті 186 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Право на судовий захист в порядку цивільного судочинства може бути реалізовано, якщо розгляд та вирішення конкретної справи віднесено до компетенції суду загальної юрисдикції (справа є юрисдикційною (підвідомчою) місцевому загальному суду).

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ визначається статтею 15 ЦПК України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частиною першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Керуючись цим, вирішуючи питання про цивільну юрисдикцію загальних судів, необхідно, передусім, з`ясувати, чи не підлягає справа розгляду за правилами іншого судочинства. Отже, якщо вимога, що пред`явлена на вирішення до місцевого загального суду, є йому не юрисдикційною, суд відмовляє у відкритті провадження у справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначила, що «Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі» (пункти 26, 27).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Коли тотожність позовів не викликає сумніву, суддя повинен відмовити у відкритті провадження у справі за пункту 2 частини 1 статті 186 ЦПК України, постановивши такий процесуальний документ як ухвала про відмову у відкритті провадження у справі.

Якщо матимуть місце будь-які сумніви щодо тотожності позовів, тоді суддя повинен відкрити провадження у справі та розглянути питання про тотожність позовів у судовому засіданні. Якщо позови не є тотожними, справа підлягає розгляду та вирішенню по суті, а якщо позови тотожні, то справа підлягає закриттю відповідно до пункту 3 статті 255 ЦПК України. При цьому суд постановляє такий процесуальний документ як ухвала про закриття провадження у справі.

Отже суд першої інстанції, дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі та в своїй ухвалі помилково послався на пункт 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, за таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг обґрунтовані, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами, передбаченими процесуальним законом.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.О. Тимченко

Судді В.П. Зубакова

В.О. Остапенко