Справа №:755/1535/23
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
"02" листопада 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Арапіної Н.Є.,
з секретарем Цалко Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення,
11 жовтня 2023 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 775/1535/23 позовні вимоги позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволено частково: визначити місце проживання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування; стягнути аліменти з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі гривень) щомісячно, починаючи з 03 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття; в решті позовних вимог відмовити.
12 жовтня 2023 року від представника позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати.
Згідно ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Позивач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
У позовній заяві представником позивача було заявлено, що докази судових витрат будуть подані позивачем після ухвалення рішення по суті.
Стороною позивача виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Судом встановлено, що 13 січня 2023 року між позивачем та Адвокатським бюро «Ірини Лисенко» укладено Договір про надання правничої допомоги №60, додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 02 лютого 2023 року (а.с. 220-221, 222, т. 1).
Вартість витрат на правову допомогу позивач підтверджує:
актом № 2023-60/1 здачі-прийняття (надання послуг) (а.с. 224, т. 1);
рахунком № 2023-60/1 від 20 червня 2023 року, згідно якого адвокатом надано послугу написання, оформлення та подання до суду позовної заяви про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів (6 год), що оцінено у 4 500 грн (а.с. 222 а, т. 1).
платіжною інструкцією № 453790008 від 06 червня 2023 року на суму 4 500 грн (а.с. 223, т. 1);
актом № 2023-60/2 здачі-прийняття (надання послуг) (а.с. 227, т. 1);
рахунком № 2023-60/2 від 20 червня 2023 року, згідно якого адвокатом надано послуги написання, оформлення та направлення поштою адвокатського запиту № 2023/60-1 від 13.03.2023, написання, оформлення та подання до суду відповіді на відзив у справі, клопотання про витребування доказів (4 год), щ оцінено у 3 000 грн. Крім того адвокатом надано послугу участі у судовому засіданні 21.03.2023 (2 год), що оцінено у 1 500 грн (а.с. 225, т. 1);
платіжною інструкцією № 459516059 від 21 червня 2023 року на суму 4 500 грн (а.с. 226, т. 1);
рахунком № 2023-60/3 від 11 жовтня 2023 року згідно якого адвокатом надано послуги написання, оформлення та подання до суду пояснень по справі (2 год), що оцінено у 1 500 грн, участь у судовому засідання 20.06.2023 та написання заперечень на зустрічну позовну заяву (2 год), що оцінено у 1 500 грн, участь у судовому засіданні 27.07.2023 (1 год), що оцінено у 750 грн та участь у судовому засіданні 11.10.2023 (1 год), що оцінено у 750 грн (а.с. 228,т. 1).
Відповідач скористався своїм правом подачі заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити із критерію реальності та співмірності адвокатських витрат (а.с. 2-5, т. 2).
Представник позивача подала до суду пояснення, в яких не погоджується із запереченнями відповідача та зазначає, що стороною позивача виконано вимоги, встановлені процесуальним законом щодо надання усіх доказів на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу (а.с. 18-21, т. 2).
Дослідивши матеріали справи суд приходить висновку, що обсяг виконаної роботи не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності в частині розміру гонорару, а відтак, керуючись встановленими законом принципами виваженості та розумності, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу частково у розмірі 8 000 грн. В решті заяви відмовити.
Керуючись Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст.ст. 133, 134, 137, 141, 260, 270, 353 ЦПК України,
Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Доповнити рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн.
В решті заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна