Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-п/641/49/2023 Справа № 641/796/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Музиченко В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Подосокорської А.О.,

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідача - ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові заяву відповідача ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2023 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 05.06.2019 року в Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1679 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, яка мотивована тим, що судових повісток про виклик в судове засідання по даній справі він не отримував, матеріали справи не містять рекомендованого повідомлення про вручення йому судових повісток, тому він не був обізнаний про дату та час розгляду справи та був позбавлений можливості брати участь в судовому засіданні та вжити заходів для примирення або врегулювання спору за участю судді, оскільки у них є маленька дитина, а тому сім`я могла бути збережена. Його неявка в судові засідання є поважною, оскільки у період з 23.11.2022 по 21.08.2023 року він перебував за кордоном і його дружина про це знала. Надана позивачкою довідка ВПО від 18.02.2019 не відповідає дійсності, оскільки є довідка від 01.09.2021 про взяття його на облік як ВПО за адресою: АДРЕСА_1 . Він має намір зберегти сім`ю заради своєї доньки. Дружині було відомо місце його проживання, оскільки до 25.02.2023 року вони разом проживали у Румунії, однак дружина з донькою від нього втекла з незрозумілих йому причин. На сьогодні дружина позбавляє його всіх прав щодо участі у вихованні дитини. У Румунії дружина зверталась до судових органів із заявою вчинення домашнього насильства, однак її заяви були відхилені. Він хвилюється за психологічний стан дружини. Просить заочне рішення скасувати та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач та її представники в судовому засіданні заперечувати проти скасування заочного рішення. Позивачка зазначила, що примирення між нею та відповідачем неможливо.

Відповідач та його представник заяву про скасування заочного рішення підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, ознайомившись із заявою про перегляд заочного рішення, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про необґрунтованість вимог заяви про перегляд заочного рішення у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Оскільки, в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем копії заочного рішення суду, а його представник ознайомився з матеріалами справи 18.09.2023 року, тому суд вважає причини пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення поважними та вважає за необхідне поновити їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Пункт 30 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. встановлює, що заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст.224 ЦПК України допускається лише у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Тобто, однією з необхідних умов для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання. Неявкою відповідача є його фактична відсутність в залі судового засідання при розгляді справи по суті. При цьому необхідно враховувати, що неявкою відповідача є його особиста відсутність, а також відсутність його представника.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, скасування заочного рішення можливе лише за умов одночасної наявності згаданих обставин.

Так, заявник зазначає, що шлюб можна зберегти, оскільки у них є малолітня дитина.

Разом із тим, суд зазначає, що докази, на які посилається заявник у заяві про перегляд заочного рішення не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Частиною 3 статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що зазначено в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в частині 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання".

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб фактично припинив існування та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать її інтересам. Позивачка категорично заперечує проти скасування заочного рішення, вказує про те, що із відповідачем вони не помирилися та вона не бажає цього робити.

Суд вважає, що незгода відповідача на розірвання шлюбу не може бути підставою для скасування заочного рішення суду.

Спір між сторонами виник з приводу особистих немайнових відносин, і відновлення реєстрації шлюбу без наміру й можливості відновлення сімейних відносин не ґрунтується на нормах СК України, оскільки відновити шлюб з особою, яка категорично проти цього заперечує неможливо.

Як зазначено в Постанові ОП ВС від 14.02.2022 року у справі №2-4744/11 дотримання вимог процесуальної форми (у тому числі й щодо належного повідомлення учасників справи про час та місце судового розгляду) є важливою гарантією їх прав та передумовою ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Але надмірний процесуальний формалізм, який не враховує вимог справедливості, добросовісності й розумності, може спотворити завдання цивільного судочинства, спричинивши прийняття явно несправедливого рішення.

Задоволення заяви про перегляд заочного рішення та його скасування без наміру відновлення сімейних відносин при обставинах, що істотно змінились з часу ухвалення відповідного рішення не відповідатиме вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та принципу юридичної визначеності.

Згідно ч. 3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачка у своїх поясненнях зазначила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в свою чергу відповідач посилався, що дружина чинить перешкоди щодо його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Суд роз`яснює сторонам, що питання утримання дитини, участі у її вихованні, визначенні місця проживання дитини не є предметом розгляду у справі щодо розірвання шлюбу. У разі виникнення спору, кожен із сторін не позбавлений права звернутись до суду з позовом про відновлення своїх порушених прав.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, сформованої, зокрема у справах "Салов проти України", "Проніна проти України" та "Серявін та інші проти України": принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Крім того, суд зазначає, що з моменту ухвалення рішення про розірвання шлюбу і до теперішнього часу пройшло більше шести місяців і за цей час жодних дій спрямованих на збереження сім`ї з боку відповідача не здійснювалось.

Виходячи з викладеного суд надав правову оцінку виключно визначальним позиціям сторін у даній справі, а не абсолютно усім доводам. При цьому, суд вважає, що це не впливає на обґрунтованість даного судового рішення, а також не свідчить про неповноту дослідження судом обставин справи та доводів сторін.

На переконання суду представником відповідача у своїй заяві про перегляд заочного рішення не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про існування обставин, що могли вплинути на розгляд справи по суті на момент постановлення рішення суду і, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.284,288 ЦПК України суд,

ухвалив:

Поновити ОСОБА_4 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.04.2023 року.

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.04.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -В. О. Музиченко