Справа № 489/5522/23
Номер провадження 2/489/2230/23
РІШЕННЯ

Іменем України

24 жовтня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач), третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Біцюк Тетяна Євгенівна про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування

встановив

У вересні 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є рідним сином ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач є рідним братом померлого. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з частини житлового будинку та земельної ділянки АДРЕСА_1 . 06.03.2023 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Біцюк Т.Є. за заявою позивача, спадкоємця за заповітом, була заведена спадкова справа №13/2023, номер у спадковому реєстрі 70350933. 18 серпня 2023 року позивач отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 49/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . 18.08.2023 позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що право власності на вищевказане майно належить померлому ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №604254 виданого 29.09.2010 Миколаївською міською радою. Також, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.08.2023 №НВ-023 вбачається, що співвласниками у праві спільної власності є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Оскільки частка померлого у спільній сумісній власності не визначена, у нотаріуса відсутня можливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з неможливістю визначити склад спадкового майна. Представник позивача просить визначити частки у праві спільної сумісної власності між співвласниками на земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:042:0006, між ОСОБА_3 у розмірі 49/100 часток у праві спільної власності та за ОСОБА_2 51/100 частки у праві спільної власності. Крім того, представник позивача просить визнати право власності на 49/100 часток у праві спільної часткової власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:042:0006, за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача просив розглядати справу без його участі та без участі позивача.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі, подав до суду заяву про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, просила розглядати справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.07.1992 вбачається, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71694231 від 06.03.2023 спадкодавцем зазначено ОСОБА_3 , номер спадкової справи у Спадковому реєстрі 70350933, номер у нотаріуса 13/2023, місце заведення та зберігання: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Біцюк Т.Є., дата заведення 06.03.2023.

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом №356 від 18.08.2023, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Біцюк Т.Є., вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 49/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідними господарськими і побутовими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належного спадкодавцю на праві приватної власності на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого 22 червня 1976 року ОСОБА_5 , нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори за реєстровим №3-3631, право власності зареєстровано 05.12.1992 Комунальним підприємством "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" за реєстровим №18036.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав №343363295 від 18.08.2023 ОСОБА_1 належить 49/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідними господарськими і побутовими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060).

З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.08.2023 №НВ-023 вбачається, що співвласниками земельної ділянки з кадастровим номером :04:042:0006, площею 0,0428 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у праві спільної власності є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №604254 від 29.09.2010).

Згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.08.2023, виданої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Біцюк Т.Є., з поданих документів невідомо яка саме частка у праві власності на земельну ділянку належала спадкодавцю ОСОБА_3 , у зв`язку з чим неможливо визначити склад спадкового майна та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Тому, ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 його батька ОСОБА_3 на частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0428 га, кадастровий номер :04:042:0006, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 355 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1 ст. 368 ЦК України).

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст. 369 ЦК України).

Згідно з ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 296/12087/19 від 27.12.2022 зазначено, що статтею 120 ЗК України визначено особливий правовий механізм переходу прав на земельну ділянку, який також пов`язаний з переходом права на будівлю і споруду, які розміщені на цій земельній ділянці. Так, відповідно до частин першої та четвертої статті 120 ЗК України, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. При цьому під час застосування положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України судам слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Суд враховує, що з копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.08.2023 №НВ-023 вбачається, що співвласниками земельної ділянки з кадастровим номером :04:042:0006, площею 0,0428 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у праві спільної власності є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Враховуючи, що ОСОБА_3 належало 49/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідними господарськими і побутовими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , йому необхідно визначити 49/100 часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:042:0006, а ОСОБА_2 51/100 частки у праві спільної сумісної власності на вищевказану земельну ділянку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

В ч.ч 1-3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності /спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі (ч.ч. 1-2 ст. 1226 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом №356 від 18.08.2023, посвідчене приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Біцюк Т.Є., після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 49/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідними господарськими і побутовими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 49/100 часток у праві спільної часткової власності на вище вказаний житловий будинок, до нього переходить право власності на 49/100 часток у праві спільної часткової власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:042:0006.

На підставі вище викладено, враховуючи, що відповідач подав до суду заяву про визнання позову, суд приходить до висновку, що необхідно визначити частки у праві спільної сумісної власності між співвласниками на земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:042:0006, між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 49/100 часток у праві спільної власності та за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) 51/100 частки у праві спільної власності. Крім того, необхідно визнати право власності на 49/100 часток у праві спільної часткової власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:042:0006, за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з визнанням ОСОБА_2 позовних вимог ОСОБА_1 , необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до платіжної інструкції №0.0..1 (код документа 9317-2480-1739-5965) від 08.09.2023, що становить 1495,00 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути інші 50% витрат зі сплати судового збору в розмірі 1495,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Задовольнити позов.

Визначити частки у праві спільної сумісної власності між співвласниками на земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:042:0006, між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 49/100 часток у праві спільної власності та за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) 51/100 частки у праві спільної власності.

Визнати право власності на 49/100 часток у праві спільної часткової власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:042:0006, за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 1495 грн. 00 коп. (одна тисяча чотириста дев`яносто п`ять гривень 00 копійок) судового збору, сплаченого відповідно до платіжної інструкції №0.0..1 (код документа 9317-2480-1739-5965) від 08.09.2023.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1495 грн. 00 коп. (одна тисяча чотириста дев`яносто п`ять гривень 00 копійок).

Виконання рішення в частині повернення судового збору покласти на органи Державної казначейської служби України.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Біцюк Тетяна Євгенівна, адреса: АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24.10.2023.

Суддя В. В. Кокорєв