Справа № 347/2283/22
Провадження № 2/347/148/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Крилюк М.І.

секретаря : Лазорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки)за несвоєчасну сплату аліментів, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки)за несвоєчасну сплату аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 30 січня 2012 року по цивільній справі № 2-20 за 2012 рік зобов`язано відповідачку ОСОБА_2 сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Вирішено стягувати аліменти з 28 листопада 2011 року. Відповідач забов`язана була сплачувати позивачу аліменти на утримання спільного сина - ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою- розрахунком про розмір заборгованості по виплаті аліментів, яка видана Путильським відділом ДВС від 21.03.2013 року.

Згідно даної довідки заборгованість відповідачки по сплаті аліментів за 2012 рік становила 4100 грн. Заборгованість по сплаті аліментів з 01.03.2013 року по 09.01.2021 року, на день досягнення спільним сином ОСОБА_3 , повноліття становить 78704 грн. 45 коп., що підтверджується розрахунками із сплати аліментів згідно виконавчого листа № 2-20/12 від 31.01.2012 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 350 грн. аліментів щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, які видані Косівським відділом державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області.

Просить стягнути із відповідачки ОСОБА_2 на його, ОСОБА_1 користь пеню (неустойку) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.03.2013 по 30.12.2020 року в сумі 63392 грн. а також судові витрати по справі, в тому числі сплачений судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

В судове засідання позивач в справі не з`явився, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі. Вимоги позову підтримує та просить задоволити в повному обсязі.

Відповідачка в справі, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, від представника відповідачки ОСОБА_4 до суду подано клопотання про розгляд справи без їх участі. Вимоги позову не визнають та заперечують. Просили постановити рішення суду про відмову в позові ОСОБА_1 .

Суд вивчивши матеріали справи, вважає вимоги позивача безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення за наступних підстав:

Судом встановлено, що рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 30.01.2012 року по цивільній справі № 2-20 за 2012 рік (а.с.28) зобов`язано відповідачку ОСОБА_2 сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Аліменти стягувати з 28 листопада 2011 року.

Таким чином відповідачка забов`язана була сплачувати позивачу аліменти на утримання спільного сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення повноліття, що підтверджується довідкою - розрахунком про розмір заборгованості по виплаті аліментів, яка видана Путильським відділом ДВС від 21.03.2013 року.

Згідно даної довідки (а.с.10) заборгованість відповідача по сплаті аліментів за 2012 рік становила 4100 грн.

Заборгованість по сплаті аліментів з 01.03.2013 року по 09.01.2021 року, на день досягнення спільним сином ОСОБА_3 повноліття, станом на 09.01.2021 року становить 78704 грн. 45 коп., що підтверджується Розрахунками із сплати аліментів згідно виконавчого листа № 2-20/12 від 31.01.2012 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 350 грн. аліментів щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, які видані Косівським відділом державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області (а.с.11-13).

Разом із тим суд звертає увагу, що в поданому до суду відповідачкою в справі ОСОБА_5 відзиві (а.с.52-55) вбачається, що фактично при розірванні шлюбу між ними була усна домовленість щодо визначення місця проживання їх дітей, а саме двоє дітей синів було залишено на проживання із нею а сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 із батьком, позивачем в справі.

Вказаний факт підтверджується копією позовної заяви (а.с.62)

Позивачка в заперечення заявлених до неї позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 30.07.2015 року про поділ спільного майна подружжя їй було виділено частину спільного майна подружжя вартістю 31800 грн , однак відповідачем вказане рішення залишилось не виконаним , а відтак останнім вказаним майном розпоряджається і на даний час на власний розсуд.

А також в поданому відзиві на позов позивачка посилається на той факт, що під час фактичного проживання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 із батьком, позивачем в цій справі, він не отримував належного догляду та виховання, батько примушував дитину до фізичної праці, через що син не відвідував школу . Фактично з 2019 року і до досягнення повноліття їх син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав із матір`ю, відповідачкою в справі, ОСОБА_5 .

Відповідно до долученої до матеріалів справи довідки начальника Косівського ВДВС у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління МЮ за № 7498/21.14-27 від 10.03.2023 року (а.с.61) вбачається, що за період з 28.11.2011 року по 09.01.2021 року сплачено аліменти в розмірі 3650 грн .

Долученою до матеріалів справи характеристикою виданою Бабинським старостинським округом (а.с.79) стверджено, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає в с.Бабин Косівського району, до складу сім`ї відповідачки в справі входять двоє дітей.

Із долученої до матеріалів справи характеристики Мариничівського навчально-виховного комплексу «Родина» Усть-Путильської сільської ради за № 46 від 30.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 6 класу навчався у вказаному навчальному закладі та характеризується позитивно. Проживає з матір`ю, відповідачкою в цій справі.

Саме по заяві матері, відповідачки в справі ОСОБА_2 , її сина було зараховано в 1 клас Вижницької ЗОШ інтертату І-ІІІ ст. ім.Н.Яремчука, що свідчить про участь матері у вихованні сина.

Відповідно до долученого відповідачкою до матеріалів справи акту обстеження матеріально-побутових умов виданого Бабинським старостинським округом 04.10.2023 року вбачається, що зі слів сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 періодично з 2019 року в господарстві відповідачки ОСОБА_10 проживає син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює різноробочим в с.Селятин Вижницького району Чернівецької області.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд звертає увагу, що позивачем в справі окрім розрахунку не наведеного суду жодного доказу в підтвердження факту проживання разом із ним сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та утримання ним дитини.

Також позивачем не спростовано доказів відповідачки в частині твердження, що їх син ОСОБА_3 фактично з 2019 року і до досягнення повноліття проживав разом із нею та знаходився на її утриманні.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ятастатті 7 СК України).

Згідно зістаттею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормамиЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та другастатті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першоїстатті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першоюстатті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму№3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Враховуючи докази надані учасниками справи, суд вважає, що в діях відповідачки відсутня винна поведінка щодо несплати заборгованості по аліментах, враховуючи той факт, що фактично син за вказаний період проживав разом із нею та знаходився на її утриманні, чого не спростовано позивачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина відповідачки у сплаті аліментів у неповному розмірі відсутня, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідачки неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

На підставі наведеного, ст. ст. 8, 196 СК України, ст.ст. 9, 614 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_11 про стягнення пені (неустойки)за несвоєчасну сплату аліментів відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя М.І.Крилюк