Справа № 495/4893/23
№ провадження 2/495/2724/2023
Ухвала

іменем україни

02 жовтня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

судді - Заверюха В.О., при секретарі - Задорожна Ю.І.,

за участю: представника відповідача - адвоката Васильєва П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження заяву представника позивача - адвоката Гафійчука Сергія Дмитровича про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха Валентина Олексійовича від розгляду цивільної справи №495/4893/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку набувалої давності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просять: - визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею - 85,2 кв.м., житловою площею - 35,0 кв.м., який в цілому складається з: літ.«А» - житловий будинок, літ.«Б» - літня кухня; літ.«в» - підвал з шийкою; літ.«З» - вбиральня; №2,3 - споруди; №5-8,І - споруди в порядку набувалої давності; - визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вчинене державним реєстратором Єднаковим Олегом Олександровичем реєстраційна служба Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 25.09.2015 року о 11:15:10 індексний номер: 24750465 на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.04.2012 року справа №1505/2703/2012, на підставі якого за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею - 59,5 кв.м., житловою площею - 38,6 кв.м., який в цілому складається з: літ.«А» - житловий будинок, літ.«Б» - літня кухня; літ.«В» - сарай; літ.«З» - вбиральня; №1-5 споруди, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №03, номер запису про право власності 11347818.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.05.2023 року позов залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду про залишення позову без руху позивачем було надано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.07.2023 року підготовче судове засідання закрито та справа призначена до судового розгляду по суті.

02.10.2023 року від представника позивача - адвоката Гафійчука Сергія Дмитровича до суду надійшла заява про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха Валентина Олексійовича від розгляду цивільної справи №495/4893/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку набувалої давності.

Заяву мотивує тим, що суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха Валентин Олексійович під час відкриття провадження по справі відмовив у задоволенні клопотання позивачів про накладення арешту на житловий будинок, який є предметом спору, що дало можливість примусово виселити позивачів із займаного житлового будинку. В подальшому суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха Валентин Олексійович відмовив у задоволенні клопотання позивачів про витребування доказів, що позбавило позивачів надати додаткові докази та перешкодило в повному та всебічному розгляді даної справи. У звязку з чим у позивачів існують сумніви стосовно об`єктивності судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха Валентина Олексійовича у розгляді даної справи та вважають, що суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха Валентин Олексійович підлягає відводу від розгляду даної справи.

В судове засідання представник позивачів не зявився, просив справу розглядати у його відсутність.

В судовому засіданні представник відповідача заперечуав проти задоволення заяви про відвід, вважає її необгрунтованою та просив відмовити у задоволенні.

Вивчивши заяву про відвід, вислухавши представника відповідача, матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Підстави для відводу судді передбачені ст.36 ЦПК України і розширеному тлумаченню не підлягають.

Тобто, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Згідно ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Із наведеного слідує, що відвід повинен бути вмотивований із наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, то це є підставою для відмови у його задоволенні.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частина 3 ст.40 ЦПК України визначає, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а Заявлений представником позивача відвід не містять обґрунтованих підстав упередженості чи необ`єктивності судді, не зазначено та не надано належних доказів про наявність обставин, які б викликали сумнів у безсторонності головуючого в справі судді, а обставини, на які посилається представник позивача, як на підстави відводу судді, є необґрунтованими.

У заяві про відвід зазначається про те, що суддею у задоволенні клопотання позивачів було відмовлено, таким чином, у позивачів виникає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, що є підставою для відводу судді.

Разом з тим, з заяви про відвід не встановлено наявності будь-яких обставин, що свідчать про те, що головуючий суддя не є безстороннім, неупередженим або об`єктивним, а доводи представника позивача ґрунтуються на припущеннях.

Частиною 4 ст.36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, суддя прийшов до висновку, що фактів, які б свідчили про обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді не наведено, передбачені ст.36 ЦПК України підстави для відводу відсутні, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Гафійчука Сергія Дмитровича про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха Валентина Олексійовича від розгляду цивільної справи №495/4893/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку набувалої давності - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Заверюха В.О.