Справа № 727/7441/23
Провадження № 2/727/1372/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючий суддя Слободян Г.М.

секретар судового засідання Чекан Х.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою МКП «Чернівцітеплокомуненерго» (місце знаходження м. Чернівці, вул. Максимовича, 19-А, ) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ); ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за надані житлові комунальні послуги з постачання теплової енергії, ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову. Позивач МКП Чернівцітеплокомуненерго звернулося в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилаються на те, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надавало і продовжує надавати послуги з постачання теплової енергії до квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . Вказують, що послуги централізованого опалення до квартири відповідачів, надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць, відповідно по роках. Вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді та розрахунки проводились згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг №650 від 06.06.2014 року, №146 від 17.10.2014 року, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015 року, №1171 від 31.03.2015 року, №969 від 09.06.2016 року, №1536 від 28.12.2017 року. При цьому, величина тарифу та його зміни доводились до споживачів регулярно і своєчасно. Посилаються на те, що у відповідності до ст.19 Закону Україну «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року - споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично відпущену теплову енергію та згідно ст.ст.64, 67, 156, 162 ЖК України споживач зобов`язаний щомісячно вносити на рахунок заявника оплату за теплопостачання його квартири. Оплата за надані послуги повинна здійснюватись споживачами не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим відповідно до п.18 Постанови КМУ від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Окрім наведеного, мотивують заявлені вимоги і тим, що у відповідачів, за період з 01.11.2021р по 31.05.2023 року утворилась заборгованість за надані послугу за опалення місць загального користування будинком в розмірі 2749,51 грн. та за абонентське обслуговування у сумі 410,78 грн. На попередження позивача про добровільну сплату вказаної заборгованості, тим самим відмовившись в добровільному порядку вирішити питання щодо погашенню заборгованості. Просять, заявлений позов задовольнити.

Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31.07.2023 року відкрито спрощене провадження по справі, без виклику сторін.

Відзиву на позовну заяву не поступило від відповідачів

Представник позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» Ринжук Г.М. в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи; до суду останньою скеровано заяву про розгляд справи за її відсутності; у наданій заяві позов підтримано в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду відповідно були повідомлені належним чином, відомостей про поважність причин неявки відповідачами не зазначено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18 зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 16.08.2023 року згідно ст.281 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до протоколу судового засідання.

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на наступне. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Положення ст. 4 ЦК України визначають право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Досліджені судом докази та застосовані норми права. Судом, належними доказами встановлено, що відповідачі зареєстровані з адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади (а.с. 10)

Судом встановлено, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , розташована у вказаному багатоквартирному житловому будинку, який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання. До вказаного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення. Дана квартира відключена від системи централізованого опалення. Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» №417-VIII від 14.05.2015 року, визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку та регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного обладнання) житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Таким чином, всі співвласники будинку (власники квартир), в тому числі і власники квартир з індивідуальним опаленням, повинні брати участь у загальних витратах на опалення будинку пропорційно займаній площі житла. Відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.12.2018 №315, загальний обсяг спожитої теплової енергії, визначений за допомогою вузла комерційного обліку теплової енергії, складається з наступних основних складових: - обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача; - обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будинку; - обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення обсягу теплової енергії, який надходить від ділянки транзитного трубопроводу.

Комерційний прилад обліку теплової енергії обліковує всю теплову енергію, витрачену у будівлі, а не лише на опалення квартир, які не відокремлені від системи теплопостачання. Кожен співвласник квартири, приміщення оплачує свою частку. Дві складові оплачують усі співвласники будівлі це обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та функціонування системи. Нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII передбачено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Оскільки співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Порядок надання послуг з опалення та гарячого водопостачання також передбачений «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно з п. 18 вищевказаних правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і не договірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), а також у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18).

Згідно зі ст. ст. 13,14 ЦК України цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором відповідачам було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 для проведення розрахунків (а.с.8).

Між позивачем та відповідачами укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (а.с.13,14), який є публічним договором приєднання відповідно до п.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11 2017 року №2189-VIII (далі договір) та розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради https://city.cv.ua/ та на офіційному веб-сайті Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» https://teplo.cv.ua/.

Статтею 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» №2119-VIII від 22.06.2017 передбачено, що витрати оператора (їх складових частин) відшкодовується споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування за умови укладення індивідуальних договорів та з урахуванням особливостей, визначених цим Законом і Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Отже, нарахування плати за обсяги теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, плата за абонентське обслуговування є обов`язковою для власників квартир з індивідуальною системою опалення.

Однак, передбачених зазначеними нормами обов`язків відповідачі не виконали, внаслідок чого заборгували позивачу за надані послуги за опалення місць загального користування будинком за період 01.11.2021 року по 31.05.2023 року в сумі 2749,51 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.11,12).

Також, згідно п.6 ст.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII споживачами, які отримують послуги теплопостачання здійснюється плата за абонентське обслуговування. Плата за абонентське обслуговування платіж, який споживач сплачує виконавцю послуги для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних із здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами у багатоквартирному будинку, та у випадках, визначених Законом, також і витрати на обслуговування лічильників теплової енергії.

Разом з цим, відповідач не здійснював плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 410,78 грн. за період з 01.11.2021 року по 31.05.2023 року (а.с.12). На попередження позивача про добровільну сплату заборгованості за надані послуги відповідачі не відреагували, тим самим відмовившись в добровільному порядку вирішити питання по її погашенню (а.с.9).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Такої практики щодо відшкодування витрат надавачу послуг з теплопостачання для мешканців квартир, які користуються автономним опаленням у власних приміщеннях дотримується Верховний Суд України у рішенні у справі №6-1207цс17 від 23.08.2017 року, однозначно зазначивши, що: «відповідач користується послугами з централізованого опалення місць загального користування будинку, які надає позивач, тому зобов`язаний їх оплачувати відповідно до Методики».

Також, Постановою Верховного суду України від 22 грудня 2020 року по справі № 311/3489/18 визначено, що споживач, який відключений від системи централізованого опалення, зобов`язаний брати участь у загальних витратах на опалення, зокрема, місць загального користування. Позиція Верховного суду України ґрунтується на тому, що спільним майном у багатоквартирному будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачами не подано суду доказів про те, що надані позивачем розрахунки заборгованості та застосовані ним тарифи проведено неправильно, не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження ненадання чи неналежного надання позивачем послуг за спірний період. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги доведені належними і допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2684,00 грн., який був сплачений позивачем при поданні позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, суд УХВАЛИВ:

Заочне рішення по справі. Позовні вимоги Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» () про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії - задовольнити.

Стягнути солідарно з відповідачів: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ); ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» на р/р НОМЕР_3 в філії Чернівецького облуправління АТ «Ощадбанк» м. Чернівці, МФО 356334, код 34519280 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в розмірі 2749,51 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн., документально підтверджені платіжною інструкцією №000-004155 від 04.07.2023 року.

Стягнути солідарно з відповідачів: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ); ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» на р/р НОМЕР_4 в філії АТ «ПриватБанк» м. Чернівці, МФО 356334, код 34519280 - плату за абонентське обслуговування в розмірі 410 грн. 78 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 28.08.2023р.

Суддя Слободян