Справа № 196/1293/21
№ провадження 2/196/46/2023
23 жовтня 2023 року смт Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Костюкова Д.Г.,
за участю секретаря судового засідання: Дорошенко В.В.,
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: адвоката Гребенюк Б.В.,
представника відповідача: адвоката Плотниченко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції в залі суду в смт Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Людмила» про розірвання договору оренди землі,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача Селянського (фермерського) господарства «Людмила», про розірвання договору оренди землі.
Відповідно до п.2.2 Договору за користування земельною ділянкою відповідач сплачує їй орендну плату у розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням щорічного підвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії Договору.
Відповідно до абзацу 5 п.2.2 Договору, періодичність виплати орендної плати з 1 січня по 31 грудня щороку протягом терміну дії Договору.
Відповідач не сплачував орендну плату у 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 роках та станом на день подачі позову ще не сплатив орендну плату за 2021 рік.
Вказала, що вирішила скористатись своїм правом розірвати договір з відповідачем, який систематично не виконує свої зобов`язання за Договором.
Відповідачу було двічі надіслано письмові заяви про відсутність оплати за оренду землі, та прохання надати підтвердження про сплату орендної плати. Відповідач отримувати поштові листи відмовився.
Оскільки СФГ «Людмила» у період 2016-2020 роки не виконано істотних умов договору оренди, а саме: - систематична несплата орендної плати, яка передбачена Договором, тому є всі наявні підстави для розірвання Договору оренди землі згідно вимог пункту д) ч.1 ст.141 ЗКУ, ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» та ст.651 ЦК України.
Також відповідачем не виконано зобов`язання відповідно до розділу 3 Договору: допущено погіршення екологічного стану й родючості земельної ділянки; не економно використано землю: не здійснено комплекс заходів щодо поліпшення орендованої та прилягаючих земель.
21 серпня 2016р. на підставі Акту прийому-передачі позивач передав відповідачу в оренду земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до п.2.3 Договору: «Договір оренди земельної ділянки укладається терміном строком 49 років, починаючи з дня державної реєстрації».
Права та обов`язки сторін, в тому числі право користування земельною ділянкою та обов`язок сплачувати орендну плату виникли у відповідача 16.08.2016р. з моменту державної реєстрації.
Позивач заявляє та підтверджує факт того, що саме систематичне невиконання відповідачем п.2.2 Договору й є підставою для розірвання договору оренди землі.
Отже, якщо договором оренди передбачена сплата орендної плати щорічно, то систематичною може бути визнана несплата протягом 2 і більше років. Якщо сплата орендної плати передбачена щомісячно, то відповідно несплата протягом 2 і більше місяців може бути визнана систематичною.
Тобто, позивач посилаючись на систематичну несплату відповідачем орендної плати за 2016-2021р. не врахував, що частина 8 пункту 2.2 Договору передбачає: Орендар сплачує орендну плату протягом строку дії Договору не пізніше як у термін, встановлений у цьому договорі Оренди. Орендар за погодженням з Орендодавцем, може відразу після державної реєстрації Договору виплатити орендну плату в повному обсязі за весь термін дії Договору, чи у випадку необхідності перенести термін дії орендної плати».
Протягом 2016 року Орендодавець отримав від Орендаря у рахунок орендної плати грошові кошти у розмірі 119241 грн. У 2017 році до листопада місяця Орендодавець від Орендаря отримав у рахунок орендної плати грошові кошти у розмірі 293700 грн. Таким чином, протягом 2016-2017 років Орендодавець отримав від Орендаря 412941 грн., що з огляду на вартість орендної плати за один рік, Орендарем фактично було сплачено орендну плату за 30 років та 7 місяців.
У подальшому 14 грудня 2017 року позивач перебуваючи в адміністративній будівлі СФГ «Людмила» у рахунок орендної плати отримала від керівника СФГ «Людмила» ОСОБА_3 грошову суму у розмірі 250000 грн., таким чином, за згодою Орендодавця, вона отримала орендну плату у повному обсязі за весь період дії Договору оренди, про що було написано розписку.
Тобто, позивач отримавши грошові кошти від відповідача за весь період дії Договору у 2017 році і тим самим визнавши всі умови цього Договору, звернувся до суду з позовною заявою про розірвання Договору оренди землі, посилаючись на виконані відповідачем зобов`язання за Договором. Доводи викладені позивачем в позовній заяві щодо несплати відповідачем орендної плати за 2016 -2021р. є недопустимими.
Крім того, позивачем не надано жодних доказів невиплати йому орендної плати відповідачем.
Позивач у позові посилається на порушення відповідачем розділу 3 Договору допущення погіршення екологічного стану й родючості, однак це лише припущення позивача.
На підставі викладеного, прохає відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до СФГ «Людмила» про розірвання договору оренди в повному обсязі.
13 лютого 2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гребенюка Б.В., в якій представник позивача вказав, що додаток у відзиві на позовну заяву під номером п`ять не є розпискою, оскільки не містить всіх елементів властивих документу, не містить суму, конкретизацію щодо земельної ділянки чи Договору, та є неналежним доказом.
Щодо касових ордерів, то позивачка наголошує, що не отримувала суми коштів зазначених у касових ордерах. Видаткові касові ордери неналежно оформлені відсутні підписи керівника та головного бухгалтера відповідача, п`ять касових ордерів датовані раніше за дату реєстрації Договору оренди.
Щодо вимог законодавства про ведення касових операцій юридичними особами, які діяли в період з 2013 по грудень 2017р., відповідно до постанови Правління НБУ від 15.12.2004р. №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» - у касових ордерах зазначається підстава для їх складання і перелічуються додані до них документи; документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або працівник підприємства, який на це уповноважений.
Договір оренди зареєстрований 11.08.2016р. Деякі видаткові касові ордери видані раніше, аніж дата реєстрації Договору оренди: накладна №____ від 27.01.2016р. (2755грн.), видатковий касовий ордер 28 березня 2016 року (22 406 грн.), видатковий касовий ордер 25 квітня 2016 року ( 2 000 грн.), видатковий касовий ордер 26 травня 2016р. (30 000 грн.), видатковий касовий ордер 31 травня 2016 року (30 000 грн.), видатковий касовий ордер 28 липня 2016 року (3 000 грн.), тому перелічені ордери не є належними доказами.
Касові ордери від: 02.07.2017р., 26.10.2017р., 30.12.2018р. не містять підстав.
Накладні від 14.09.2017р., 08.11.2016р., накладна без дати (сахар 700 грн) не містять підтвердження оплати відповідачем за Договором оренди.
Під час укладання та реєстрації Договору оренди, сторонами не було погоджено та підписано Додаток №1, Додаток №2 до Договору оренди.
Тому, як зазначено у Договорі оренди «орендар сплачує орендну плату протягом строку дії договору не пізніше як у термін, встановлений у цьому договорі», разом з тим, розрахунки щодо сплати оренди та терміни оплати оренди, що мали б бути викладені у Додатку №1 та №2 сторонами не було підписано. У такому разі можливо посилатись лише на абз.1 п.2.2 Договору оренди оплата за кожен рік, а не наперед за всі роки, як зазначено у відзиві відповідача.
Орендодавець не надавав згоди Орендарю на виплату орендної плати в повному обсязі за весь термін дії Договору оренди, оскільки сторони не досягли згоди, щодо суми для виплати наперед, відповідно не уклали Додаток №1 та №2.
Після реєстрації Договору оренди позивачка опинилась в залежності від відповідача, оскільки розірвати Договір ще не було підстав, а досягти домовленостей по розрахункам сплати сум за оренду, які викладені в Додатках №1,№2 не вдалося. Відповідач після реєстрації договору, надав позивачці пусті бланки видаткових касових ордерів для підписання їх позивачкою, мотивуючи це тим, що позивачка зможе отримати орендну плату за землю у тих сумах та строки коли відповідач буде фінансово спроможним. Позивачка так і не отримала кошти за орендну плату земельної ділянки по Договору оренди і по цей час.
Щодо твердження відповідача стосовно того, що позивачка не надала до суду доказів про неотримання оплати за оренду, то у 2020 році позивачка підготувала та направила декілька листів на адресу відповідача, про що надано докази.
13 квітня 2023 року на адресу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від представника відповідача СФГ «Людмила» адвоката Плотниченко М.М. надійшло заперечення на відповідь на відзив від 11.04.2023р.. в якому вказав наступне.
Дійсно між СФГ «Людмила» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки від 20.07.2016р. Відповідно до п.2.3 Договору «Договір оренди земельної ділянки укладається терміном 49 років, починаючи з дня державної реєстрації». Ч.8 п.2.2 Договору передбачає: «Орендар сплачує орендну плату протягом дії Договору не пізніше як у термін, встановлений у цьому Договорі оренди. Орендар за погодженням з Орендодавцем може відразу після державної реєстрації Договору виплатити орендну плату в повному обсязі за весь термін дії Договору, чи у необхідності перенести термін дії орендної плати».
Після недовгого часу користування землею, у 2017 році СФГ «Людмила» скористалося своїм правом, передбаченим п.2.2 ч.8 Договору та повністю за весь період сплатило ОСОБА_1 орендну плату за землю, передбачену дією Договору оренди, а ОСОБА_1 в свою чергу прийняла цю орендну плату в повному обсязі, про що добровільно написала розписку.
Те, що у розписці не вказано кому ця розписка написана, не усуває самого факту отримання ОСОБА_1 повної орендної плати за Договором та написання розписки у такому форматі. А те, що вона її написала у підтвердження отримання повного розрахунку за використання землі, підтверджується тим фактом, що у власності ОСОБА_1 немає іншої земельної ділянки, яку б вона у 2016-2017 роках могла передати будь-якій особі за Договором оренди на 49 років. Так як на той час було укладено Договір лише з СФГ «Людмила», то і така розписка гр. ОСОБА_1 може стосуватись лише єдиного існуючого Договору з СФГ «Людмила» від 20.07.2016р.
Також отримання гр. ОСОБА_1 орендної плати у повному обсязі та написання нею про це розписки, підтверджується змістом відео, яке надано до суду. На відео присутня ОСОБА_1 , представники СФГ «Людмила», бухгалтер СФГ «Торяник» Логвиненко С.О. На відео ОСОБА_1 при розмові вголос підтверджує факт отримання нею орендної плати у повному обсязі та те, що вона написала розписку. Демченко у своїх висловлюваннях навіть пропонує повернути СФГ «Людмила» всі отримані нею кошти, якщо СФГ «Людмила» погодиться розірвати Договір оренди земельної ділянки від 20.07.2016р.
СФГ «Людмила» звертає увагу на те, що виплачувало ОСОБА_1 грошові кошти на її підтримку поза межами суми сплаченої оренди за 49 років, тим самим додатково сплачуючи оренду, компенсуючи інфляційні процеси.
Твердження позивача про те, що СФГ «Людмила» після реєстрації Договору, поставивши позивача у залежність, надало позивачу пусті бланки видаткових касових ордерів для підписання їх позивачем не відповідають дійсності та не мають підґрунтя.
Позовна заява ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Людмила» про розірвання договору оренди землі з додатками надійшла до суду 28 грудня 2021 року.
Згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021 року, призначення не відбулося, не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022 року, вказану справу 10.01.2022 року передано на розгляд судді Руснак А.І.
Ухвалою судді від 10 січня 2022 року відкрито провадження по справі і призначено підготовче судове засідання за правилами загального провадження.
03.02.2022р. на адресу Царичанського районного суду Дніпропетровської області надійшла апеляційна скарга представника відповідача Селянського (фермерського) господарства «Людмила» - адвоката Плотниченко М.М. від 29.01.2022р. на ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області про відкриття провадження від 10.01.2022р.
14 лютого 2022 року Дніпровським апеляційним судом винесено ухвалу про повернення апеляційної скарги Селянського (фермерського) господарства «Людмила» на ухвалу судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року.
Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 23.09.2022 року №15, на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30, на підставі рішення зборів суддів Царичанського районного суду Дніпропетровської області №3 від 24 серпня 2022 року, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Людмила» про розірвання договору оренди землі, передано на повторний автоматизований розподіл.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2022 року, вказану справу 23.09.2022 року передано на розгляд судді Костюкова Д.Г.
Ухвалою судді від 26 вересня 2022 року справу прийнято до провадження судді Костюкова Д.Г. і призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.04.2023р. закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Людмила» про розірвання договору оренди землі та призначено справу до розгляду по суті.
Представник позивачки адвокат Гребенюк Б.Г. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що з 2021 року відповідач СФГ «Людмила» не контактує з позивачкою ОСОБА_1 . Кошти отримані позивачкою ОСОБА_1 в розмірі 45 000 грн. та 17 000 грн. це кошти за іншу земельну ділянку. Всі накладні додані до матеріалів справи мають недооформлений стан та відсутні докази сплати коштів за оренду земельної ділянки. В накладних міститься інформація про сплату коштів за інший пай. За що отримувала позивачка кошти незрозуміло. Всі документи надані відповідачем не доводять сплати орендної плати. У накладних міститься різна інформація, що підтверджує, що кошти виплачені позивачці за іншою орендою землі. За цим договором позивачка кошти не отримувала. Договір оренди передбачав додаткову угоду із способом розрахунку. Домовленостей щодо сплати наперед між сторонами не було. Сума, яка сплачена наперед не дорівнює сумі оренди, яка передбачена Договором. Розписку про отримання коштів неможливо віднести до Договору укладеного на 49 років.
Представник відповідача Селянського (фермерського) господарства «Людмила» - адвокат Плотниченко М.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та прохав відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що позивачці ОСОБА_1 всі кошти за оренду землі виплачено, що підтверджується розпискою та видатковими накладними.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона працює бухгалтером у СФГ «Торяник» та перебуває в одному кабінеті з керівництвом СФГ «Людмила». ОСОБА_1 неодноразово зверталась про отримання грошових коштів до СФГ «Людмила» та отримувала кошти, скільки та коли не пам`ятає. Вона бачила, що ОСОБА_1 писала розписку про отримання коштів за оренду землі. Була присутня при написанні розписки. Знає за один договір оренди.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
20 липня 2016 року ОСОБА_1 уклала з Селянським (Фермерським) господарством «Людмила» Договір оренди земельної ділянки, який 16.08.2016 року був зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно(а.с.14-15).
Відповідно до Розділу 1 Договору сторони домовились, що вартість земельної ділянки станом на 01.01.2016 (з урахуванням індексу 1,249) становить 106248,54х1,249=132704,43 грн.
Пунктом 2.2 Договору оренди встановлено, що за користування вказаної в Договорі оренди земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі: 4% від грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням щорічного підвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії договору відповідно до розрахунків викладених в ч.1 додатку 1, який є невід`ємною частиною Договору за кожен календарний рік терміну дії Договору. Розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, вказується в розрахунку (повинен коригуватися згідно індексації грошової оцінки землі та вимог чинного законодавства) і не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством. Періодичність виплати орендної плати з 1 січня по 31 грудня щороку протягом терміну дії Договору. Орендар сплачує орендну плату протягом дії Договору не пізніше, як у термін, встановлений у цьому договорі оренди. Орендар, за погодженням з орендодавцем, може відразу після державної реєстрації договору виплатити орендну плату в повному обсязі за весь термін дії Договору, чи у випадках необхідності, перенести термін дії орендної плати.
Строк дії договору сторонами у п.2.3 Договору встановлено 49 років, починаючи з дати його державної реєстрації. У Розділі 3 Договору сторони передбачили, що дія Договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою Сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, передбачених законом. Розірвання цього Договору в односторонньому порядку не допускається.
21 серпня 2016 року між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «Людмила» погоджено Акт передачі та прийому земельної ділянки (зворот а.с.20).
Позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги про розірвання Договору оренди земельної ділянки, як в позовній заяві, так і в судовому засіданні, посилається, зокрема, на ту обставину, що відповідач за період 2016-2021 р.р. не сплатив оренду плату в розмірі та на умовах, передбачених спірним договором, що є істотним порушенням умов спірного договору та підставою для його розірвання.
Відповідачем на спростування доводів позивача щодо систематичної несплати орендної плати за спірним Договором оренди земельної ділянки суду надано:
копію розписки від 14.12.2017, засвідченої підписом ОСОБА_1 , за змістом якої, останньою підтверджено, що за весь обсяг землі, який їй належав, розраховано в повному обсязі за строк з 2017р. по 2066р. (а.с.120);
видатковий касовий ордер від 25 квітня 2016р., дата складання 17.05.2016р., сума 2 000 грн., підстава: розрахунок за оренду земельного паю за 2016 рік, видано ОСОБА_1 (а.с.121)
накладна від 27.01.2016р. видано ОСОБА_8 , найменування ячмінь, кукурудза на суму 2 775 грн. (а.с.122);
накладна від 08.11.2016р. видано ОСОБА_9 , найменування кукурудза на суму 480 грн. (а.с.122);
видатковий касовий ордер від 26 травня 2016р., сума 30 000 грн., підстава відсутня, видано ОСОБА_1 (а.с.121);
видатковий касовий ордер від 31 травня 2016 р. на суму 30 000 грн. видано ОСОБА_1 , підстава розрахунок за оренду земельного паю за 2016 рік (а.с.127);
видатковий касовий ордер від 28 липня 2016 р. на суму 3000 грн. видано ОСОБА_1 , підстава аванс в рахунок паю (а.с.127);
видатковий касовий ордер від 22 вересня 2016р. видано ОСОБА_1 на суму 5000 грн., підстава аванс в рахунок паю (а.с.123);
видатковий касовий ордер від 28 вересня 2016р. на суму 22 406 грн. видано ОСОБА_1 , підстава в рахунок паю (а.с.124);
видатковий касовий ордер від 04 жовтня 2016 р. на суму 1000 грн. видано ОСОБА_1 , підстава в рахунок паю (а.с.126);
видатковий касовий ордер від 04 листопада 2016 р.. дата складання 04.10.2016р. на суму 200 грн. видано ОСОБА_1 , підстава в рахунок паю (а.с.126);
видатковий касовий ордер від 24 листопада 2016р. на суму 10 000 грн. видано ОСОБА_1 , підстава в борг (а.с.123);
видатковий касовий ордер від 08 листопада 2016р. видана ОСОБА_10 , дата складання 08.10.2016, на суму 9 000 грн., підстава в рахунок паю (а.с.124);
накладна №__ від 26 листопада 2016р. видана ОСОБА_11 в пай, найменування кукурудза на суму 1680 грн. (а.с.125);
накладна №__ без дати, видана ОСОБА_11 в пай, найменування сахар на суму 700 грн. (а.с.125);
видатковий касовий ордер від 16 червня 2017 р. на суму 8 000 грн. видано ОСОБА_1 , підстава аванс в рахунок паю (а.с.128);
видатковий касовий ордер від 14 березня 2017 р. на суму 5 000 грн. видано ОСОБА_1 , підстава орендна плата за 2017 рік (за 2 паї) (а.с.129);
видатковий касовий ордер від 22 березня 2017 р. на суму 5 000 грн. видано ОСОБА_1 , підстава орендна плата за 2017 рік (за 2 паї) (а.с.129);
видатковий касовий ордер від 31 березня 2017 р. на суму 10 000 грн. видано ОСОБА_1 , підстава орендна плата за 2017 рік (за 2 паї) (а.с.130);
видатковий касовий ордер, дата складання 11.04.2017 на суму 5 000 грн. видано ОСОБА_1 , підстава орендна плата за 2017 рік (за 2 паї) (а.с.130);
видатковий касовий ордер від 10.05.2017р., на суму 1 000 грн. видано ОСОБА_1 , підстава орендна плата за 2017 рік (за 2 паї) (а.с.131);
видатковий касовий ордер від 10.05.2017р., на суму 13 000 грн. видано ОСОБА_1 , підстава орендна плата за 2017 рік (за 2 паї) (а.с.131);
видатковий касовий ордер від 22.07.2017р., на суму 10 000 грн. видано ОСОБА_1 , підстава аванс в рахунок паю 2017 року (а.с.132);
видатковий касовий ордер від 18.07.2017р., на суму 15 000 грн. видано ОСОБА_1 , підстава аванс в рахунок паю (а.с.132);
видатковий касовий ордер від 2017р., на суму 10 000 грн. видано ОСОБА_12 , (а.с.133);
видатковий касовий ордер від 26.10.2017р., на суму 150 000 грн. видано ОСОБА_1 , (а.с.133);
видатковий касовий ордер від 22.09.2017р., на суму 20 000 грн. видано ОСОБА_1 , підстава в рахунок 2-го паю (а.с.134);
накладна від 14.09.2017р. видано ОСОБА_1 в пай (а.с.134);
видатковий касовий ордер від 30.12.2018р., на суму 5 000 грн. видано ОСОБА_11 , (а.с.135).
Факт належності підпису у наданих відповідачем доказах, а також факт отримання зазначених у них грошових коштів підтверджено позивачкою в судовому засіданні та не спростовано належними доказами.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Положеннями статей 24, 25 ЗУ «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Частиною першою статті 32 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Разом з тим за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.
Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Зазначені вище правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.07.2019 у справі № 289/718/18 та від 27.11.2018 у справі №912/1385/17.
Як встановлено в судовому засіданні у період 2016-2017 роки відповідачем у рахунок орендної плати по договору оренди земельної ділянки було здійснено виплати позивачці на загальну суму, яка значно перевищує розмір орендної плати за земельну ділянку як на момент подання позову, так і на момент винесення рішення.
Будь-якого розрахунку заборгованості відповідача зі сплати орендної плати та докази щодо цього позивачем суду не надано.
Суд не бере до уваги заяву сторони позивача про те, що грошові кошти від відповідача вона отримувала не в рахунок орендної плати за договором оренди земельної ділянки, оскільки доказів наявності будь-яких інших оплатних договірних правовідносин між позивачем та відповідачем суду не надано.
Суд відноситься критично до заяви позивачки про те, що грошові кошти вона отримувала у рахунок Договору про спільний обробіток землі від 02.02.2009, який укладений між Селянським (фермерським) господарством «Миколаївка» в особі керівника Догонової С.М. (позивачка ОСОБА_1 ) та Селянським (фермерським) господарством «Людмила» в особі керівника Торяник Л.І., оскільки даний договір є безоплатним, не передбачає собою отримання доходу у вигляді грошових коштів будь-якою стороною договору від іншої сторони, а укладений з метою організації і взаємного надання послуг у сфері обробітку земельних ділянок та вирощування на них сільськогосподарської продукції.
Більш того, як встановлено в судовому засіданні з досліджених розрахункових документів позивачка ОСОБА_1 отримувала грошові кошти від СФГ Людмила саме як фізична особа, а не як представник фермерського господарства.
Також суд бере до уваги розписку позивачки, відповідно до якої відповідач провів повний розрахунок з позивачкою за період з 2017р. по 2066р., тобто на строк укладеного договору оренди земельної ділянки.
Суд відноситься критично до заяви позивачки про те, що дану розписку вона написала під тиском відповідача, оскільки будь-яких доказів даного факту суду не надано.
Щодо доводів сторони позивача про незаконність виплати орендної плати наперед суд зауважує, що умовами Договору оренди земельної ділянки передбачено виплату орендарем орендної плати наперед за погодженням з орендодавцем.
В судовому засіданні представник відповідача стверджував, що з відповідачкою було погоджено виплату їй орендної плати наперед.
Суд зауважує, що умовами Договору не передбачена обов`язкова письмова форма погодження зміни терміну виплати орендної плати.
Як встановлено в судовому засіданні позивачка приймала від відповідача грошові кошти за орендну плату наперед без будь-яких зауважень, що свідчить про її безумовну згоду щодо зміни терміну сплати орендної плати.
Чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою.
Умови договору оренди землі про сплату орендної плати за майбутні періоди можуть бути погоджені сторонами договору оренди у формі, передбаченій ст.14 Закону України "Про оренду землі".
Водночас, беручи до уваги приписи ст.531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Таким чином, внесення орендарем коштів за майбутні періоди буде обґрунтованим та вважатиметься орендною платою за користування земельною ділянкою за договором оренди землі, якщо в договорі: або міститься положення про право орендаря сплачувати орендну плату за майбутні періоди (достроково); або взагалі нічого не сказано про таку можливість.
Судом встановлено, що умовами спірного Договору передбачена можливість за згодою сторін виплати орендної плати в повному обсязі за весь термін дії Договору після його державної реєстрації, а також можливість перенесення терміну дії орендної плати, а тому враховуючи положення статті 531 ЦК України, докази, які свідчать про те, що позивач погодилася на отримання орендної плати наперед, тобто за майбутні періоди, а також дії Орендаря, який сплатив вказану суму, належить дійти висновку, що сторони погодили вказаний порядок сплати орендної плати, і цей порядок було ними реалізовано.
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 20 листопада 2019 року у справі № 704/236/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 321/329/17, від 22 червня 2021 у справі № 364/546/19.
Щодо доводів позивача про непроведення індексації орендної плати суд зазначає наступне.
Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні Договору оренди земельної ділянки від 20.07.2016 між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «Людмила» у п.2.2 передбачено, що сторони погодили розмір орендної плати у грошовій формі, а саме: 4 % від грошової оцінки земельної ділянки, що відповідно до Розділу 1 становить на момент укладання договору 132704,43 грн., з урахуванням щорічного підвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії договору та повинен коригуватися згідно індексації грошової оцінки землі та вимог чинного законодавства.
Пунктом 9 підрозділу 6 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 30 листопада 2021 року № 1914IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень») встановлено, що індекс споживчих цін, який використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, застосовується із значенням 100 відсотків, зокрема за 20172022 роки для сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів).
Відповідно значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок становлять:
для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) за період за 2017 - 2022 роки 1,0;
для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) за 2016 рік 1,0.
Таким чином, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення у період 2016 2022 років не змінювався, та становив 1,0 %, що не впливало на визначений договором від 20 липня 2016 року розмір орендної плати.
Щодо зазначення в Договорі оренди про застосування індексу інфляції при виплаті орендної плати, то суд зауважує, що виплата орендної плати відбулася у 2016-2017 роках, та позивачем не надано розрахунок та докази того, що відповідачем не було враховано цих вимог Договору при сплаті орендної плати та що це вплинуло на розмір отриманої відповідачкою орендної плати, чим їй було завдано шкоду на момент пред`явлення позову.
Крім того, відповідно до висновку щодо застосування норми права, викладеного в п.66 Постанови ВС від 16.03.2020 року по справі № 922/1658/19, одночасна подвійна індексація орендної плати та індексація нормативної грошової оцінки не повинна застосовуватися.
Таким чином, позивачем не доведено в судовому засіданні систематичної несплати орендної плати або систематичної сплати орендної плати відповідачем не в повному обсязі.
Щодо посилання позивача на ту обставину, що відповідач не виконав зобов`язання, які взяв на себе відповідно до Розділу 3 Договору та допустив погіршення екологічного стану і родючості земельної ділянки, не економно використовував землю і не дбав про їх відтворення, не здійснював комплекс заходів щодо поліпшення та охорони орендованої та прилягаючих земель згідно з чинним законодавством, суд вважає їх необґрунтованими. На підтвердження вказаних обставин суду не надано позивачем належних та допустимих доказів.
Отже, в судовому засіданні не доведено наявність зазначених у позові підстав для розірвання договору оренди землі, які передбачені статтею 141 ЗК України та частиною другою статті 651 ЦК України, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
З огляду на те, що судом відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог в частині розірвання договору оренди земельної ділянки, а позовні вимоги про припинення права оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки є похідними від цієї вимоги, таким чином позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.
Згідно із ч.ч. 1-4 ст.12, ч.6 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх цивільних процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Частиною 2 статті 141 ЦК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Людмила» про розірвання договору оренди землі - відмовити.
Судові витрати позивача покласти на останнього.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02.11.2023 року.

Суддя: Д.Г. Костюков