ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року м. Чернівці

Справа № 715/1557/23

Провадження №22-ц/822/770/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.,

секретар Собчук І.Ю.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 25 липня 2023 року, головуючий у І-й інстанції Цуркан В.В.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ПАТ АБ «Укргазбанк») у травні 2023 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 29.07.2021 року між ПАТ АБ «УкргазБанк» та ОСОБА_1 підписано Заяву-Договір №2021/І_С/030-002575. Даний Договір, відповідно до п.2.1., разом з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ «УкргазБанк», Тарифним планом, умовами банківських Продуктів/Пакетів, є договором комплексного банківського обслуговування. Правила відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УкргазБанк» є системою затверджених Банком та оприлюднених на офіційному сайті АБ «УкргазБанк» www.ukrgasbank.com норм, що визначають загальні та публічні умови відносин між Банком та фізичними особами, які користуються Продуктами Банку для власних потреб. Проставленням підпису на цьому Договорі ОСОБА_1 підтвердив досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору, ознайомлення, згоду та отримання Тарифів на обслуговування платіжної картки.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Акцептування публічної пропозиції здійснюється, шляхом подання Заяви-Договору на приєднання до Договору. Таким чином, відповідачем було укладено з банком кредитний договір №2021/ОВР/030-002145.Відповідно до умов заяви-договору, банк відкрив клієнту картковий рахунок в національній валюті України на умовах програми кредитування «Еко -кредитка» та надано платіжну картку, сума ліміту дозволеного овердрафту 300 000 грн., строк дії ліміту дозволеного овердрафту - 12 місяців ( з можливістю пролонгації), базова процентна ставка 39%, процентна ставка на прострочену заборгованість на період карантину - 39%.

Банк виконав взяті на себе зобов`язання, а Позичальник, в свою чергу, зобов`язання за Договором належним чином не виконує та систематично порушує умови Договору, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 15.02.2023 року.

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у ОСОБА_1 станом на 15.02.2023 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 25 485,14 грн; заборгованість по процентах 3 459,62 грн; всього 28 944,77 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитом у розмірі 28 944, 77 грн, а також судові витрати.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 25 липня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УкргазБанк», що знаходиться в м. Київ, вул. Єреванська, 1, код за , МФО 320478, заборгованість за кредитним договором № 2021/ ОВР/030-002145 від 29.07.2021 року в розмірі 28 944,77 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що волевиявлення відповідача на укладення договору на вказаних у нього умовах було вільним, відповідач особисто підписав вищевказаний договір та частково почав його виконувати, а доводи викладені у відзиві на позовну заяву не знайшли свого підтвердження.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Посилається на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, які мають значення для справи, складено висновки, які не відповідають матеріалам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Правил, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Посилання позовної заяви щодо активації картки відповідачем, користування карткою, отримання кредитних коштів з власної ініціативи, здійснення часткового погашення заборгованості по кредитному договору, що підтверджується банківською випискою, яка містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки, не є підставою для задоволення позовних вимог, та як позивач не надав до суду доказів, які б підтверджували отримання кредитних коштів відповідно до укладеного договору (анкети-заяви).

Банком не було йому надіслано вимогу про дострокове погашення споживчого кредиту, а тому банк немає права вимагати дострокового стягнення платежів, строк яких ще не настав.

Не вказано суму отриманих ним коштів.

ПАТ АБ «Укргазбанк» подав відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Надані банком виписки за картковими рахунками позичальника підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.

Волевиявлення відповідача на укладання договору було вільним, про що свідчить його особистий підпис у Заяві-Договорі, а факт часткового виконання відповідачем його умов беззаперечно свідчить про обізнаність з такими умовами.

В тексті Заяви-Договору чітко викладені всі основні умови, необхідні для укладання кредитного договору, та досягнення згоди з усіх істотних умов договору шляхом проставлення особистого підпису відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом частин 4, 6 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності, згідно із частинами 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частини 1 статті 626 ЦК України).

В силу частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень частини 1 статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Як передбачено частиною 1 статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини 2 статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частини 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

З матеріалів справи вбачається, що 29 липня 2021 року між ПАТ АБ «УкргазБанк» та ОСОБА_1 підписано Заяву-Договір №2021/І_С/030-002575 про приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платежів засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» та видано платіжну картку, що підтверджується відповідною розпискою, що міститься в заяві-договорі.

Встановлено, що 29 липня 2021 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про комплексне банківське обслуговування шляхом підписання сторонами Заяви-договору №2021/І_С/030-002575 (Договір карткового рахунку). За умовами цього Договору АБ «Укргазбанк» надало ОСОБА_1 послуги щодо: відкриття та розрахунково-касове обслуговування поточного рахунку, обслуговування за яким може здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу; надання кредиту шляхом встановлення ліміту овердрафту відповідно до Програми кредитування.

В Заяві-договорі вказані ідентифікуючі та інші дані щодо ОСОБА_1 , міститься вказівка на замовлений банківський продукт - пакет «ЕКО кредитка», номери банківських рахунків (поточного та субрахунку) (розділ 1).

В розділі 2 Заяви-договору (п. 2.1.) указано, що ця Заява-договір разом з Правилами, Тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів (що всі розміщені на сайті Банку), є Договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк» та клієнтом.

В розділі 4 Договору «Умови споживчого кредитування» зафіксовані, зокрема, такі умови кредитування та реквізити: строк дії договору 12 місяців; мета кредиту - споживчі цілі; можлива сума кредиту - 0,00 300 000,00 грн; тип та спосіб надання кредиту - ліміт дозволеного овердрафту безготівковим шляхом; щомісячний платіж по кредиту - 7%, мінімум 50,00 грн; процентна ставка - 39,00% річних; пільговий період - 70 днів; процентна ставка на прострочену заборгованість на період карантину 39,00%, далі - 48,00%; порядок сплати процентів - щомісячно.

У Паспорті споживчого кредиту зафіксовано, що клієнт був ознайомлений із усіма умовами кредитування, отримав усю необхідну для укладення Договору інформацію.

В розділах 6, 7 Договору «Відмітки Банку» та «Розписці про отримання платіжної картки» зафіксовані номери рахунку та субрахунку, дата їх відкриття - 29.07.2021 і номер платіжної картки у вигляді: НОМЕР_1 .

У справі міститься також підписана позичальником ОСОБА_1 довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з випискою з рішення верифікатора та андерайтера АБ «Укргазбанк» Ватричуку В.Д. надано кредитну картку/овердрафт на суму 30 000 грн строком на 12 місяців з ставкою 39 %.

Отже, АБ «Укргазбанк» і ОСОБА_1 уклали за правилами договору приєднання кредитний договір №2021/І_С/030-002575, документи якого були підписані ОСОБА_1 власноручно (Заява-договір, Паспорт споживчого кредиту, довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб). Факт укладення кредитного договору в належній формі, узгодження його істотних умов та ознайомлення з ними позичальника встановлений, сумнівів не викликає та не заперечується відповідачем.

Позивач надав суду першої інстанції разом із заявою офіційну банківську виписку за рахунками позичальника ОСОБА_1 за період з 29.07.2021 по 15.02.2023, засвідчену печаткою Банку та підписом виконавця, якою зафіксований рух коштів за кредитним договором.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що у ОСОБА_1 станом на 15.02.2023 року сума заборгованості перед банком за договором становить: заборгованість по кредиту прострочена 2 5485,14 грн, заборгованість по процентах прострочена 3 459,62 грн, а всього 28 944,77 грн.

Цей розрахунок ґрунтується на облікових даних щодо руху коштів за кредитним договором, відображених у банківській виписці і зазначені документи повністю узгоджуються між собою. Наданий Банком розрахунок заборгованості за кредитним договором і докази, яким він підтверджується, не спростовувалися відповідачем в жодний належний процесуальний спосіб.

Оскільки факт порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором не спростований, у кредитора виникли правові підстави для стягнення визначеної ним заборгованості в сумі 28 944,77 грн з відповідними її елементами.

Посилання апеляційної скарги на те, що позивач не надсилав відповідачу вимогу про дострокове погашення споживчого кредиту, а тому банк немає права вимагати дострокового стягнення платежів є безпідставними з огляду на наступне.

Пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/20002 встановлено, що обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

Право на судовий захист не позбавляє суб`єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів. Це може бути передбачено цивільно-правовим договором, коли суб`єкти правовідносин добровільно обирають засіб захисту їхніх прав. Досудове врегулювання спору може мати місце також за волевиявленням кожного з учасників правовідносин і за відсутності у договорі застереження щодо такого врегулювання спору.

Отже, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та доведеність Банком в належний процесуальний спосіб позовних вимог щодо стягнення з відповідача поточної заборгованості за кредитом та відсоткам, тоді як відповідач не довів відсутності своєї вини в порушенні зобов`язання. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, що є процесуальним обов`язком останнього.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що волевиявлення відповідача на укладення договору на вказаних у нього умовах було вільним, відповідач особисто підписав вищевказаний договір та частково почав його виконувати.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 89 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог статей 12, 81 ЦПК України, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло б призвести до неправильного вирішення справи, фактично апелянт наводить ті ж аргументи, яким дана оцінка судом в мотивувальній частині рішення.

Рішення суду першої інстанції містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо доводів сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Належних та допустимих доказів для спростування висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, передбачених статтями 76, 77, 78 ЦПК України, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування рішення відповідно до ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог статті 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 25 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк