КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №753/1838/17 Головуючий у 1 інстанції: Даниленко В.В.

Провадження №22-ц/824/5100/2023 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

05 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Сушко Л.П., Олійника В.І.

при секретарі Дуб С.І.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємцяОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРАЛ ТРЕВЕЛ» про стягнення вартості договору, відшкодування збитків та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ» про стягнення вартості договору, відшкодування пені, збитків та моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 26 серпня 2016 року між сторонами був укладений Договір на туристичне обслуговування № 26082016/1.

Відповідно до умов договору ФОП ОСОБА_1 зобов`язалась забезпечити позивачу й особам, що слідують з ним, комплекс туристичних послуг, а позивач в свою чергу зобов`язався прийняти послуги і оплатити їх. На підстав зазначеного договору позивач придбав послуги з організації поїздки до Туреччини, тривалістю з 22.09.2016 року по 04.10.2016 року. Вартість послуг становила 161 830 грн, яка 26.08.2016 була сплачена позивачем повністю.

У визначену договором строк позивачу не були надані замовлені та оплачені туристичні послуги, оскільки йому стало відомо прог скасування його бронювання.

21.09.2016 року позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення йому грошових коштів.

ФОП ОСОБА_1 підтвердила свій обов`язок повернути сплачену вартість туру та те, що початок туру не відбувся через скасування бронювання туристичним оператором «Корал Тревел». Кошти позивачеві не було повернуто.

В подальшому від ФОП ОСОБА_1 надходили часткові сплати на повернення коштів. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь залишкову вартість від суми Договору та нараховані штрафні санкції, а саме: вартість Договору на туристичне обслуговування № 26082016/1 у сумі 63 830 грн; пеню у сумі 1 923 036 грн 90 коп.; Інфляційні втрати у сумі 26 290 грн 45 коп та 3% річних у сумі 5 268 грн 41 коп.; моральну шкоду у сумі 10 000 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2019 року позов було задоволено.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 залишкову вартість не повернутих коштів по Договору на туристичне обслуговування № 26082016/1 у сумі 63 830 грн.; пеню у сумі 1 923 036 грн 90 коп.; інфляційні втрати у сумі 26 290 грн 45 коп та 3% річних у сумі 5 268 грн 41 коп.; моральну шкоду у сумі 10 000 грн. і судовий збір в дохід держави 640,00 грн судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 28 січня 2023 року ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що 13 березня 2017 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була укладена угода про примирення.

Відповідно до п. 3 даної угоди сторони підтвердили про те, що станом на дату укладення даної угоди ФОП ОСОБА_1 повернула ОСОБА_2 суму договору в розмірі 161 830,00 грн. у повному обсязі. Отже вважає, що станом на дату звернення позивача до суду про стягнення вартості договору заборгованість по Договору на туристичне обслуговування № 26082016/1 була відсутня.

Вказує, що позивачем надані суду завідомо неправдиві відомості щодо існування заборгованості в розмірі 63 830 грн. та приховані дійсні правовідносини, які виникли між сторонами внаслідок укладення угоди про примирення від 23.03.2017 року.

На виконання умов п. 4 Угоди ФОП ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 відшкодування завданих матеріальних та моральних збитків 44 000, 00 гривень. Вказана обставина стверджується копіями банківських виписок.

ФОП ОСОБА_1 вважає незаконним стягнення судом першої інстанції пені у розмірі 1 923 036, 00 грн відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, зазначає про безпідставність нарахування інфляційних витрат в розмірі 26 290, 45 грн, 3% річних у сумі 5 268,41 грн, моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн з суми 63 830, 00 грн.

Вказала, що при розгляді даної справи суд не повідомляв ФОП ОСОБА_1 про її розгляд, що призвело до неможливості спростувати обставини на які позивач посилався.

Своїм правом на подачу відзиву учасники процесу не скористались.

У судовому засіданні адвокат Князьський О.С. - представник ФОП ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Адвокат Резніченко А.Ю. - представник ТОВ «Корал Тревел» заперечувала проти апеляційної скарги, просила її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи по суті, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.08.2016 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір № 26082016/1 на туристичне обслуговування (а.с.6-10).

Предметом договору є надання комплексу туристичних послуг з організації поїздки до Туреччини. Дані послуги включали в себе придбання авіаквитків, перебування в готелі та харчування, а також груповий трансфер до аеропорту в країні перебування в дні прильоту та відльоту. Тривалість туру становить з 22.09.2016 року до 04.10.2016 року.

Відповідно до п.3.1 загальна вартість послуг становила 161 830 грн, яка була сплачена ОСОБА_2 , що підтверджується копією квитанції (а.с.11).

Разом із тим, у визначену згідно договору дату - 22.09.2016 року, позивач не отримав замовлені та оплачені туристичні послуги.

21.09.2016 року позивач подав письмову претензію про повернення йому грошових коштів у зв`язку тим, що він не має змоги скористатись послугами турагента. На заявлену вимогу, ФОП ОСОБА_1 підтвердила свій обов`язок повернути сплачену вартість туру та те, що початок туру не відбувся через скасування бронювання туристичним оператором «Корал Тревел».

Відповідно до пункту 4.1. за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 10 ст. 20 Закону України «Про туризм» турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою.

Згідно ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Корал Тревел» та ФОП ОСОБА_1 було укладено Агентський договір № 4603 від 27.02.2015 року, в якому ФОП ОСОБА_1 виступала Тур агентом та бере на себе зобов`язання здійснювати від імені і за винагороду на користь ТОВ «Корал Тревел» реалізацію туристичних послуг та укладати договори на туристичне обслуговування, також отримувати оплату за надання туристичних послуг.

26.08.2016 року ТОВ «Корал Тревел» отримало заявку № 1109694 від ФОП ОСОБА_1 для ОСОБА_2 на тур.

27.08.2016 року ФОП ОСОБА_1 було направлено підтвердження туру та виставлено Рахунок - фактуру на його оплату.

Згідно з умовами ст. 5 Агентського договору Туроператор виставляє рахунок на оплату туру Тур агентові, в якому вказані граничні строки оплати.

У разі невчасної, неповної або неправильної оплати Турагентом ФОП ОСОБА_1 виставлених рахунків-фактури знімає з Туроператора всю відповідальність, пов`язану з виконанням зобов`язань за Договором та надає Туроператору право відмовити Туристу в наданні тур продукту, навіть якщо Тур агент вже отримав підтвердження замовлення. У цьому випадку туроператор ТОВ «Корал Тревел» залишає за собою право анулювати pзамовлення Тур агента ФОП ОСОБА_1 із застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до умов Агентського договору (ст.ст. З.6., 3.7.) відповідальність Туроператора за невиконання (неналежне) виконання туру перед Тур агентом/Туристом наступає з моменту перерахування Туроператору коштів від реалізації тур продукту та видачі всіх супроводжуючих документів по туру.

08.09.2016 року заявка була анульована ТОВ «Корал Тревел» у зв`язку із 100% не оплатою заявки Відповідачем 1, згідно з умовами ст. 5.5. Агентського договору та виставлено неустойку за порушення умов Агентського договору у розмірі 31 063,68 грн.

Оскільки заявка № 1109694 була анульована ТОВ «Корал Тревел» у зв`язку з порушенням ФОП ОСОБА_1 умов Агентського договору, відповідно понесені збитки ОСОБА_2 виникли не з вини ТОВ «Корал Тревел», а з вини ФОП ОСОБА_1 .

Оскільки до моменту ануляції туру ТОВ «Корал Тревел» були виконані всі необхідні дії щодо бронювання та оформлення туру для Позивача.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що у зв`язку з ненаданням туристичних послуг та неповерненням коштів за договором з боку ФОП ОСОБА_1 утворився борг, що складається з суми 63 830 грн 00 коп не повернутої суми ; пені у сумі 1 923 036 грн 90 коп.; інфляційних втрат у сумі 26 290 грн 45 коп та 3% річних у сумі 5 268 грн. 41 коп., що підлягає стягненню з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення Дарницького районного суду м. Києва ухвалено 04 липня 2019 року без повідомлення про розгляд справи ФОП ОСОБА_1 .

Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Конституційне право на участь у судовому розгляді, у тому числі бути належним чином повідомленим про дату судового розгляду, не може вважатися формальним - це є порушенням зазначених вимог законодавства та підставою для безумовного скасування судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 02 червня 2020 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/17792/17.

Слід також враховувати, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року, справа № 461/10610/13-ц, провадження № 14-108цс19, зазначено, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» не є доказом належного інформування про час і місце розгляду справи (близький за змістом висновок викладений у пункті 31 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, у пунктах 47-48 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/11896/17 від 12 грудня 2018 року).

Матеріали справи містять конверти адресовані ФОП ОСОБА_1 з повідомленням про розгляд справи неодноразово повертались до суду у зв`язку з закінченням терміну зберіганням (а.с. 39, 47, 68, 74, 79, 83, 87, 103, 131, 134, 136).

Повернення повістки про виклик до суду з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце розгляду справи.

Відповідно до протоколу від 04 липня 2019 року у судовому засіданні були присутні такі сторони по справі як адвокат Кириченко Р.Ю. - представник ОСОБА_2 та адвокат Резніченко А.Ю. - представник ТОВ «Корал Тревел», інших сторін по справі не зазначено.

З доводами апеляційної скарги про те що, суд першої інстанції не взяв до уваги угоду про примирення від 23 березня 2017 року, укладену між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно, з п. 3 якої, станом на дату укладання даної Угоди про примирення ФОП ОСОБА_1 сума Договору у розмірі 161 830 гривень повернута ОСОБА_2 у повному обсязі (а.с. 160) колегія суддів погоджується та приймає їх до уваги.

За умовами укладеної між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у присутності ОСОБА_4 та адвоката Кириченка Р.Ю., угоди, станом на дату ухвалення судового рішення, заборгованість за Договором №26082016/1 була відсутня.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов передчасного висновку про задоволення позову.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні зазначеного спору колегія суддів виходить з наявних у справі доказів наданих сторонами.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2019 року скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2023 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко