Справа № 515/1611/23
Провадження № 2/515/1996/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

іменем України

03 листопада 2023 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Зубова О.С., секретар судового засідання Коренчук О.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Татарбунари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У жовтні 2023 року позивач звернулася до суду даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 16 лютого 2002 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння за різності поглядів на подружнє життя, внаслідок чого вони втратили почуття любові і поваги один до одного. Вважає, що збереження сім`ї неможливе за формального її існування, а тому просить суд шлюб розірвати та залишити їй прізвище " ОСОБА_4 ".

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача - адвокат Логінов О.Г. у своїй заяві просив справу слухати у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримав (вх. №ЕП-2175/23-вх 03.11.2023).

Відповідач також у своїй заяві позовні вимоги позивача визнав, просив справу слухати у його відсутність (вх. № 6154/23-вх 01.11.2023).

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, при дослідженні яких суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши таким чином обставини, які зазначені в позовній заяві, заявах сторін по суті справи, враховуючи, що відповідач не заперечував проти цих обставин, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, тому вони є такими, що не підлягають доказуванню, та вважає встановленими наступні фактичні обставини.

Так, 16 лютого 2002 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зареєстровано шлюб (актовий запис №6); свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_4 " (а.с.11).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини, виданого 04 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису № 156 (а.с. 12).

Шлюбні відносини між подружжям припинені за різності характерів та відсутності взаєморозуміння, внаслідок чого втрачено почуття любові і поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Спорів про поділ майна між сторонами на час розгляду справи не існує. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.113 СК України позивач має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " ОСОБА_4 ".

Згідно з ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті.

За такого, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 536, 80 грн, з державного бюджету має бути повернуто позивачу судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.4, 13, 81, 141, 142, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 16 лютого 2002 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №6 - розірвати.

Залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати на сплату судового збору у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 к.)

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , з державного бюджету судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 к.), сплачений відповідно до квитанції ID №6148-8797-2826-8802 від 30 вересня 2023 року в АТ "Таскомбанк".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дня її проголошення.

Головуючий суддя Зубов О.С.