Справа № 598/2465/23
провадження № 2-о/598/78/2023
УХВАЛА

іменем України

"31" жовтня 2023 р. м.Збараж Тернопільської області

Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Олещук Б.Т., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Вишнівецька селищна рада Кременецького району Тернопільської області, -

встановив :

До Збаразького районного суду звернулась ОСОБА_1 із заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 26.10.2023, про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Вишнівецька селищна рада Кременецького району Тернопільської області. В якій просить:

Встановити факт родинних відносин, а саме: ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дана заява зареєстрована в суді і справі присвоєно єдиний унікальний номер №598/2465/23

Згідно з вимогами ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до положень ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 (ст.293-350-8) Цивільного процесуального Кодексу України (ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. Встановлення судом певного факту в порядку непозовного провадження можливо лише тоді, коли це не призведе до виникнення спору про право, тобто коли цей факт не торкнеться прав інших осіб.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, заявник просить встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даний факт необхідно встановити для того, щоб заявник отримала недоотриману пенсію після смерті ОСОБА_2 та для подальшого оформлення права власності на спадкове майно.

Відповідно до вимог ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Разом з тим, у даній справі з моменту відкриття спадщини і подачею даної заяви не минув строк шість місяців на прийняття спадщини, а отже не можливо з`ясувати коло спадкоємців, які повинні бути залученні як заінтересовані особи у даній справі. Встановлення судом даного факту в порядку непозовного провадження можливо лише тоді, коли це не призведе до виникнення спору про право, тобто коли цей факт не торкнеться прав інших осіб.

Також Листом Верховного суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг). Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що заявник просить встановити факт з метою отримати належних спадкодавцю виплат та реалізації своїх спадкових прав. Зокрема, даний факт необхідно встановити для того, щоб заявник отримала право на недоотриману пенсію спадкодавця.

Разом з тим, характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою рішення у таких справах є лише встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися заява про факт, але не спір про право, у даному випадку про право особи на отримання належної спадкодавцю недоотриманої пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовило ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 , тим самим фактично не визнавши право заявниці на отримання пенсії померлої ОСОБА_2 ..

Вищенаведене свідчить про те, що у даному випадку має місце спір про право, що виключає розгляд цієї заяви про встановлення факту родинних відносин в порядку окремого провадження.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту необхідно заявнику для того, щоб заявник отримала недоотриману пенсію після смерті ОСОБА_2 та для подальшого оформлення права власності на спадкове майно. Заявник ОСОБА_1 зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про виплату її недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_2 . Після відмови у виплаті її недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_2 , з підстав розбіжності у документах, що містяться у матеріалах пенсійної справи і документах наданих ОСОБА_1 , заявник звернулася до суду із даною заявою.

Органи Пенсійного фонду України фактично не визнали право заявника на виплату недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_2 та відмовили у такій виплаті.

Отримавши відмову органу, який призначає пенсії, ОСОБА_1 її в установленому законом порядку не оскаржила, а звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Установлений нормативно-правовими актами порядок виплати пенсії передбачає і встановлення органом Пенсійного фонду України відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо виплати пенсії підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Так, частиною першою статті 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Пенсійний фонд України (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Таким чином у справі, що розглядається, вирішення спору із суб`єктом владних повноважень щодо права на отримання недоотриманої пенсії має розглядатися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи все вищенаведене, та беручи до уваги те, що з моменту відкриття спадщини і подачею даної заяви не минув строк шість місяців на прийняття спадщини, а отже не можливо з`ясувати коло спадкоємців, які повинні бути залученні як заінтересовані особи у даній справі, оскільки встановлення судом даного факту в порядку непозовного провадження можливо лише тоді, коли це не призведе до виникнення спору про право, тобто коли цей факт не торкнеться прав інших осіб, а матеріали справи свідчать про те, що у даному випадку має місце спір про право, що виключає розгляд цієї заяви про встановлення факту, що має юридичне значення в порядку окремого провадження, а тому слід відмовити у відкриті проваджені у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.133, 258-261, 274, 293, 315, 353 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Вишнівецька селищна рада Кременецького району Тернопільської області.

На дану ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Якщо ухвала суду не була вручена у день її складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо ї не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дана повна ухвала суду складена і підписана суддею 31 жовтня 2023 року.

Суддя Богдан Олещук