ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 204/8130/22

провадження № 61-9014св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Дундар І. О. (суддя-доповідач),

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2023 року у складі судді Чудопалової С. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2023 року у складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М., Пищиди М. М.,

Історія справи

Короткий зміст заяви

У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», товариство) звернулось із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 870860/ФЛ від 05 серпня 2008 року у розмірі 931 225,67 грн.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року замінено сторону стягувача з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Дніпрофінансгруп».

22 серпня 2022 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» направило на адресу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) запит з проханням надати інформацію стосовно примусового виконання виконавчих листів по справі № 204/5561/13- ц, виданих Красногвардійським районним судом Дніпропетровської області по стягненню боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра».

13 вересня 2022 року на адресу представника товариства надійшов лист від 31 серпня 2022 року № 10836/02-64/1121, у якому зазначено, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі Центральний ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області) перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 204/5561/13-ц, виданого Красногвардійським районним судом Дніпропетровської області, про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору № 870860/ФЛ від 05 серпня 2008 року у розмірі 931 225,67 грн.

Вищевказане виконавче провадження завершене 24 березня 2017 року відповідно до пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення).

В кредитній справі, яку передано від ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», виконавчий лист Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2014 року по справі № 204/5561/13-ц відсутній.

За інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 23 вересня 2022 року виконавчий лист на виконанні в органах державної виконавчої служби чи у приватних виконавців не перебуває.

Згідно з листом від 31 серпня 2022 року за №10836/02-64/1121 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомило про неможливість надати докази відправки виконавчого документа стягувачу у зв`язку із його знищенням за перебігом терміну зберігання.

Вищевикладене свідчить, що зазначені виконавчі листи було втрачено при пересилці. Докази направлення постанов разом з виконавчими документами на адресу стягувача надано не було.

Належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням йому оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Така заборона була встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 0З червня 2014 року № 1304-VII. Цей закон втратив чинність з 28 вересня 2021 року.

З урахуванням підстав повернення виконавчого документа стягувачу, трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання розпочався з 28 вересня 2021 року, з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Заявник просив видати дублікат виконавчого листа по справі № 204/5561/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 870860/ФЛ від 05 серпня 2008 року у розмірі 931 225,67 грн, стосовно боржника ОСОБА_2 .

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанції

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2023 року, яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2023 року, у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», зацікавлена особа ПАТ «КБ «Надра», боржник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого документа по цивільній справі № 204/5561/13 за позовом ПАТ ««Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

з наданого заявником повідомлення Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області не можна з`ясувати чи не закінчився строк, встановлений для пред`явлення виконавчого листа до виконання;

заявник, отримавши 23 лютого 2021 року право вимоги за кредитним договором № 870860/ФЛ від 05 серпня 2008 року, тільки через рік звернувся з заявою про видачу дублікату виконавчого документа. При цьому, не надавши будь-яких доказів, стверджував, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив;

суд критично оцінив посилання представника заявника щодо втрати виконавчого документу, оскільки заява про видачу дубліката виконавчого документу не містить посилань на належні та допустимі докази, які підтверджують саме втрату виконавчого листа;

сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для видачі дубліката виконавчого документу.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для видачі дублікату виконавчого листа через пропуск строку для його пред`явлення та не звернення ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» із заявою про поновлення такого строку.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що:

строк пред`явлення виконавчих листів, виданих на виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2014 року у цивільній справі № 204/8130/22, закінчився не пізніше 30 березня 2015 року, а Закон «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, яким встановлено трирічний строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання ще не набрав законної сили;

при цьому судом встановлено, що виконавчий лист пред`являвся до виконання та 24 березня 2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу;

з заявою про видачу дублікату виконавчого листа для пред`явлення його до виконання ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося лише у вересні 2022 року, тобто з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не порушувало питання про поновлення такого строку;

з приводу переривання строків у випадку пред`явлення виконавчого документу до виконання, положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV та Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII передбачають такий випадок, однак, враховуючи, що з повернення виконавчого листа стягувачу минуло 5 років, це свідчить про сплив строку пред`явлення виконавчих листів у цій справі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2023 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» подало касаційну скаргу, у якій просить ухвалу Красногвардійського районного суду Дніпропетровська від 17 лютого 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2023 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що:

виконавчі листи було втрачено при пересилці Центральний ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, докази направлення постанов разом з виконавчими документами на адресу стягувача надано не було. Належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012 (провадження № 61-2884св18), від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц (провадження № 61-894св17), від 21 березня 2018 року № 6-676/10 (провадження № 61-5166св18), від 24 квітня 2018 року № 161/1441/14-ц (провадження № 61-835св18), від 15 серпня 2018 року № 2-1976/10 (провадження № 61- 22036св18);

судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що виконавчий лист № 204/5561/13-ц неодноразово пред`являвся до виконання та виконувався на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження». Постановою державного виконавця Центральний ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 24 березня 2017 року виконавчий лист повернуто стягувачу відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» на підставі пункту 9 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дії стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

У частині п`ятій статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Така заборона встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який втратив чинність з 28 вересня 2021 року.

З урахуванням підстав повернення виконавчого листа стягувачу, трирічний строк пред`явлення виконавчого після переривання почав перебіг з дня закінчення строку дії відповідної заборони, тобто з 28 вересня 2021 року (частина 5 статті 12 Закону № 1404-УІІІ).

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 727/1256/16-ц, від 11 листопада 2021 року у справі № 2-5827/2010, від 26 травня 2021 року у справі № 541/1213/14-ц, ухвалах Верховного Суду від 19 листопада 2020 року у справі № 913/518/13-г, від 02 грудня 2020 року у справі № 913/869/14, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2022 року у справі №489/5747/15-ц.

Позиція інших учасників справи

У серпні 2023 року ОСОБА_2 подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення залишити без змін.

Відзив на касаційну скаргу мотивований тим, що:

у заявника закінчився строк, встановлений для пред`явлення виконавчого листа до виконання, адже дата видачі виконавчих листів - 10 червня 2014 року, тобто заявнику достеменно було відомо, що термін виконання сплив у 2017 році (термін виконання 3 роки), тому що 24 березня 2017 року було завершено виконавче провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, акт огляду матеріалів кредитної справи від 25 серпня 2020 року, на який посилається заявник як на доказ втрати виконавчого документу, за підписом директора ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» Скребенець О. С. не може бути належним та допустимим доказом, що підтверджує факт втрати виконавчого листа, оскільки директор ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» є зацікавленою особою у цій справі. Належним доказом втрати виконавчого листа та поновлення строків його пред`явлення до виконання є доказ втрати поштового відправлення на ім`я стягувача, який одержаний за результатами звернення заявника чи його представника до поштового відділення з метою проведення перевірки;

заявником не надано належних та допустимих доказів щодо необхідності відрахування дати втрати листа саме з вказаної заявником дати 31 серпня 2022 року (отримання відповіді на запит);

оскільки заявник не просив поновити строк для пред`явлення виконавчого документа, застосування інших правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду, на які посилається заявник, є недоречним.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 червня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі № 204/8130/22, витребувано справу з суду першої інстанції.

У липні 2023 року матеріали цивільної справи № 204/8130/22 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від т 20 вересня 2023 року справу № 204/8130/22 призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 28 червня 2023 року зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).

Фактичні обставини

Суди встановили, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2014 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 870860/ФЛ від 05 серпня 2008 року у розмірі 931 225,67 грн.

10 червня 2014 року видано Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська виконавчі листи № 204/5561/13 по цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року, заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» задоволено та замінено сторону стягувача з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа по цивільній справі № 204/5561/13-ц, представник заявника посилається, як на докази, на акт про втрату виконавчого документу, в результаті перевірки матеріалів кредитної справи щодо ОСОБА_2 , в яких відсутній оригінал виконавчого листа та на повідомлення Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області від 31 серпня 2022 року № 10836/02-64/1121, з якого вбачається, що на виконанні у Центральному ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 204/5561/13-ц від 02 червня 2014 року, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» у розмірі 931 225,67 грн. Державним виконавцем на підставі пункту 9 частини 1 статті 47 «Про виконавче провадження» була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу.

Позиція Верховного Суду

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/08 (провадження № 61-10540св22) зазначено, що:

«при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист».

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2014 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2014 року) передбачалося, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з пунктом 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом 05 жовтня 2016 року виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 37 Закону № 1404-VIII містить вичерпний перелік обставин, які є підставою для повернення виконавчого документа. Так, згідно з пунктом 4 статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 37 Закону № 1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина п`ята статті 12 Закону № 1404-VIII).

У справі, що переглядається:

суди встановили, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2014 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 870860/ФЛ від 05 серпня 2008 року у розмірі 931 225,67 грн;

10 червня 2014 року видано Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська виконавчі листи № 204/5561/13 по цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року, заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» задоволено та замінено сторону стягувача з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»;

згідно з листом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області від 31 серпня 2022 року № 10836/02-64/1121 на виконанні у Центральний ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 204/5561/13-ц від 02 червня 2014 року, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» у розмірі 931 225,67 грн. На підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 24 березня 2017 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника. Надати більш детальну інформацію з виконання вказаного рішення суду, а також дані про підтвердження відправки виконавчого документа стягувачу неможливо, у зв`язку із знищенням виконавчого провадження за перебігом терміну зберігання. Перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавчий документ № 204/5561/13-ц відносно ОСОБА_1 на виконанні у територіальних відділах державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не перебував та не перебуває;

відмовляючи у видачі дублікату виконавчого листа суди першої та апеляційної інстанції вважали, що заявником пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання і заявник не просив його поновити;

на момент винесення державним виконавцем 24 березня 2017 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу через встановлену законом заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, діяв Закон України від 03 червня 2014 року № 1304-VІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким було встановлено заборону на примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань позичальника або майнового поручителя за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами в іноземній валюті;

23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», пунктом 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 23 вересня 2021 року;

однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення;

на час звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа (у вересні 2022 року) строк дії встановленої Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборони, з якою державний виконавець пов`язував неможливість виконання рішення суду закінчився (23 вересня 2021 року), тому заява ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа вважається такою, що подана у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, що не було враховано судами першої та апеляційної інстанцій.

Суд апеляційної інстанції на зазначені обставини та вимоги закону уваги не звернув, належним чином не з`ясував обставини справи, не перевірив доводи ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» щодо втрати оригіналу виконавчого документа та зробив передчасний висновок про залишення без змін ухвали суду першої інстанції.

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстави для висновку про те, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята без додержання норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задовольнити частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2023 року скасувати.

Справу № 204/8130/22 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції постанова Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2023 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. О. Дундар

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук