Справа № 452/3733/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" листопада 2023 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Пташинського І.А.
при секретарі Терлецькій І.В.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.
Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бісковичі Самбірського району Львівської області помер її батько ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Бісковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області 05.01.2015 року серії НОМЕР_1 .
Із заповіту складеного ОСОБА_5 11.01.2007 року відомо, що він на випадок смерті все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і все, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право заповів своїй дочці, ОСОБА_1 , 1963 року народження.
Спадкове майно на яке відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з належними господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_5 як голові колгоспного двору на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 24.09.1990 року.
На її заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на вище зазначене майно державний нотаріус їй повідомив, що не може видати свідоцтва на спадщину, оскільки житловий будинок належить колишньому колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_5 , також і іншим членам колгоспного двору згідно довідки виконавчого комітету Бісковицької сільської ради № 161 від 16.02.2015 року, що вбачається з листа нотаріуса
№ 1371/02- 141271/02-14 від 16.09.2022 року.
Разом з тим, 19.09.2022 року державний нотаріус Самбірської державної нотаріальної контори видав їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за
Із свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 24 вересня 1990 року відомо, що житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_5 .
З довідки виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області № 745 від 07.09.2023 року відомо, що згідно записів в погосподарській книзі тип двору господарства за адресою: АДРЕСА_1 - колгоспний. Станом на 15.04.1991 року в ньому були зареєстровані: ОСОБА_5 . ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Бісковичі Самбірського району померла її мати ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Бісковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області 17.07.2019 року серії НОМЕР_2 .
Із заповіту складеного ОСОБА_6 11.01.2007 року відомо, що вона на випадок смерті все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і все, і що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла своїй дочці, ОСОБА_1 , 1963 року народження.
З довідки виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради № 744 від 07.09.2023 року відомо, що на день смерті ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_1 - дочка ОСОБА_2 - зять. |
Той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були подружжям, шлюб між якими зареєстровано 12.06.1957 року в Бісковицькій сільській раді за актовим записом № 33 підтверджується свідоцтвом про одруження виданим 12.06.1957 року серії НОМЕР_3 .
Той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 та свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 .
Як позивачка, так і відповідачі - її чоловік, ОСОБА_2 та діти: ОСОБА_3 (дівоче Грита) та ОСОБА_4 (дівоче Грита), а також її мати, ОСОБА_6 за витребуванням своєї частки в майні двору, про виділ чи поділ двору не звертались і погоджувались з тим, що одноосібним власником майна колишнього колгоспного двору будинковолодіння в АДРЕСА_1 був лише ОСОБА_5 .
Відповідачі їй повідомили, що не претендують на частку в майні колишнього колгоспного двору, з огляду на оформлення нею вцілому житлового будинку, враховуючи, що земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування цього житлового будинку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.09.2022 року зареєстрована за нею.
З технічного паспорта на житловий будинок від 22.09.2022 року, довідки про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна від 30.08.2023 року та висновку про вартість майна від 11.09.2023 року відомо про житловий будинок в АДРЕСА_1 , який був побудований в 1970 року та зазнав реконструкції в 2008 році згідно рішення виконкому Бісковицької сільської ради № 155 від 25.09.2008 року, загальною площею 391,9 кв.м., житловою 228,1 кв.м., вартістю 814 788,00 грн. - ціна позову.
З огляду на те, що до теперішнього часу ніхто із членів колишнього колгоспного двору не заявляв вимоги про витребування своєї частки в майні двору і трирічний строк на витребування частки в майні двору минув; погоджувались. Що, одноосібним власником двору був ОСОБА_5 , у контексті вище наведених правових норм регулювання майнових відносин у майні колишнього колгоспного двору, вважає, що єдиним власником житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 був ОСОБА_5 , що входить до складу його спадщини, право на яку має вона за заповітом.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, але представник позивача ОСОБА_9 подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила розглядати справу без їх участі, просила позов задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, але подали до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити без їх участі, не заперечували проти задоволення позову.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши справу в порядку ст. 206 ч.4 ЦПК України приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.
Керуючись ст.ст. 12,13,89, 206, 247, 263-265, ЦПК України, суд,
Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , власником вцілому житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею
391, 9 кв.м., житловою 228,1 кв.м. по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом майна ОСОБА_5 , який помер
Апеляційна скарга на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя