Справа №720/1840/23
Провадження № 2/720/638/23
31 жовтня 2023 року м. Новоселиця.
Новоселицький районний суд Чернівецької області, у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Савка К.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мамалигівської с/ради, Дністровського району, -
Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем та від спільного проживання у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
15.04.2021 року рішенням Новоселицького районного суду шлюб між сторонами розірвано, але не вирішено питання з ким з батьків буде проживати дитина.
На даний час в добровільному порядку вирішити дане питання є неможливим у зв`язку.
Рішенням органу опіки та піклування визначено, про доцільним визначити місце проживання доньки ОСОБА_4 разом з ним за його офіційним місцем реєстрації по АДРЕСА_1 .

Просить суд, визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач та представник позивача не з`явились але подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, та у разі неявки відповідача не заперечують проти винесення по справ заочного рішення.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подала будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась та не повідомила суд про причину своєї неявки.

У зв`язку з повторною неявкою відповідачці в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України, справа підлягає розгляду в її відсутності із винесеним по справі заочного рішення.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Представник третьої особи в судовому засіданні не з`явився але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до наданих сторонами доказів судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 від 09.06.2009 року видане виконавчим комітетом Драницької с/Ради Новоселицького району, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний рішенням Новоселицького районного суду від 15.04.2021 року. Питання щодо місця проживання спільної доньки ОСОБА_4 не вирішувалось.

Рішенням органу опіки та піклування Мамалигівської с/ради Дністровського району від 26.06.2023 року затверджений висновок про доцільність визначити місце проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.83 ЦПК України, Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з ст.. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст..161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, в якому народилась донька, під час розірвання шлюбу між сторонами питання з ким з батьків буде проживати їх спільна донька не вирішувалось, на даний час у позивача виникло питання щодо офіційного визначення з яким з батьків буде проживати малолітня донька, відповідач у добровільному порядку ухиляється від вирішення цього питання чим порушує права позивача, щодо виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню доньки

Орган опіки та піклування надав висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

Отже, аналізуючи у сукупності встановлені по справі обставини та дослідженні судом докази суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення та вважає, визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 258-273, 280-283, 354 ЦПК України, та на підставі ст..19,161 СК України, суд, -

ухвалив:

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_2 має право протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду подати заяву про перегляд заочного рішення суду.

Суддя: Вівчар Г.А.