Справа № 643/12/23
Провадження № 2/643/197/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 року Московський районний суд м. Харкова у складі : головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря Риндіч О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Харківського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю, суд,

В С Т А Н О В И В :

Позивач Харківський міський центр зайнятості звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , зареєстрований у АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , суму коштів виплачених як допомога по частковому безробіттю за період з 02.04.2020 по 30.11.2020 у розмірі 24 904 грн. 73 коп. та судові витрати у сумі 2 481 грн. 00 коп. на користь позивача .

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилався, що 30 червня 2020 року Фізична особа -підприємець - ОСОБА_2 звернувся до Харківського міського центру занятості із заявою про надання їй допомоги по частковому безробіттю на період карантину, у зв`язку із зупиненням ним діяльності з 02.04.2020 року відповідно до вимог ст. 47-1 Закону» «Про зайнятість населення» та Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVІD-19, спричиненої короновірусом SАRS-СoV-2. Відповідно до п. 15 вказаного Порядку та наданих ФО- ОСОБА_3 відомостей від 30 червня 2020 року без № б/н за період з 02.04.2020 року по 31 травня 2020 року , від 10.07.2020 № б/н (за червень 2020 року) від 07.08.2020 №б/н за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 ,від 09.09.2020 № б/н за період з 01.08.2020 по31.08.2020 , від 26.10.2020 № б/н за період з 01.09.2020 по 30.09.2020, від 16.11.2020 № б/н за період 01.10.2020 по 31.10.2020 , від 03.12.2020 № б/н за період з 01.11.2020 по 30.11.2020 на рахунок ФО- ОСОБА_4 платіжним дорученням від 17.08.20202 року №10534,від 18.08.2020 № 10837,від 09.09.2020 № 15748,від 06.10.2020 №18869,від 01.12.2020 від 23366,від 28.12.2020 № 265370 було перераховано допомогу по частковому безробіттю в сумі 24904 ,73 гривень.

З метою здійснення перевірки відомостей та документів, поданих відповідачем для отримання вказаної допомоги, позивачем був направлений запит щодо сплати останньою єдиного внеску, як платником, який отримав допомогу по частковому безробіттю, на який 05.08. 2021 року отримано відповідь Головного управління ДПС у Харківській області №19562/5/20-40-24-03-07 від 02.08.2021 року. На підставі вказаної відповіді було встановлено, що відповідачем на дату звернення до Харківського міського центру зайнятості - 30 червня 2020 року було надано недостовірні відомості щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме, в доданій до заяви довідки про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наданої на підставі звітних відомостей за період з 01 вересня 2019 року по 29 лютого 2020 року, значиться інформація про сплату ЄСВ в повному обсязі, тоді як відповідно до листа ГУ ДПС у Харківській області за вказаний період ЄСВ станом на 30 червня 2020 року відповідачем сплачено не було, про що складений акт № 9074 від 29.11.2021 року. За вказаних обставин, позивач посилався, що внаслідок недостовірних відомостей щодо сплати ЄСВ у довідці, доданій до заяви про надання допомоги по частковому безробіттю від 30 червня 2020 року, ФО- ОСОБА_5 незаконно отримано допомогу по безробіттю на період карантину в розмірі 24 904 грн. 73 коп.

Як посилався позивач, згідно з безкоштовним запитом до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФО- ОСОБА_5 припинив підприємницьку діяльність 08.04.2022 року на підставі власного рішення. З метою врегулювання спору в досудовому порядку до відповідача позивачем 02.12.2021 року направлявся лист-претензія про повернення коштів в добровільному порядку, який відповідачем було проігноровано.

Представник позивача в судове засідання не з`явився , позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі .

Відповідач в судове засідання не з`явився, проти позову заперечував. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву в якому заперечує проти вимог, що висуває позивач.

23.07.2023 р. представником відповідача були надані додаткові пояснення по справі в яких він підтримує позицію відповідача.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

30 червня 2020 року Фізична особа -підприємець - ОСОБА_2 звернувся до Харківського міського центру занятості із заявою про надання їй допомоги по частковому безробіттю на період карантину, у зв`язку із зупиненням ним діяльності з 02.04.2020 року відповідно до вимог ст. 47-1 Закону» «Про зайнятість населення» та Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVІD-19, спричиненої короновірусом SАRS-СoV-2.

До заяви від 30.06.2020 відповідачем додано документи: копію наказу ФО- ОСОБА_4 з 02.04.2020 про зупинення діяльності з 02.04.2020 року, відомості про фізичну особу -підприємця ,який є застрахованою особою, щодо якого виконуються вимоги ч.3 ст.47 ЗУ ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення», довідки про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.09.2019 по 29.02.2020 у повному обсязі.

03.07.2020 року Харківським обласним центром зайнятості прийнято рішення про надання допомоги по частковому безробіттю в період карантину, що знаходить своє підтвердження Наказом Харківського обласного центру зайнятості №1184 від 03.07.2020 року.

Відповідно до п. 15 вказаного Порядку та наданих ФО- ОСОБА_3 відомостей від 30 червня 2020 року без № б/н за період з 02.04.2020 року по 31 травня 2020 року , від 10.07.2020 № б/н (за червень 2020 року) від 07.08.2020 №б/н за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 ,від 09.09.2020 № б/н за період з 01.08.2020 по31.08.2020 , від 26.10.2020 № б/н за період з 01.09.2020 по 30.09.2020, від 16.11.2020 № б/н за період 01.10.2020 по 31.10.2020 , від 03.12.2020 № б/н за період з 01.11.2020 по 30.11.2020 на рахунок ФО- ОСОБА_4 платіжним дорученням від 17.08.20202 року №10534,від 18.08.2020 № 10837,від 09.09.2020 № 15748,від 06.10.2020 №18869,від 01.12.2020 від 23366,від 28.12.2020 № 265370 було перераховано допомогу по частковому безробіттю в сумі 24904 ,73 гривень.

З метою здійснення перевірки відомостей та документів, поданих відповідачем для отримання вказаної допомоги, позивачем був направлений запит щодо сплати останньою єдиного внеску, як платником, який отримав допомогу по частковому безробіттю, на який 05.08. 2021 року отримано відповідь Головного управління ДПС у Харківській області №19562/5/20-40-24-03-07 від 02.08.2021 року. На підставі вказаної відповіді було встановлено, що відповідачем на дату звернення до Харківського міського центру зайнятості - 30 червня 2020 року було надано недостовірні відомості щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме, в доданій до заяви довідки про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наданої на підставі звітних відомостей за період з 01 вересня 2019 року по 29 лютого 2020 року, значиться інформація про сплату ЄСВ в повному обсязі, тоді як відповідно до листа ГУ ДПС у Харківській області за вказаний період ЄСВ станом на 30 червня 2020 року відповідачем сплачено не було.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем на дату звернення до Харківського міського центру зайнятості 30.06.2020 для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину було надано недостовірні відомості щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме в доданій до заяви довідки про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наданої на підставі звітних відомостей за період з 01.10.2019 по 29.02.2020, значиться інформація про сплату ЄСВ в повному обсязі, тоді як відповідно до листа ГУ ДПС у Харківській області за вказаний період ЄСВ станом на 30.06.2020 сплачено відповідачем не було, про що був складений акт № 9074 від 29.11.2021.

Матеріалами справи підтверджено інформацію щодо сплати ЄСВ відповідачем:

За 2019 рік відповідачем було сплачено всього 8 700,00 грн. наступними платежами:

06.02.2019 600,00 грн; 19.04.2019 2500,00 грн; 18.07.2019 2800,00 грн; 21.10.2019 2800,00 грн.

Станом на 31.12.2018 року при звірці у ДПС підтверджувалась переплата у сумі 3254,15 грн. Станом на 31.12.2019 року при звірці у ДПС підтверджувалась переплата у сумі 1234,43 грн. За 2020 рік Відповідачем було сплачено всього 7250,00 грн. наступними платежами: 17.01.2020 3000,00 грн; 22.07.2020 1050,00 грн; 21.10.2020 3200,00 грн. Тому станом на 31.12.2020 року при звірці у ДПС підтверджувалась переплата у сумі 565,05 грн.

Зазначена інформація підтверджується податковим органом та не спростовується позивачем.

Згідно Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 306 право на отримання допомоги по частковому безробіттю мають роботодавці з числа суб`єктів малого та середнього підприємництва, які: зупинили/скоротили діяльність через карантин, сплачували ЄВ протягом останніх 6 місяців, що передують даті зупинення/скорочення діяльності, за найманих працівників, з якими не припинені трудові відносини на дату подання звернення до центру зайнятості.

Відповідно до Наказу позивача від 30.11.2021 р. №843 «Про повернення коштів» було прийнято рішення про виплату допомоги, яке не скасовано згодом та чинне на дату розгляду справи.

Згідно до Порядку: У разі подання неповного пакета документів, передбачених пунктом 9 цього Порядку, або наявності в окремих документах помилок центр зайнятості у строки, передбачені цим пунктом, повідомляє про це роботодавцю. Після доповнення або доопрацювання таких документів роботодавець має право повторно звернутися до центру зайнятості протягом п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення центру зайнятості.

У разі повторного подання роботодавцем документів, передбачених пунктом 9 цього Порядку, після їх доповнення або доопрацювання рішення про надання або відмову в наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину приймається обласним або Київським міським центром зайнятості протягом трьох робочих днів з дня повторного подання роботодавцем документів відповідно до вимог цього Порядку.

Центрам зайнятості забороняється вимагати інші документи, ніж ті, що визначені цим Порядком.

Суд звернув увагу на необхідність покладення обов`язку доказування на державний орган та зазначив, що принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, рішення позивача прийняті поверхнево, без належного дослідження та зазначених вище принципів при прийнятті рішень дотримано не було.

Крім того, відповідно до правових висновків Європейського суду з прав людини, викладених в п. п. 70, 71 рішення у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE ("Рисовський проти України") заява N 29979/04 Європейським судом з прав людини підкреслено особливу важливість принципу "належного урядування", відповідно до якого, в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб.

А також в рішеннях у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява N 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява N 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року Європейський суд з прав людини наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на наведене вище, суд зазначає про те, що правомірність поведінки відповідача доведено матеріалами справи та вважає позовні вимоги не доведеними, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12,13,81,141, 263-265,280-283,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Харківського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Майстренко О.М.