Справа № 397/1288/23
н/п : 2-о/397/133/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.11.2023 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Максимовича І.В.,

секретаря судового засідання Рум`янцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка цивільну справу за заявою представника адвоката Мартинюк Юлії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа - Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявників в порядку окремого провадження звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах реєстрації актів цивільного стану України, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь Автономна Республіка Крим, Україна (тимчасово окупована територія України) народилася дитина чоловічої статі громадянин України ОСОБА_3 , матір`ю якої є громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батьком громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обгрунтування заяви представник посилалася на те, що 14.11.2015 року громадяни України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб, який зареєстрований Сакським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис №546. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - ОСОБА_4 , дружини - ОСОБА_4 . Від шлюбу у батьків народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 дитина чоловічої статі. Відповідно до положень ст. 145-147 Сімейного кодексу України, дитині визначено прізвище, ім`я та по батькові: ОСОБА_3 в м.Сімферополь Автономна Республіка Крим. Спір щодо батьківства дитини відсутній.

На території м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, де народилася дитина, діяльність державних органів влади України, в т. ч. органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється.

Факт народження дитини на тимчасово окупованій території підтверджують Виписний епікриз (із акушерського стаціонара) виданий 31.07.2017 року ГБУЗС «Республіканська клінічна лікарня ім Н.А.Сємашко», та свідоцтво про народження від 24.08.2017 року, серії НОМЕР_1 видане Сакським районним відділом запису актів цивільного стану департаменту запису авктів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим.

Такі документи про народження дитини відповідно до діючого законодавства України є недійсними і не створюють жодних юридичних наслідків, однак зазначені у них відомості об`єктивно й достовірно підтверджують факт народження дитини, саме на тимчасово окупованій території України.

Тож, станом на сьогодні у батьків відсутні документи, які дозволяють зареєструвати народження дитини, згідно вимог національного законодавства та отримати свідоцтво про народження дитини, встановленого Україною зразка.

Встановлення факту народження необхідно батькам для отримання свідоцтва про народження дитини, встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України, а підставою для державної реєстрації актів цивільного стану в даному випадку є відповідне рішення суду.

Ухвалою судді від 31.10.2023 заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження (а.с.18-19).

Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, представник в заяві просила про розгляд справи за їх відсутності (а.с.5).

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заявні вимоги просила залишити на розсуд суду (а.с.26 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи клопотання заінтересованої особи, в якому вони не заперечували проти заявлених заявником вимог, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЩІК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, шо мають юридичне значення.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені статтею 317 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, 3 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожна особа має право на судовий захист.

Згідно ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі, зокрема, письмових доказів.

У судовому засіданні із долученої до заяви копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 27.01.2005 Сакським МРВ ГУ МВС України у АР Крим, встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Андіжан Узб.РСР та з 02.03.2005 зареєстрований за адрсесою: АДРЕСА_1 (а.с.8-10).

Із долученої до заяви копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 29.08.2007 Сакським МРВ ГУ МВС України у АР Крим, встановлено, що заявниця ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Коканд Ферганської обл. (а.с.11-12).

Із копії свідоцтва про укладення шлюбу, складеного російською мовою та виданого 14.11.2015 Сакським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, встановлено, що заявники 14.11.2015 зареєстрували шлюб, та після укладення шлюбу присвоєно прізвища чоловіку/дружині ОСОБА_4 / ОСОБА_4 (а.с. 13).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.08.2017, складеного російською мовою та виданого Сакським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь АР Крим народився ОСОБА_3 , мати ОСОБА_5 , батько - ОСОБА_1 (а.с.14).

З копії виписного епікризу (із акушерського стаціонару), складеного російською мовою та виданого 30.07.2017ГБУЗС «Республіканська клінічна лікарня ім Н.А.Сємашко», встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину чоловічої статі (а.с.15).

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч.1 ст.18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ч.1-3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану .

Відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

За правилами ст.7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Батьки дитини є громадянами України, що підтверджується їх паспортами громадян України та перебувають у шлюбі, який не зареєстрований за законодавством України.

Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України.

Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Судом при наданні оцінки зазначеного документа як доказу приймається до уваги, що хоча такий документ не є юридично дійсним, але він може підтверджувати, що певна установа, яка не діє у відповідності з українським законодавством, але de facto існує на окупованій території, зареєструвала факт народження певної особи. Європейський суд з прав людини, наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), зазначає, що "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до вказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Таким чином, оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась та враховуючи відсутність можливості в інший спосіб зареєструвати народження дитини, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви представника заявників про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про її народження.

Відповідно до ст.317 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 259, 264-265, 293-294, 317, 319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника адвоката Мартинюк Юлії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа - Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, дитини чоловічої статі ОСОБА_3 , матір`ю якого є громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батьком громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий)

Заявник: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації місця проживання та РНОКПП не відомі)

Представник заявника: адвокат Мартинюк Юлія Сергіївна (адреса: АДРЕСА_3 , ордер серія ВТ №1040968 та ВТ №1029598 від 28.10.2023, РНОКПП НОМЕР_4 )

Заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса місця знаходження: 27300, Кіровоградська область, Кропивницький район, смт. Олександрівка, вул. Незалежності України, 27, код ЄДРПОУ - 26322327)

Суддя: І.В. Максимович