Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5726/23
Номер провадження2/711/1990/23
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
06 листопада 2023 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючий суддя: Казидуб О. Г.
за участю секретаря: Шульга А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 83» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території,-
ОСББ, відповідно до статуту, створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, відповідно до ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». ОСББ у своїй діяльності користується правами, визначеними ст. ст. 16,17 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та має обов`язки, передбачені ст. 18 цього Закону.
Метою створення ОСББ є забезпечення захисту прав співвласників та дотримання ними обов`язків щодо неналежного утримання та використання спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством.
Завданням та предметом діяльності ОСББ є: забезпечення реалізації прав співвласників багатоквартирного будинку на володіння та користування спільним майном співвласників; забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Згідно Витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна від 09.05.2023 року № 331705487 відповідачі є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Вказує, що квартира АДРЕСА_3 знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює ОСББ. Відповідачі отримують і споживають житлово-комунальні послуги, що включають утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, послуги прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем, купівлю електричної енергії, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку, інше. За таких правовідносин між ОСББ та відповідачами утворились договірні відносини, які і породжують цивільні права та обов`язки у сфері житлово-комунальних послуг, в порядку ст. 11 ЦК України.
Вказує, що рішеннями загальних зборів ОСББ були затверджені розміри щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території за 1 кв.м. загальної площі квартири відповідачів: рішенням від 22.12.2016 року № 1 з 01.02.2017 року 2,29 грн.; рішенням від 12.05.2019 року № 5 з 01.07.2019 року 4,47 грн.; рішенням від 03.07.2021 року № 7 з 01.08.2021 року 5,45 грн.
Вказує, що вищезазначені прийняті рішення є діючими, правомірними, не оспорювалися та не скасовувалися. Претензій щодо якості та кількості наданих послуг щодо обслуговування будинку АДРЕСА_4 у передбаченому законом порядку до ОСББ не надходило.
Відповідно до статуту ОСББ рішення загальних зборів ОСББ, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Зазначає, що за період з лютого 2017 року по червень 2023 року відповідачі не оплатили отримані житлово-комунальні послуги, згідно рішень ОСББ. Таким чином, відповідачі спричинили майнову шкоду ОСББ, яка перешкоджає належному виконанню ОСББ, передбачених зобовязань по забезпеченню збереження житлового фонду, утримання будинку та прибудинкової території.
Вказує, що ОСББ письмово зверталися до відповідачів з досудовою вимогою від 12 червня 2023 року № 2-149. Вимогу поштовий оператор повернув як таку, що не вручена відповідачам за закінченням терміну зберігання.
13 вересня 2023 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.
Представник позивача за дорученням в судове засідання не з`явився. В позовній заяві зазначено, що позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена за допомогою направлення рекомендованого повідомлення за зареєстрованою адресою проживання.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом направлення рекомендованого повідомлення за останньою відомою адресою проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада».
Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи, викладеної в позовній заяві.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 15 липня 2015 року зареєстровано юридичну особу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 83» (ОСББ «Гагаріна 83»).
Позивачем надано Витяг з статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 83» (затвердженого установчими зборами ОСББ «Гагаріна 83№, протоколом від 07.07.2016 року № 1) від 21.08.2023 року № 1.
Відповідно до п. 1 розділу І Статуту, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 83» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням: АДРЕСА_4 , відповідно до ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідно до п. 2 розділу І Статуту, метою створення об`єднання є забезпечення захисту прав співвласників та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом.
Відповідно до п. 2 розділу ІV Статуту, сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань, у тому числі, відрахувань до резервного, ремонтного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами Об`єднання, є обов`язковим для всіх співвласників.
Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах.
Як вбачається з Витягу з Протоколу № 1 Загальних зборів членів ОСББ «Гагаріна 83» від 22.12.2016 року, зборами вирішено визначити розмір щомісячного внеску на утримання будинку з 01.02.2017 року за метр квадратний загальної площі, що є у власності: для мешканців 2-10 поверхів 2 грн. 99 коп.; затвердити форму оплати безготівкова, внески сплачувати до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Як вбачається з Витягу з Протоколу № 5 Загальних зборів членів ОСББ «Гагаріна 83» від 12.05.2019 року, зборами вирішено затвердити щомісячні внески на утримання будинку (розмір затрат на самостійне управління) з 01.07.2019 року за 1 кв.м. загальної площі, що є у власності: для мешканців 2-10 поверхів 4 грн. 47 коп.
Як вбачається з Витягу з Протоколу № 7 Загальних зборів членів ОСББ «Гагаріна 83» від 03.07.2021 року, зборами вирішено затвердити щомісячні внески на утримання будинку (розмір затрат на самостійне управління) з 01.08.2021 року за 1 кв.м. загальної площі, що є у власності: для мешканців 2-10 поверхів 5 грн. 45 коп.
В судовому засіданні встановлено, що вищевказані рішення є діючими, правомірними. Претензій щодо якості та кількості наданих послуг щодо обслуговування будинку АДРЕСА_4 у передбаченому законом порядку до ОСББ не надходило.
Доказів протилежного суду не надано.
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна № 331705487 від 09.05.2023, квартира за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (1/3 частина) та ОСОБА_2 (2/3 частини).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 57 споживач зобов`язаний щомісячно сплачувати вартість комунальних послуг.
У разі незгоди споживача щодо якості та кількості наданих послуг ст.ст. 27, 28 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлює спеціальний порядок оформлення претензій щодо ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг.
Відповідачами претензій щодо якості та кількості наданих послуг по обслуговуванню будинку АДРЕСА_5 та прибудинкової території у передбаченому законом порядку не оформлено.
За період з травня 2019 року по липень 2023 року відповідачі плату за внески на утримання будинку та прибудинкової території не здійснюють, чим спричиняють майнову шкоду позивачу та перешкоджають належному виконанню позивачем передбачених зобов`язань по забезпеченню збереження житлового фонду, утриманню будинку та прибудинкової території.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо, та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
За положеннями ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Статтями 7, 8Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідачами до суду не надано належних та допустимих доказів наявності в них будь-яких претензій до ОСББ «Нижня Горова 9 щодо неналежної якості наданих їй житлово-комунальних послуг, як і не доведено фактів невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг.
Сам факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг між ОСББ «Гагаріна 83» та відповідачами не свідчить про відсутність у останніх обов`язку сплачувати нараховані кошти за надані позивачем житлово-комунальні послуги.
Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.
Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
В судовому засіданні встановлено, що ОСББ «Нижня Горова 9» надавало відповідачам житлово-комунальні послуги, факт надання яких не спростовується відповідачами.
Суд приходить до висновку, що споживачі в квартирі АДРЕСА_2 зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, оскільки вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги підтверджена позивачем належними та допустимими доказами, а часткова сплата цієї заборгованості свідчить про визнання вищевказаних обставин.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем надано розрахунок 3% річних та інфляційних за період прострочення платежів , з якого вбчачається, що інфляційні втрати становлять 1838 грн. 71 коп., а 3% річних становлять 579 грн. 55 коп.
Відповідачами не надано заперечення проти даного розрахунку.
А тому, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 625 ЦК України, стягнути з відповідачів на користь позивача 3% річних за період прострочення платежів в сумі 579 грн. 55 коп. та інфляційні в сумі 1838 грн. 71 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відповідно до ст. 322 ЦК України, тягар утримання майна лежить на співвласниках квартири
Суд зазначає на тому, що в силу належності квартири на праві спільної часткової власності, кожен із співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, оскільки, іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано.
ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири, а ОСОБА_2 є власником 2/3 частини квартири, а тому, суд приходить до висновку про стягнення з кожного з них заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, що відповідають їх часткам у праві спільної часткової власності на квартиру.
Також, статтею 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір» визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до матеріалів справи, позивачем ОСББ «Гагаріна 83» при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп. (платіжна інструкція № 786).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, до стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача ОСБББ « Гагаріна 83» підлягає стягненню 1/3 частина судового збору в розмірі 894 грн. 67 коп. (2684/3х1) та до стягнення із ОСОБА_2 на користь позивача ОСБББ « Гагаріна 83» підлягає стягненню 2/3 частина судового збору в розмірі 1789 грн. 33 коп. (2684/3х2).
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України).
Частиною 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Матеріалами справи підтверджується понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн., а також беручи до уваги, що відповідачами до суду не подавалося відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат, як це визначено ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСББ «Гагаріна 83» понесених ними судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а саме, стягненню з ОСОБА_1 підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 833 грн. 33 коп. (1/3 частина), а з ОСОБА_2 підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 1666 грн. 67 коп. (2/3 частина)
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 64, 66, 67, 68, 156, 162 ЖК України, ст.ст. 11, 15, 16, 264, 267,360,382, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 4,11, 12,13,81,89, 137, 141,263-266,273,280-284 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -
Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 83» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 83» прострочену заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, яка утворилась за період з 01.04.2019 року по 31.07 2023 року в розмірі 8234 грн. 85 коп., інфляційні втрати в розмірі 612 грн. 90 коп., три відсотки річних в розмірі 193 грн. 18 коп., судовий збір в розмірі 894 грн. 67 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 833 грн. 33 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: О. Г. Казидуб