Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №346/2263/23

Номер провадження 2/348/751/23

24 жовтня 2023 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань О.Р.Боєчко

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

У с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.09.2020 вона уклала з відповідачем усний договір позики, згідно якого позичила йому 5000 доларів США, на підтвердження чого ОСОБА_2 написав власноручно розписку. В подальшому відповідач ще декілька разів позичав в неї кошти та писав розписки. 20.12.2021 відповідач в черговий раз прийшов до неї, знищив попередню розписку , вирахував загальну суму боргу і проценти за користування коштами, про що написав розписку, згідно якої борг становить 9200 доларів США та щомісячні проценти 4%, загальна сума складає 10304 доларів США, які він зобов`язався повернути до 20.03.2022. Проте, відповідач борг не повернув, у зв`язку і з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за борговою розпискою в загальній сумі 10304 доларів США та судові витрати.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та надала пояснення, аналогічні викладеному в позовні заяві. Підтвердила, що з 20.09.2020 відповідач їй жодної копійки не віддав. Позичала вона йому кошти, оскільки вірила йому, бо він обіцяв повернути. Загальна сума позики складає 9200 доларів США. Просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що він познайомився з позивачем в 2019 році, декілька разів були в спільних компаніях. Вона сказала, що знає, що в нього є матеріальні проблеми та запропонувала позичити 5000 доларів США під 4% річних. Він ці гроші взяв, написав розписку. Наприкінці 2019 року він віддав їй 600 доларів, на Великдень 2020 року віддав 600 доларів, на Зелені свята 2020 року віддав 400 доларів, в жовтні 2020 року віддав 400 доларів і перед Новим 2021 Роком віддав 300 доларів. Сумарно він віддав позивачці 2300 доларів США та залишилося віддати 2700 доларів США. Проте, позивач сказала, що їй зараз гроші не потрібні і запропонувала ще позичити 2500 доларів США. Він погодився. Отже, загальна сума боргу склала 5200 доларів США. Строк повернення коштів вони не обговорювали і після цього продовжували добре спілкуватися. Однак через деякий час їх відносини розлагодилися і позивач стала вимагати гроші, після чого звернулася до суду. Просив суд не брати до уваги боргову розписку, оскільки вона є безіменна, тобто, в ній не зазначено у кого він позичав гроші. При цьому відповідач визнає, що розписку, яка знаходиться в матеріалах справи, написана саме ним, написана позивачці і писав він її у неї вдома. При написанні цієї розписки попередню він знищив. Однак, чому він написав суму боргу 9200 доларів США, що разом із відсотками склала 10304 доларів США, він пояснити не може. Визнає, що його борг перед позивачем складає 5200 доларів США та згоден визнати борг разом із відсотками в розмірі 7500 доларів США.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що протягом 2020-2021 років ОСОБА_2 позичав у ОСОБА_1 кошти в загальній сумі 9200 доларів США, які зобов`язався повернути до 20 березня 2022 року зі сплатою 4% за користування в місяць, а всього 10304 доларів США, про що власноручно написав розписку 20.12.2021 та підписав її (а.с.6).

При цьому, в розписці не зазначений позикодавець, однак, відповідач в судовому засіданні визнав, що гроші він позичав у ОСОБА_1 і саме цю розписку він писав ОСОБА_1 ..

Отже, в судовому засіданні встановлено та не викликає у суду сумніву щодо учасників боргових правовідносин за даною розпискою: позикодавець ОСОБА_1 та позичальник ОСОБА_2 .

При цьому суд виходить із приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України, згідно якої Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З моменту укладення договорів позики жодних грошових коштів позивачу повернуто не було. Доказів на повернення суми позики відповідачем суду не надано.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як вбачається з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Ч. 3 ст. 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно з нормами статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора (ч. 4 ст. 545 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, що перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів в іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Саме такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц.

Як вбачається з боргової розписки від 20.12.2021, відповідач отримав в борг 9200 доларів США та зобов`язався повернути в термін до 20.03.2022 борг в сумі 9200 доларів США та відсотки, що разом складає 10304 доларів США.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо суми боргу та часткового його погашення, оскільки будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень відповідач суду не надав.

Також відповідач визнав, що з моменту написання розписки він борг перед позивачем не погасив навіть частково.

Отже, у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за договором позики грошових коштів, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики грошових коштів в загальній сумі 10304 (десять тисяч триста чотири) долара США, яка складається з: основної суми заборгованості 9200 доларів США; відсотків за користування грошовими коштами - 1104 долара США.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підтвердження понесених судових витрат позивачем надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 3768 грн (а.с.5) та витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн (а.с.12), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідач не заявляв.

На підставі викладеного та керуючись ст. 207, 524, 526, 527, 530, 533, 545, 598, 599, 610, 612, 626, 628, 631, 638, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, ст. 9, 10, 12, 13, 77-82, 89, 141, 259, 263-265, 272-273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики грошових коштів в загальній сумі 10304 (десять тисяч триста чотири) долара США, яка складається з: основної суми заборгованості 9200 доларів США; відсотків за користування грошовими коштами - 1104 долара США.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати, понесені позивачем: на оплату судового збору в сумі 3768 грн та на правову допомогу в сумі 4000 грн, а разом 7768 (сім тисяч сімсот шістдесят вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , виданий 12.03.2019, орган видачі 2621, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О.Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 02.11.2023.