Справа № 135/1125/23
Провадження № 2/135/341/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2023 року м.Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Нікандрової С.О., секретар судових засідань Таран Ю.С., за участю представника позивача - адвоката Патраманського О.І., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2023 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Патраманський Іван Олександрович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, яка було уточнена 15 вересня 2023 року, у якій позивач просить: 1) позбавити батьківських прав відповідачку ОСОБА_2 відносно неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) призначити його ОСОБА_1 піклувальником над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 3) призначити його ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 4) проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Позов мотивований тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_5 . Від їхнього шлюбу у них народилося троє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подружнє життя між ними припинено в лютому 2023 року. Причиною цьому служило те, що між ними виникали систематичні сварки із-за протилежних поглядів на сімейне життя і на життя взагалі. Внаслідок цих сварок сторони втратили любов та взаємоповагу один до одного. На початку липня 2023 року він звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області із заявою про розірвання шлюбу, яка наразі знаходиться в проваджені даного суду. Починаючи з січня 2023 року відповідачка з ним та дітьми не проживає, ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє зацікавленості в їх подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній розвиток, як складову виховання; не спілкується з дітьми, що не дає їм необхідного нормального самоусвідомлення. На даний час створилися умови, які шкодять інтересам дітей. У січні 2023 року відповідачка залишила дітей на його утримані. Всі питання щодо їх виховання вирішуються ним самостійно, без участі та підтримки з боку відповідачки. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дітей матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 05 вересня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.46-47).

15 вересня 2023 року на електронний суд від представника позивача - адвоката Патраманського І.О. надійшла заява про уточнення позовних вимог (а.с.54-59).

27 вересня 2023 року на адресу суду на виконання ухвали суду від 05 вересня 2023 року надійшов висновок органу опіки та піклування Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області від 21 вересня 2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.62,63).

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 вересня 2023 року задоволено заяву позивача ОСОБА_1 та позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, в частині встановлення опіки та піклування над дітьми - залишено без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Патраманський І.О. у підготовчому судовому засіданні підтримали уточнену позовну заяву у повному обсязі та просили її задовольнити з підстав викладених у ній.

Відповідачка ОСОБА_2 у підготовчому судове засідання, уточнені позовні вимоги визнала у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечувала.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав клопотання, у якому зазначив, що орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підтримує та просить розглянути без участі представника органу опіки та піклування Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області (а.с.60, 61).

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 18 липня 2004 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений шлюб, який був зареєстрований Ладижинським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис за №54, що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого 18 липня 2004 року Ладижинським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області (а.с.29).

Відповідно до рішення Ладижинського міського суду Вінницької області №135/881/23 від 22 вересня 2023 року, шлюб укладений між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 розірвано. Станом на 29 вересня 2023 року рішення не набрало законної сили.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 14 вересня 2005 року Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, від вказаного шлюбу народилася дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі батько записаний « ОСОБА_1 », в графі мати записана « ОСОБА_2 » (а.с. 28).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 09 квітня 2008 року Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, від вказаного шлюбу народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі батько записаний « ОСОБА_1 », в графі мати записана « ОСОБА_2 » (а.с. 26).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 23 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, від вказаного шлюбу народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі батько записаний « ОСОБА_1 », в графі мати записана « ОСОБА_2 » (а.с. 27).

З січня 2023 року позивач ОСОБА_1 має постійне місце проживання в с. Василівка, Гайсинського району, Вінницької області.

Неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилися проживати з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки №26/1 від 26 липня 2023 року, виданої уповноваженою собою Філії «МХП Логістика» ПрАТ «МХП» Потюжньою І.С., ОСОБА_1 з 01 липня 2021 року працює в Філії «МХП Логістика» ПрАТ «МХП» на посаді водія навантажувача, його дохід за останні 6 місяців з січня 2023 року по червень 2023 року становить 194 189 грн. 16 коп.

Відповідно до довідки-характеристики №2.1-04/2034 від 11 серпня 2023 року, виданої керуючим справами виконавчого комітету Ладижинської міської ради Терепою В., гр. ОСОБА_1 за період проживання в Ладижинській територіальній громаді зарекомендував себе з позитивної сторони. Має почуття обов`язку, наполегливий у досягнені мети. Компрометуючими матеріалами стосовно ОСОБА_1 виконавчий комітет Ладижинської міської ради не володіє (а.с.30).

Відповідно до характеристики з місця роботи, виданої керівником регіонального центру логістики Філії «МХП Логістика» ПрАТ «МХП» Яарвеотс А., ОСОБА_1 , за час роботи зарекомендував себе, як дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу, порушень внутрішнього трудового розпорядку не було. Взаємовідносини з колективом склалися хороші, підтримував співробітників в складний період, але при цьому дотримується корпоративних правил і норм (а.с.31).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області від 21 вересня 2023 року розглянувши ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області №135/1125/23 від 05 вересня 2023 року про видачу висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не піклується про здоров`я, фізичний, розумовий та моральний розвиток дітей, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, утриманню дітей, розглянувши копії свідоцтв про народження дітей, та інші документи, враховуючи інтереси дітей та вище зазначене, орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області зробив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.62).

Згідно рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області №311 від 21 вересня 2023 року «Про видачу висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 » вирішено подати Ладижинському міському суду Вінницької області висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.63).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч.1 ст.155 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У ч.1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Як роз`яснено у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року (справа 522/541/18) та 16 жовтня 2019 року (справа № 199/2143/17).

Отже, при вирішенні питань, які стосуються дитини, зокрема, щодо позбавлення батьківських прав її батьків, першочерговими є інтереси дитини.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини (ЄСПЛ) було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини». При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Судом встановлено, неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , який здійснює щодо дітей належним чином усі обов`язки, які покладаються чинним законодавством на батьків. Мати дітей жодних доказів зворотного суду не надала, більш того не заперечує проти ухвалення рішення про позбавлення її батьківських прав.

Суд вважає, що матеріали справи містять достатні відомості, які свідчать про свідоме нехтування відповідачкою по справі - матір`ю ОСОБА_2 своїми обов`язками по вихованню дітей, оскільки протягом тривалого часу вона не проявляє відносно дітей належної турботи та уваги, не приймає участі у їх вихованні та утриманні, не піклується про стан їх здоров`я та розвитку, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, хоча зобов`язана це робити та має таку можливість.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянку України, паспорт громадянки України НОМЕР_5 , виданий Ладижинським МВ УМВС України у Вінницькій області 19 жовтня 2004 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_6 ) відносно неповнолітніх дітей: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 06 жовтня 2023 року.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О. Нікандрова