ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 листопада 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/1421/21

Головуючий у першій інстанції Олійник В. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/524/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Провідна

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Олійника В.П. від 05 січня 2023 року, місце ухвалення рішення м.Ніжин, дата складання повного тексту рішення - 09 січня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, збитків та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, збитків та моральної шкоди, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 31 947 грн. страхового відшкодування, 6 537 грн. 60 коп. вартості транспортно-трасологічного дослідження, 2 500 грн. моральної шкоди. Вимоги заявленого позову ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 02.11.2019 року між сторонами було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів Провідна автокласика №06/6770724/2504/19. 02.10.2020 року під час руху по автодорозі Київ-Чернігів перед автомобілем позивача впала гілка дерева, на яку він наїхав, і яка надалі була частково зруйнована і перекинута за задню частину керованого ним автомобіля, та пошкодила передній бампер, дах, праві передні та задні двері, праве дзеркало та стійку переднюю ліву. 02.10.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про факт настання події у страховій справі №, при цьому, було складено акт огляду автомобіля позивача Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , та зафіксовані наявні пошкодження. Листом від 29.10.2020 року відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування через надання неправдивих даних про факт настання страхового випадку, із посиланням на те, що при огляді автомобіля були зафіксовані численні пошкодження, які носять накопичувальний характер і утворилися під час експлуатації автомобіля за інших обставин, ніж зазначено у заяві про настання події. Згідно висновку експертного дослідження, пояснення позивача щодо обставин та механізму спричинення механічних пошкоджень вищезазначеного автомобіля не позбавлені технічної спроможності, і могли мати місце в обставинах заявленої ним ДТП, а саме, під час наїзду автомобіля на гілку дерева, яка раптово впала на проїзну частину автодороги перед автомобілем позивача, який рухався на швидкості. На повторну претензію позивач отримав від відповідача 16.01.2021 року лист про відмову у виплаті страхового відшкодування. 02.10.2020 року позивач звернувся до ФОП ОСОБА_2 , що надає послуги з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача, згідно наряду-замовлення №19 від 02.10.2020 року становить 31 947 грн. Як зазначає позивач, у зв`язку із відмовою відповідача виплатити страхове відшкодування, позивач за власний рахунок був змушений замовити висновок транспортно-трасологічного дослідження вартістю 6 537 грн. 60 коп. Позивач стверджує, що безпідставна відмова страховика у виплаті страхового відшкодування заподіяла позивачу моральну шкоду, яку він оцінює 2 500 грн.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.01.2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Судом стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна на користь ОСОБА_1 15 000 грн. страхового відшкодування, 1 000 грн. моральної шкоди, а всього: 16 000 (шістнадцять тисяч) грн. У задоволенні інших позовних вимог, судом відмовлено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна на користь ОСОБА_1 3 900 (три тисячі дев`ятсот) грн. витрат на правничу допомогу. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна на користь держави 354 (триста п`ятдесят чотири) грн. 12 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Провідна просить скасувати оскаржуване рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.01.2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 05.01.2023 року є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки при розгляді справи суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, з`ясувавши всі обставини події, про яку заявив позивач, та помилково дійшов невірних висновків щодо застосування норм матеріального права та положень договору страхування, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення. Доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна зазначають, що судом першої інстанції безпідставно та незаконно застосовано розділ 9 договору страхування, оскільки даний розділ передбачає лише одну умову - право страхувальника не надавати довідку компетентних органів. При цьому, інші умови отримання відшкодування та обов`язки страхувальника передбачені розділами 10 та 11 договору страхування, і є незмінними. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції помилково стягнув 15 000 грн. страхового відшкодування, зазначивши, що це відповідає інституту страхування цивільно-правової відповідальності. За доводами апелянта, страхування цивільно-правової відповідальності, що регулюється спеціальним законом, взагалі не має відношення до відносин, які склались із позивачем у даній справі. Апелянт вказує, що фактично, суд першої інстанції застосував інститут права, який не підлягає до застосування в даній справі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуваним рішенням від 05.01.2023року суд першої інстанції фактично визнав, що доказів страхового випадку позивачем не надано - позивач (при тверезому стані і за відсутності постраждалих осіб), залишив місце ДТП, і не вжив необхідних заходів щодо фіксації місця події, зокрема, гілки, яка стала перешкодою для руху, тобто, позивачем не виконані обов`язки страхувальника, визначені нормами права, що призвело до неможливості відповідача, як страховика, встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання, розмір заподіяної шкоди. Наслідком зазначеного є неможливість встановлення того, що механічні пошкодження застрахованого автомобіля позивач отримав саме в результаті вказаного ДТП. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції помилково вирішив, що страхова виплата може бути здійснена без ознак страхового випадку, що не узгоджується зі статтею 20 Закону України Про страхування, та п.1.1.25 договору страхування, відповідно до яких страховик зобов`язаний тільки при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування. За доводами апелянта, стягнення моральної шкоди судом першої інстанції також було ухвалено безпідставно, оскільки моральна шкода підлягає стягненню в разі наявності вини заподіювача шкоди, а у даному випадку, вини відповідача у порушенні прав позивача не встановлено, як не встановлено і самого факту порушення даних прав.

Відповідно до приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.01.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, збитків та моральної шкоди, без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с.109,110), сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч.1 статті 367 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 02.11.2019 року, укладеного між страховиком ПрАТ СК Провідна та страхувальником ОСОБА_1 , страховий продукт Провідна автокласика, застрахованим транспортним засобом є автомобіль Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2013 року випуску, програмне страхування - Безтурботне каско, страхова сума - 300 000 грн., безумовна франшиза, строк дії 12 місяців з 00-00 год. 03.11.2019 року по 24-00 год. 02.11.2020 року, сторонами у розділі 9 погоджено відшкодування без довідки компетентних органів (надання довідки уповноваженого підрозділу НП України або іншого компетентного органу є обов`язковим у разі настання будь-якого випадку, який має ознаки страхового, на території Донецької або Луганської областей, за виключенням пошкодження лише скляних складових частин застрахованого ТЗ) - в межах 5% від страхової суми ТЗ та/або ДО, але не більше 50 000 грн. за одним та кожним страховим випадком, з урахуванням п.п.11.2, 11.3 частини 2 договору. Даний договір є публічним, у розумінні статті 633 ЦК України, частина 2 договору розміщена на веб-сторінці страховика в мережі інтернет (а.с.3-9).

У копії заяви ОСОБА_1 № від 02.10.2020 року (зареєстровано ПрАТ СК Провідна за №493 від 07.10.2020 року), зазначено про подію із застрахованим ТЗ Nissan Qashqai, д.р.н. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , яка сталася 02.10.2020 року о 10 год. 20 хв., Чернігівська область, дорога Київ-Чернігів. Обставинами події зазначено наступне: Рухаючись по дорозі Київ-Чернігів з дерева, що знаходилось над дорогою, відламалась гілка та пошкодила мій автомобіль; перелік пошкоджень: передній бампер; дах: подряпина та вм`ятина; права передня та задня дверка; дзеркало кришка; арка переднього правого крила (а.с.40).

Згідно копії акту первинного огляду транспортного засобу від 02.10.2020 року за участі ОСОБА_1 та директора філії ОСОБА_3 , (місце огляду - м.Ніжин, вул.Московська, 14), наявні наступні пошкодження Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 : передній бампер - тріщина, пошкодження ЛФП; декоративна решітка - відламані кріплення; декоративна арка крила переднього правого - відламане кріплення; двері передні праві - подряпина лакового покриття; двері задні праві - пошкодження ЛФП; праве бокове дзеркало заднього виду - пошкоджено ЛФП; стійка передня ліва - подряпина; дах з передньої лівої сторони - скол; пошкодження не пов`язані зі страховим випадком: передній бампер - скол ЛФП, передній капот - потертості (від мухоловки) (а.с.41).

У поясненнях від 16.10.2020 року на адресу директора департаменту клієнтського сервісу ПрАТ СК Провідна, ОСОБА_1 вказує про подію наступне: 02.10.2020 року рухаючись по дорозі до м.Ніжина по трасі Чернігів-Київ в районі населеного пункту с.Красне з дерева над дорогою впала, відламалася гілка перед автомобілем, був великий вітер, об`їхати чи затормозити не було можливості, так як за ним рухались інші автомобілі; гілка була великого розміру; швидкість була велика, припаркувався за 150-200 м, гілка знаходилась на проїжджій частині, дійти до неї та сфотографувати не було можливості через великий рух автомобілів, поліцію викликати не став, так як їхав із сім`єю з лікарні, в той день звернувся в офіс СК Провідна, та надав автомобіль на огляд (а.с.42).

У листі від 29.10.2020 року ПрАТ СК Провідна на адресу ОСОБА_1 , у відповідь на заяву від 02.10.2020 року, повідомила позивача про відсутність підстав вважати зазначений ним випадок страховим по опису обставин події, згідно заяви від 02.10.2020 року, оскільки деталі автомобіля мають численні пошкодження, які мають накопичувальний характер, і утворилися внаслідок експлуатації автомобіля та за інших обставин, ніж зазначено у заяві про настання події (а.с.10).

Згідно копії наряду-заказу №19 від 02.10.2020 року ФОП ОСОБА_4 щодо надання послуг по технічному обслуговуванню автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , загальна сума вказаних послуг склала 31 947 грн. (а.с.21).

Відповідно до наданого позивачем висновку експертного дослідження від 21.12.2020 року №046-11(Д)20, складеного судовим експертом Півнем В.В. за результатами проведення транспортно-трасологічного дослідження обставин і механізму спричинення механічних пошкоджень автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , за заявою ОСОБА_1 , зроблено висновок, що пояснення страхувальника ОСОБА_1 щодо обставин та механізму спричинення механічних пошкоджень автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , не позбавлені технічної спроможності і могли мати місце в обставинах заявленої ним ДТП, а саме під час наїзду автомобіля на гілку дерева, яка раптово впала на проїзну частину автодороги перед автомобілем, який рухається на швидкості (а.с.13-17).

Згідно акту виконаних робіт ФОП ОСОБА_5 від 21.12.2020 року та рахунку № НОМЕР_4 від 27.11.2020 року, за організацію та надання висновку транспортно-трасологічного експертного дослідження, ОСОБА_1 було сплачено ФОП ОСОБА_5 6 537 грн. 60 коп. (без ПДВ) (а.с.12,18).

У повідомленні щодо перегляду рішення по справі № від 16.01.2021 року ПрАТ СК Провідна повідомила ОСОБА_1 , що розглянувши його претензію щодо виплати страхового відшкодування, із доданим висновком експертного дослідження від 21.12.2020 року, встановлено, що експертом ОСОБА_5 огляд автомобіля не проводився, судовим експертом не було досліджено місце події, не встановлено дійсний механізм ДТП, не встановлено швидкість руху та гальмівного шляху, також не встановлено місце наїзду автомобіля на ймовірну перешкоду (гілку дерева), не встановлено геометричні дані гілки дерева, що робить висновок експерта лише гіпотетичним припущенням. У даному повідомленні також зазначено, що вимога про відшкодування не відповідає розділу 9 договору страхування, відповідно до якого позивач має право на відшкодування без довідки компетентних органів, в межах 5% від страхової суми, за одним страховим випадком, що складає 15 000 грн. (а.с.19-20).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.01.2023 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Судом стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна на користь ОСОБА_1 15 000 грн. страхового відшкодування, 1 000 грн. моральної шкоди, а всього: 16 000 (шістнадцять тисяч) грн. У задоволенні інших позовних вимог, судом відмовлено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна на користь ОСОБА_1 3 900 (три тисячі дев`ятсот) грн. витрат на правничу допомогу. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна на користь держави 354 (триста п`ятдесят чотири) грн. 12 коп. судового збору.

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 05.01.2023 року, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що під час судового розгляду даної справи позивачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів причинно-наслідкового зв`язку обсягу пошкоджень та завданого збитку з ДТП 02.10.2020 року, за участю застрахованого автомобіля, не є таким доказом і висновок експертного дослідження від 21.12.2020 року щодо пояснень ОСОБА_1 , і як наслідок, відсутні підстави для стягнення 6 537 грн. 60 коп. витрат вартості дослідження, як збитків. За даних обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав і для стягнення на користь позивача 31 947 грн. страхового відшкодування. Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що оскільки позивачем повідомлено відповідача, як страховика, про наявність пошкоджень застрахованого автомобіля, що підпадає під дію розділу 9 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 02.11.2019 року (безтурботне каско) - відшкодування без довідки компетентних органів, в межах 5% від страхової суми ТЗ та/або ДО, але не більше 50 000 грн. за одним та кожним страховим випадком, то з урахуванням п.п.11.2, 11.3 частини 2 договору, на користь позивача, яким укладений відповідний договір страхування і сплачуються страхові платежі, підлягає стягненню 5% від 300 000 грн., як страхової суми ТЗ, що становить 15 000 грн. Вказане, як зазначив суд першої інстанції, відповідає інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, вказавши при цьому, що несплата відповідачем вказаної суми, через що позивач почав нервувати, був змушений здійснювати заходи по захисту порушеного права в судовому порядку, що викликало суттєві незручності та необхідність докладання зусиль для відновлення повсякденного життя, спричинила позивачу моральну шкоду. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції вважав за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача 1 000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що висновки оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 05.01.2023 року не узгоджуються із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 05.01.2023 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна зазначають, що судом першої інстанції безпідставно та незаконно застосовано розділ 9 договору страхування, оскільки даний розділ передбачає лише одну умову - право страхувальника не надавати довідку компетентних органів. При цьому, інші умови отримання відшкодування та обов`язки страхувальника передбачені розділами 10 та 11 договору страхування, і є незмінними. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції помилково стягнув 15 000 грн. страхового відшкодування, зазначивши, що це відповідає інституту страхування цивільно-правової відповідальності. За доводами апелянта, страхування цивільно-правової відповідальності, що регулюється спеціальним законом, взагалі не має відношення до відносин, які склались із позивачем у даній справі. Апелянт вказує, що фактично, суд першої інстанції застосував інститут права, який не підлягає до застосування в даній справі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуваним рішенням від 05.01.2023року суд першої інстанції фактично визнав, що доказів страхового випадку позивачем не надано - позивач (при тверезому стані і за відсутності постраждалих осіб), залишив місце ДТП, і не вжив необхідних заходів щодо фіксації місця події, зокрема, гілки, яка стала перешкодою для руху, тобто, позивачем не виконані обов`язки страхувальника, визначені нормами права, що призвело до неможливості відповідача, як страховика, встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання, розмір заподіяної шкоди. Наслідком зазначеного є неможливість встановлення того, що механічні пошкодження застрахованого автомобіля позивач отримав саме в результаті вказаного ДТП. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції помилково вирішив, що страхова виплата може бути здійснена без ознак страхового випадку, що не узгоджується зі статтею 20 Закону України Про страхування, та п.1.1.25 договору страхування, відповідно до яких страховик зобов`язаний тільки при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування. За доводами апелянта, стягнення моральної шкоди судом першої інстанції також було ухвалено безпідставно, оскільки моральна шкода підлягає стягненню в разі наявності вини заподіювача шкоди, а у даному випадку, вини відповідача у порушенні прав позивача не встановлено, як не встановлено і самого факту порушення даних прав.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 05.01.2023 року, виходячи із наступного.

За змістом ч.1 статті 626, ч.1 статті 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства України. Відповідно до ч.1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У постанові від 23.01.2019 року у справі №355/385/17, провадження №61-30435сво18, Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду вказав: … В статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

У інших випадках невиконання стороною умов договору вказує про порушення договірних зобов`язань, взятих на себе в момент укладення договору, та може бути предметом судового розгляду.

Відповідно до ч.1 статті 16 Закону України Про страхування, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Спір між сторонами даного спору виник з приводу віднесення ДТП, яка сталася 02.10.2020 року за участю застрахованого автомобіля позивача, до страхового випадку та виплати відповідного страхового відшкодування.

Згідно ч.1 статті 6 Закону України Про страхування, добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 8 Закону України Про страхування, страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Отже, у Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна, як у страховика, виникає обов`язок з виплати страхового відшкодування виключно у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами укладеного між сторонами договору.

Приписами статті 26 Закону України Про страхування регламентовано відмову у страхових виплатах або страховому відшкодуванні. Підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;

2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;

4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;

5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обгрунтуванням причин відмови.

Оскільки в ході судового розгляду даної справи позивачем не було надано суду належних, достовірних та достатніх доказів причинно-наслідкового зв`язку обсягу пошкоджень та завданого збитку з ДТП 02.10.2020 року за участю застрахованого автомобіля, суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 31 947 грн. страхового відшкодування та 6 537 грн. 60 коп., в рахунок відшкодування понесених витрат вартості дослідження. При цьому, судом першої інстанції зазначено, що не є таким доказом і висновок експертного дослідження від 21.12.2020 року щодо пояснень ОСОБА_1 , і як, наслідок відсутні підстави для стягнення на користь позивача 6 537 грн. 60 коп. витрат вартості дослідження, як збитків.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, згідно ч.6 статті 81 ЦПК України. Судом першої інстанції вказано, що за даних обставин, відсутні підстави для стягнення на користь позивача 31 947 грн. страхового відшкодування. При цьому, норми матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, з огляду на принцип добросовісності визначають, що якщо потерпілий недобросовісно реалізовує право на отримання відшкодування завданої йому під час експлуатації наземного транспортного засобу шкоди, не виконує покладені на нього Законом обов`язки, він має нести тягар негативних наслідків власної поведінки.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 15 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем вчасно повідомлено відповідача, як страховика, про наявність пошкоджень застрахованого автомобіля, що підпадає під дію розділу 9 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 02.11.2019 року (безтурботне каско) - відшкодування без довідки компетентних органів (надання довідки уповноваженого підрозділу НП України або іншого компетентного органу є обов`язковим у разі настання будь-якого випадку, який має ознаки страхового, на території Донецької або Луганської областей, за виключенням пошкодження лише скляних складових частин застрахованого ТЗ) - в межах 5% від страхової суми ТЗ та/або ДО, але не більше 50 000 грн. за одним та кожним страховим випадком, з урахуванням п.п.11.2, 11.3 частини 2 договору, що у даному випадку становить 15 000 грн. Розрахунок наступний: 5% від 300 000 грн., як страхової суми ТЗ, що становить 15 000 грн.

Про наявність у позивача права на отримання страхового відшкодування у сумі 15 000 грн. зазначалося відповідачем у повідомленні щодо перегляду рішення по справі № від 16.01.2021 року, в якому ПрАТ СК Провідна повідомило ОСОБА_1 , що розглянувши його претензію щодо виплати страхового відшкодування, із доданим висновком експертного дослідження від 21.12.2020 року, було встановлено, що експертом ОСОБА_5 огляд автомобіля не проводився, експертом не досліджено місце події, не встановлено швидкість руху та гальмівного шляху, не встановлено місце наїзду автомобіля на ймовірну перешкоду (гілку дерева), не встановлено геометричні дані гілки дерева, що робить висновок експерта лише гіпотетичним припущенням, також вимога про відшкодування не відповідає розділу 9 договору страхування, відповідно до якого позивач має право на відшкодування без довідки компетентних органів, в межах 5% від страхової суми за одним страховим випадком, що складає 15 000 грн. (а.с.19-20).

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції щодо наявності встановлених по справі підстав для стягнення на користь позивача із відповідача страхового відшкодування в сумі 15 000 грн., передбаченого розділом 9 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 02.11.2019 року (безтурботне каско).

За доводами апелянта, стягнення моральної шкоди судом першої інстанції також було ухвалено безпідставно, оскільки моральна шкода підлягає стягненню в разі наявності вини заподіювача шкоди, а у даному випадку, вини відповідача у порушенні прав позивача не встановлено, як не встановлено і самого факту порушення даних прав.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 05.01.2023 року, оскільки в ході судового розгляду даної справи встановлено, що позивач має право на отримання страхового відшкодування в сумі 15 000 грн., передбаченого розділом 9 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 02.11.2019 року (безтурботне каско). З даного приводу суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що відповідачем не вчинено дії щодо сплати позивачу страхового відшкодування, і за даних обставин, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що оскільки відповідачем не вчинено відповідні дії щодо виплати позивачу страхового відшкодування, то вказані обставини призвели до того, що позивач почав нервувати, він був змушений здійснювати заходи щодо захисту свого порушеного права в судовому порядку, що викликало суттєві незручності та необхідність докладання зусиль для відновлення повсякденного життя. За даних обставин, із врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1 000 грн., в рахунок відшкодування спричиненої позивачу моральної шкоди.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 05.01.2023 року, ухваленого відповідно до норм права, які регламентують спірні правовідносини, та на основі з`ясованих обставин, на які сторони даного спору посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна, необхідно залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.01.2023 року, необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна - залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 січня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 03.11.2023 року.

Головуючий: Судді: