УХВАЛА

02 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 504/2055/20

провадження № 61-14690ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Імексбанк» в особі Матвієнко Андрія Анатолійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про припинення належно виконаного зобов`язання за споживчим кредитом,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати припиненим належним виконанням зобов`язання за Договором приєднання № 5388671/N від 13 серпня 2014 року, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Імексбанк» про надання споживчого кредиту в розмірі 35 000,00 грн на споживчі потреби, стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», на свою користь 100 000,00 грн в якості відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано припиненим належним виконанням зобов`язання за Договором приєднання № 5388671/N від 13 серпня 2014 року, укладеним між

ОСОБА_1 та АТ «Імексбанк» про надання споживчого кредиту у розмірі 35 000,00 грн на споживчі потреби.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на користь ОСОБА_1 100 000 грн в якості відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» оскаржило його в апеляційному порядку.

ПостановоюОдеського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задоволеночастково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05жовтня 2021 року в частині стягнення моральної шкоди скасовано.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди відмовлено.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У жовтні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Волинець В. В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року, яку оскаржує в частині відмови узадоволенні позовних вимог щодостягнення моральної шкоди.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише

за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову

в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб.

Згідно із пунктом 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору у даній справі є захист прав споживачів шляхом визнання припиненим належним виконанням зобов`язання за Договором приєднання № 5388671/N від 13 серпня 2014 року, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Імексбанк» про надання споживчого кредиту в розмірі 35 000,00 грн, а також стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» 100 000,00 грн моральної шкоди.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що ціна позову в даній справі станом на 01 січня 2023 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 250 = 671 000,00 грн). Справа № 504/2055/20 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі або у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну та предмет позову, складність справи та значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

Зазначення у постанові Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Імексбанк» в особі Матвієнко Андрія Анатолійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про припинення належно виконаного зобов`язання за споживчим кредитом.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська А. Ю. Зайцев В. М. Коротун