У Х В А Л А

Справа № 936/1327/23

Провадження № 2/936/168/2023

31.10.2023 року смт.Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Пелих О.О., на підставі позовної заяви позивача ОСОБА_1 до Воловецької селищної ради Закарпатської області, третя особа: Державний нотаріус Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел Вікторії Тіберіївни, про визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Воловецька селищна рада, третя особа: Державний нотаріус Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтями 175, 176, 177 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.ст.175-177 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: - найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; - повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; - зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; - зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; - відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; - відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; - перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; - попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; - підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Всупереч вимогам, встановленим ст.175 ЦПК України, у позовній заяві та документах доданих до позовної заяви, вбачаються розбіжності у написанні імені спадкодавців, а саме: батьки позивача вказані «батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 », хоча в свідоцтві про народження позивача, його батьками вказані як «батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 ».

Крім того, своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , (окрім інших причин) з тих причин, що позивачем не підтверджено факт родинних відносин з померлими.

Згідно з п. 5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Позивачем всупереч вимогам п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві не зазначені докази на підтвердження обставин вказаних в позові, а саме не підтверджено належними та допустимими доказами факт родинних відносин із спадкодавцями.

Вказані недоліки позовної заяви перешкоджають прийняттю судом рішення про відкриття провадження у справі.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, зокрема:

1) Визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,24 га за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

2) Визнати за позивачем право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як убачається з матеріалів позову, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, тобто за одну позовну вимогу немайнового характеру. Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження сплати судового збору відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за обидві позовні вимоги немайнового характеру або підстав звільнення від сплати.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року, встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2684 гривень.

У відповідності з абз.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.).

Отже, за кожну заявлену позовну вимогу немайнового характеру має бути сплачено судовий збір по 1073,60 грн., тобто 1073,60 х 2 = 2147, 20 грн.

Слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

При цьому суд вважає, що при залишенні позовної заяви без руху, відсутнє порушення права позивача на доступ до суду, оскільки позивач не дотримався вимог ЦПК України при зверненні до суду.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, суд зазначає, що у випадку невиконання вимог суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Воловецької селищної ради, третя особа: Державний нотаріус Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел Вікторії Тіберіївни про визнання права власності на спадщину, - залишити без руху.

Зазначені недоліки усунути в п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі не усунення недоліків в зазначений строк заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Пелих О.О.