Справа № 497/2082/23
Провадження № 2/497/716/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2023 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Болградської міської ради Одеської області про виділ частки будинку в окремий житловий об`єкт нерухомості, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2023 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Болградської міської ради Одеської області та просять провести виділ їм в окремий об`єкт нерухомого майна для присвоєння окремої поштової адреси та здійснення реєстрації під окремим реєстровим номером в рівних частках, на праві їх спільної часткової власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачам на праві спільної часткової власності та складається з частин житлового будинку з літ. «А» прим.№1 11,8 кв.м., №2 5,2 кв.м., №3 9,0 кв.м., №4 10,0 кв.м., №5 22,4 кв.м., №6 15,4 кв.м., №7 9,4 кв.м., загальною площею 83,2 кв.м., житлова 47,2 кв.м., дворові споруди №3,4. Також просить зобов`язати Відділ містобудування та архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства та державного архітектурно-будівельного контролю Болградської міської ради Одеської області присвоїти об`єкту нерухомого майна будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами поштову адресу АДРЕСА_1 .

Позивачі посилаються на те, що вони є власниками 1/2 частин вищезазначеного житлового будинку згідно договору купівлі-продажу від 04.06.2011 року посвідченого приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. Інша частина цього будинку належала ОСОБА_3 . Договором від 03.10.2011 року №6622 було встановлено порядок користування частками житлового будинку між співвласниками ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В подальшому 06.03.2012 році ОСОБА_5 купила частку належну ОСОБА_3 , а 22.03.2014 року подарувала своєму синові ОСОБА_6 1/8 частину вказаного будинку, тобто ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є співвласниками іншої частині житлового будинку на даний час. Вищевказана частина позивачів в житловому будинку є окремим приміщенням, яке має індивідуальний вхід (вихід) на внутрішньодворову територію земельної ділянки, має відокремлене газо та водопостачання. Таким чином, той факт, що вони користуються відокремленими приміщеннями свідчить лише про те, що між ними та іншими співвласниками давно склався певний порядок користування. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 16.03.2023 року було виділено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в натурі їх частину нерухомого майна, а саме виділено в окремий об`єкт нерухомого майна для присвоєння окремої поштової адреси, а в подальшому за іншими співвласниками визнано право власності на відокремлену частину житлового будинку вже за новою адресою АДРЕСА_2 . На звернення позивачів КП «Болградське БТІ» було підготовлено висновок щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна позивачам. На даний час їм необхідно мати окрему поштову адресу, а це неможливо без документа, яким би визначались конкретні приміщення, які закріплені за їх часткою. Вони не мають можливості укласти договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, так як інші співвласники вже відокремили свою частику та виділили її в натурі, тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду не з`явилися, надали 05.10.2023 року дві окремі заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача Болградської міської ради Одеської області голова Димитрієв С.Г. до суду не з`явився, надав шляхом формування документу в системі «Електронний суд» заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень з приводу задоволення позовних вимог не висловив.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається зі змісту ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 04.06.2011 року (а.с.15), укладеного між ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., зареєстрований в реєстрі за № 3505, позивачі є власниками 1/2 частки житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 .

На підставі цього договору за позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було зареєстровано право власності по 1/4 частини у вищевказаному житловому будинку за кожним, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №30408664, виданим 23.06.2011 року Комунальним підприємством «Болградське бюро технічної інвентаризації» (а.с.22).

Так, 03 жовтня 2011 року між співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 , позивачами та ОСОБА_3 , на той час власницею 1/2 частини, було укладено договір про порядок користування частками житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І., зареєстрований в реєстрі за №6622, відповідно до якого позивачам у користування перейшла частка у житловому будинку 1/2 під літ. «А», загальною площею 91,8 кв.м., житловою 31,7 кв.м., 1/2 частка сараю за літ. «Б», 1/2 частка дворових споруд за №1-3 (а.с.16).

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 16.03.2023 року по справі №497/283/23, провадження 2/497/248/23, було задоволено позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про виділ в натурі частини нерухомого майна, а саме 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, за адресом: АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили 17.04.2023 року (а.с.17-18). В цьому рішенні судом було встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі договорів купівлі-продажу від 06.03.2012 року та договору дарування від 22.03.2014 року є власниками 1/2 частини вищезазначеного житлового будинку. Але після виділу їх частки в натурі, вона стала одиницею, в той час як інша частина житлового будинку, належна позивачам, залишилася 1/2 частиною.

Надали виділеній в натурі частині об`єкту нерухомого майна належного ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було присвоєно нову поштову адресу: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим колишні співвласники позивачів звернулися до суду для визнання за ними права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами, за новою адресою. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 05.07.2023 року по справі №497/1311/23, провадження 2/497/504/23, позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволено в повному обсязі. Рішення набрало законної сили 07.08.2023 року (а.с.19-21).

На замовлення власників цього житлового будинку 03.05.2023 року працівниками КП «Болградське БТІ» було виготовлено технічний паспорт, відповідно до експлікації приміщень будинку, загальна площа приміщень по літ. «А-1Ж, Д» становить 177,3 кв.м., а житлова - 64 кв.м. (а.с.28-32).

Як вбачається з висновку щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна вих.№04, зробленого 03.05.2023 року спеціалістами КП «Болградське БТІ», житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (1/2 частина), ОСОБА_5 (3/8 частини), ОСОБА_6 (1/8 частини) має наступні характеристики: житловий будинок літ. «А» прим.№1 11,8 кв.м.; №2 5,2 кв.м., № 3 9,0 кв.м.; №4 10,0 кв.м.; №5 22,4 кв.м., №6 15,4 кв.м.; №7 9,4 кв.м.; №8 15,1 кв.м.; №9 16,8 кв.м.; №10 9,7 кв.м.; №11 16,4 кв.м.; №12 15,3 кв.м.; №13 8,7 кв.м.; №14 3,9 кв.м., №15 8,2 кв.м. Загальна площа 177,3 кв.м., житлова 64,0 кв.м. Погріб літ. «Д», дворові споруди №1-4. Сарай літ. «Б», вказаний у договору купівлі-продажу після проведення обстежень зруйновано.

З врахуванням технічного стану, забезпечення необхідними системами інженерного обладнання, функціональне (цільове) використання та фактичну відокремленість виділ виконати можливо. Пропонується такій варіант поділу: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з житлового будинку літ. «А» прим.№1 11,8 кв.м., №2 5,2 кв.м., №3 9,0 кв.м., №4 10,0 кв.м., №5 22,4 кв.м., №6 15,4 кв.м., №7 9,4 кв.м., загальна площа 83,2 кв.м., житлова 47,2 кв.м., дворові споруди №3,4 (а.с.27).

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Стаття 364 ЦК України передбачає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Частиною 2 ст. 367 ЦК України визначено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно з п.п.1.2, 2.1, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 №55 поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на час прийняття рішення) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається зі статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 ЦК України передбачено один із способів такого захисту - визнання права.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.6, 7, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст.115 ЦК це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст.119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Враховуючи те, що виділ об`єкта нерухомого майна з житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами АДРЕСА_1 є можливим, те, що відповідач Болградська міська рада Одеська область позовні вимоги визнала, те що інші співвласники вже виділили свою частину в окремий об`єкт нерухомості та визнали на нього за собою право власності, суд вважає за можливим задовольнити позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та провести поділ житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що наказом №93 Начальника відділу містобудування та архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства та державного архітектурно-будівельного контролю Болградської міської ради Одеської області Арнаут Л.Г. від 28 серпня 2023 року було розглянуто заяву ОСОБА_2 та відмовлено в присвоєнні об`єкту нерухомого майна будинку садибного типу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , поштової адреси АДРЕСА_1 згідно з п.15 ст.26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до п.3 ч.12 ст. 26-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» адресою об`єкта нерухомого майна є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості. Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи. Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Виконавчий орган сільської, селищної, міської та районної у місті ради, місцева державна адміністрація або районна у місті Києві державна адміністрація (далі - орган з присвоєння адреси) протягом п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення про необхідність присвоєння адреси об`єкту нового будівництва, визначеного частиною дев`ятою статті 36 та частиною третьою статті 37 цього Закону. Підставами для зміни адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта є, в тому числі, об`єднання, поділ закінчених будівництвом об`єктів, виділення частки із закінченого будівництвом об`єкта (з урахуванням вимог пункту 2 частини третьої цієї статті.

Тому розглянувши вимогу щодо зобов`язання присвоїти об`єкту нерухомого майна нову поштову адресу, а саме виділеній в окремій об`єкт нерухомого майна частки належної позивачам, суд вважає її обґрунтованою та підлягаючої задоволенню, але без зазначення певної поштової адреси, тому що це є прерогативою відповідного відділу місцевої влади.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.15, 16, 356,358, 364,367 ЦК України,ст.ст.4, 10, 13,76-81,83,95, 206,258,259,263-266, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Болградської міської ради Одеської області про виділ частки будинку в окремий житловий об`єкт нерухомості - задовольнити.

Виділити в окремий об`єкт нерухомого майна для присвоєння окремої поштової адреси та здійснення реєстрації під окремим реєстровим номером ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках, на праві їх спільної часткової власності - 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що складає частку житлового будинку АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме з житлового будинку літ. «А»:

прим.№1 11,8 кв.м., №2 5,2 кв.м., №3 9,0 кв.м., №4 10,0 кв.м., №5 22,4 кв.м., №6 15,4 кв.м., №7 9,4 кв.м., загальною площею 83,2 кв.м., житловою 47,2 кв.м., дворові споруди №3,4.

Зобов`язати Відділ містобудування та архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства та державного архітектурно-будівельного контролю Болградської міської ради Одеської області присвоїти об`єкту нерухомого майна будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца