У Х В А Л А

31 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 520/7982/15-ц

провадження № 61-14824ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Манюком Денисом Валерійовичем, на постанову Одеського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Одеського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року позов Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (далі - ПАТ «МТБ Банк») до ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МТБ Банк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 70 219,23 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06 вересня 2023 року еквівалентно 2 567 818,93 грн, а також проценти за користування кредитними коштами - 13 779,32 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06 вересня 2023 року еквівалентно 503 890,44 грн.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МТБ Банк» пеню у розмірі 112 033,86 грн і штраф - 24 342,56 грн.

Судове рішення в частині відмови в зустрічному позові ОСОБА_1 залишено без змін.

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки заявниця відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України не зазначила підстав, виключних випадків неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Згідно з частиною першою статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Касаційна скарга заявниці не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Заявниця узагальнено посилається на те, що суд апеляційної інстанції порушив принцип диспозитивності та змагальності, не надав можливості представнику відповідачки ознайомитись із матеріалами справи та, відмовивши у відкладені розгляду справи, позбавив заявницю права на повний, всебічний та справедливий розгляд справи.

Проте ОСОБА_1 не зазначила, які норми матеріального права неправильно застосував суд апеляційної інстанції та які норми процесуального права порушив суд, не зазначила конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389, частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

До матеріалів касаційної скарги ОСОБА_1 додала квитанцію про сплату судового збору у розмірі 7 308,00 грн.

Враховуючи те, що заявниця оскаржує рішення суду апеляційної інстанції повністю, їй необхідно доплатити судовий збір за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на час звернення позивача до суду) за подання до позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 1 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1 218,00 грн.

Згідно з абзацом першим частини шостої статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

ОСОБА_1 оскаржує постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволення первісного позову та відмови в зустрічному позові. Позови подано до суду у 2015 році. За вимоги немайнового характеру за зустрічним позовом ставка судового збору становить 487,20 грн. Оскільки 1% від ціни позову перевищує максимальний розмір судового збору у 2015 році, судовий збір в частині вимог про стягнення заборгованості становить 3 654,00 грн. Отже, розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 8 282,40 грн (3 654,00грн +487,20 грн)?200%).

До касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 7 308,00 грн, тому заявниці необхідно доплатити 974,40 грн.

Враховуючи наведене, заявниці необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги, у якій зазначити передбачені цивільним процесуальним законом підстави касаційного оскарження судового рішення, а також надіслати суду копії нової редакції касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників; доплатити судовий збір у розмірі 974,40 грн або надати документи, що підтвержують підстави звільнення її від сплати судового збору.

Відповідно до частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Манюком Денисом Валерійовичем, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник