УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участі секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом АТ «Житомиробленерго» в особі Житомирського РЕМ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив поновити пропущений строк для подання заяви про перегляд заочного рішення; переглянути заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26.01.2023 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заяви зазначив, що повідомленим про розгляд справи не був, повний текст рішення у даній справі отримав 06.03.2023 року поштовим зв`язком, не згоден з обставинами, якими обґрунтована позовна заява.

Ухвалою від 23.03.2023 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання (а.с. 43).

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з подачею заявником відповідних заяв (а.с. 46, 51).

У судовому засіданні 26.10.2023 року заявник та його представник заяву підтримали та просили задовольнити.

Представник АТ «Житомиробленерго» Попов І.В. заперечував проти задоволення заяви.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши заяву, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Частини 3, 4 ст. 284 ЦПК України передбачають, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Судом встановлено, що заочним рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26.01.2023 року позовну заяву АТ «Житомиробленерго» в особі Житомирського РЕМ до ОСОБА_1 про відшкодування вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Житомиробленерго» в особі Житомирського РЕМ розмір завданих збитків у сумі 149253, 37 грн та 2481, 00 грн судового збору.

Рішення набрало законної сили 28.02.2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що заявником не отримано позовну заяву з додатками, що направлялися останньому 10.11.2022 року (а.с. 20, 22-23).

Головними посиланнями на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, якими обґрунтована заява про скасування заочного рішення, є те, що складений позивачем акт про порушення споживачем ПРРЕЕ №01831-21 від 08.12.2021 року складено за фактом самовільного позаоблікового підключення до електромережі 3-фазного струму в той час, як порушення було виявлене при підключенні до електромережі 1-фазного струму. На підтвердження цього заявник зазначив, що у липні 2019 року за його заявою працівниками АТ «Житомиробленерго» було проведено переустановку електролічильника 3-фазного струму з будинку АДРЕСА_1 . При цьому лінія електропередач ті лічильник 3-фазного струму до будинку заявника підключені не були. Крім цього, ні заявник, ні члени його сім`ї не були присутні під час проведення обстеження та складання згадуваного акта від 08.12.2021 року.

Представником позивача 08.05.2023 року подано письмові пояснення, в яких останній зазначив, що за адресою проживання ОСОБА_1 відкрито два рахунки №06-3-130/159 та №06-130/84.

08.12.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено два позаоблікових самовільних підключення та складено два акта про порушення ПРРЕЕ, зокрема №01831-21 - порушення п.п. 20 п. 5.5.5 Правил (до електричної мережі 3-х фазного току) та №00759-20 - до електричної мережі 1-фазного току, з порушенням схеми обліку.

Твердження відповідача щодо не підключення на дату виявлення порушення лінії електропередачі до 3-х фазного лічильника не має відношення до виявленого порушення ПРРЕЕ, оскільки згідно зазначеної в акті №01831-21 від 08.12.2021 року схемі самовільне позаоблікове підключення здійснено поза обліком електричної енергії з опори №19.

Згадуваний акт підписано ОСОБА_1 особисто, що спростовує посилання заявника на відсутність його та членів його сім`ї при складенні такого акту, що в свою чергу підтверджується відеофіксацією, що долучена до пояснень. Крім того, складання двох актів підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який чітко зазначив, що мало місце складання двох актів, щодо підключення до електричної мережі 1-фазного току, та трьох фазного току з порушенням схеми обліку.

Статтею 285 ЦПК України передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема, повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що:

- відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки,

- а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто заочне рішення підлягає скасуванню за обов`язкової наявності двох умов разом, оскільки для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Згідно ч 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» («J. K. AND OTHERS v. SWEDEN») зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Проаналізувавши доводи заяви, викладені відповідачем обставини фактично вказують на власне заперечення сторони щодо пред`явлених позовних вимог, докази, які мають істотне значення для правильності вирішення спору, зокрема в частині не підключення за адресою його проживання електролічильника 3-фазного току, відсутності заявника та членів його сім`ї при складенні акту про порушення ПРРЕЕ №01831-21 від 08.12.2021 року, заперечень та непогоджень представника заявника під час засідання комісії Житомирського РЕМ з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ 25.01.2021 року, не надано, як і не надано будь-яких інших доказів, що мали б істотне значення для правильності вирішення спору.

Всі обставини, якими обґрунтована заява про скасування заочного рішення, спростовані матеріалами справи, письмовими поясненнями представника позивача від 08.05.2023 року та долученими до таких пояснень доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Оскільки положення ч. 1 ст. 288 ЦПК України передбачають як необхідну умови скасування заочного рішення саме істотні обставини, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 89, 126, 127, 284-288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом АТ «Житомиробленерго» в особі Житомирського РЕМ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на вказану ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до частини 4 статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку - в 30-ти денний строк з дня складення повного судового рішення про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Повний текст ухвали складено 30 жовтня 2023 року.

Суддя Л.М. Чішман