Провадження № 6/522/869/23
У Х В А Л А

30 жовтня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Купцова С.О.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку,

в с т а н о в и в:

20 жовтня 2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчих листів та поновлення пропущеного строку.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2023 року прийнято заяву до провадження.

Учасники справи в судове засідання не з`явились. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 31 жовтня 2012 року частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», та суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договоом №5-235/ФКВІП-07 від 20 червня 2007 року в сумі 1 292 690 грн. 78 коп. та судовий збір у розмірі 2 823,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою суду від 10 березня 2021 року заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» () на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» (, адреса: 65048, м.Одеса, вул. Пушкінська, 36, офіс 308) у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими Приморським районним судом м.Одеси у цивільній справі №1522/13078/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно п.1 ч.17.4 Розділу ХІІІ ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зі змісту вищезазначеної статті вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Представник заявника зазначає, що після отримання від ПАТ «Дельта Банк» документів Кредитної справи за Кредитним договором №5-235/ФКВІП-07 від 20 червня 2007 року, Заявником було виявлено, що в матеріалах справи відсутній оригінал виконавчого листа № 2/1522/13078/11, виданого 18 лютого 2013 року Приморським районним судом м. Одеси щодо боржника ОСОБА_1 , що також підтверджується пунктом 52 Акту приймання передачі кредитних договорів та наглядових справ від 21 липня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає, що оригінал виконавчого документа на виконанні та у стягувача відсутні, з огляду на що можна стверджувати, що його втрачено.

На даний час на виконанні виконавчий лист по справі № 2/1522/13078/11 на виконанні не перебуває.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В ч. 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 431 Цивільного процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У відповідності до п. 17.4 ч. І Перехідних Положень (розділ XIII) ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувана наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дублікату виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувана унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верхового Суду від 16.08.2018р. у справі №6/275-08.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "Іванов проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Тобто судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Враховуючи те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, що підтверджується і висловленою Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні «Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04) і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд постановляє ухвалу.

Згідно ст. 123 вказаного вище Кодексу, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За ст. 124 ЦПК України, строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку.

Керуючись ст.ст. 55, 260, 433 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку - задовольнити.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65048, м. Одеса, вул. Пушкінська, 36, оф. 308, код ЄДРПОУ 42251700) дублікат виконавчого листа № 2/1522/13078/11, виданого 18 лютого 2013 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договоом №5-235/ФКВІП-07 від 20 червня 2007 року в сумі 1 292 690 грн. 78 коп. та судовий збір у розмірі 2 823,00 грн.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65048, м. Одеса, вул. Пушкінська, 36, оф. 308, код ЄДРПОУ 42251700) строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2/1522/13078/11, виданого 18 лютого 2013 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договоом №5-235/ФКВІП-07 від 20 червня 2007 року в сумі 1 292 690 грн. 78 коп. та судовий збір у розмірі 2 823,00 грн.

Примірник ухвали надіслати учасникам справи. Ухвала набирає законної сили в момент її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л. М. Чернявська