ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1727/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/1298/22 Категорія: 301030000 Демчик Р.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В.,

за участю секретаря Широкової Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, треті особи: Черкаська обласна військова адміністрація, Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, Черкаський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України, Головне управління Національної поліції в Черкаській області, Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області про визнання права власності на майно та його витребування, -

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про скасування акта та витребування майна.

Позов мотивував тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки Volkswagen, модель: PASSAT, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У квітні 2022 року позивач передав вказаний транспортний засіб у користування ОСОБА_2

05 травня 2022 року ОСОБА_2 повідомив позивача про те, що працівники відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУ НП в Черкаській області, спільно з представниками територіальної оборони Черкаської області безпідставно, із застосуванням сили, без пояснення будь-яких причин незаконно вилучили вказаний транспортний засіб з його користування на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

У відповідь на адвокатський запит командир військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України повідомив, що транспортний засіб марки: Volkswagen, модель: PASSAT, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 примусово вилучений із власності ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у громадянина, що підтверджується копією акта про примусове відчуження або вилучення майна від 01 травня 2022 року № 107/01/13-13-05.

Позивач як власник транспортного засобу, не повідомлявся про вилучення належного йому автомобіля, акт про примусове відчуження або вилучення майна йому не видавався, оригінал висновку про вартість вилученого транспортного засобу перед вилученням не вручався, грошова оцінка транспортного засобу станом на 01 травня 2022 року (момент вилучення) не проводилась, рішення військовим командуванням про відчуження вказаного транспортного засобу не приймалось, та не погоджувалось військовою адміністрацією.

Позивач не уповноважував ОСОБА_2 від свого імені вчиняти будь-які дії, зокрема, щодо підписання акта про примусове відчуження або вилучення майна від 01 травня 2022 року № 107/01/13-13-05. Форма акта не відповідає зразку, затвердженого Постановою КМУ від 31 жовтня 2012 року № 998, транспортний засіб безоплатно вилучено, а не відчужено з попередньою оплатою вартості майна. Вважає, що відповідач незаконно користується зазначеним автомобілем, відмовляється у добровільному порядку повернути його власнику.

На підставі викладеного позивач просив:

визнати недійсним та скасувати акт про примусове відчуження або вилучення майна від 01 травня 2022 року № 107/01/13-13-05;

витребувати у Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та передати протягом не більше одного місяця з дня набрання рішенням законної сили ОСОБА_1 транспортний засіб марки: Volkswagen, модель: PASSAT, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Рішенням від 25 листопада 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що акт про примусове відчуження або вилучення майна не є рішенням військового командування. Скасування такого акта не призведе до відновлення порушеного права позивача, оскільки зазначений документ складено з метою підтвердження події примусового відчуження або вилучення майна, за наслідками якого виникло право держави на майно. Зазначений акт є підставою для компенсації позивачу вартості транспортного засобу за примусове відчуження майна, а тому суд вважав відсутніми підстави для задоволення позову в цій частині.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що позовна вимога про скасування акта про примусове відчуження або вилучення майна, відповідно до якого у ОСОБА_1 вилучено належний йому на праві власності автомобіль, не може бути звернена до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, оскільки, відповідачем за цією вимогою повинен бути орган, який склав цей акт.

Вимоги про витребування автомобіля суд вважав похідними від попередніх вимог, тому дійшов висновку про відмову у їх задоволенні.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та зазначив, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та недотриманням норм матеріального права, а тому просив його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є підставою для примусового відчуження або вилучення майна у власника такого майна у зв`язку з запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану. Факт відчуження належного йому на праві власності транспортного засобу відбувся з моменту затримання працівниками поліції такого транспортного засобу та його безпідставного неповернення протягом 3-х денного терміну, як того вимагає КУпАП. При цьому, постановою Жашківського районного суду Черкаської області від 29.09.2022 у справі № 693/262/22, яке набрало законної сили, закрито провадження у справі відносно ОСОБА_2 у зв`язку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що зміст та форма акту про примусове відчуження або вилучення майна від 01.05.2022 року №107/01/13-13-05 не відповідають вимогам статті 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» та вимогам постанови КМУ «Деякі питання здійснення компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» від 31.10.2021 року №998.

Вказує, що власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно.

Отже предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Оскільки транспортний засіб перебуває на балансі та у володінні військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується актом про примусове відчуження або вилучення майна від 01.05.2022 року №107/01/13-13-0, та оборотною відомістю 1722256 долучених військовою частиною НОМЕР_1 до відповіді на відзив, а тому позивач вірно визначив суб`єкта (відповідача військову частині НОМЕР_1 , та вірно визначив спосіб захисту витребування майна з незаконного володіння).

11 січня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи, що Черкаською ОВА та робочою групою в повній мірі виконано вимоги чинного законодавства під час дії правового режиму воєнного стану. Рішення щодо примусового відчуження транспортного засобу Volkswagen прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Разом з тим, в оскаржуваному акті допущена описка та замість «здійснено примусове відчуження транспортного засобу» вказано «примусове вилучення транспортного засобу». Однак, акт про примусове відчуження або вилучення майна не є рішенням військового командування, не являється правовим актом індивідуальної дії та його скасування не призведе до відновлення порушеного права апелянта, оскільки зазначений документ складається з метою підтвердження події примусового відчуження або вилучення майна, за наслідками чого виникло право держави на майно, та є підставою для наступної повної компенсації за примусового відчуження майна.

17 січня 2023 року до Черкаського апеляційного суду надійшли пояснення третьої особи голови ліквідаційної комісії Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області, в якому зазначено, що позивач невірно визначив третьою особою Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області, оскільки даний орган знаходиться в стані припинення і не здійснює на даний час визначених функцій. Крім того, у поясненнях вказано, що згідно з даними ЄДР МВС, автомобіль марки Volkswagen PASSAT, 2015 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстровано 16.06.2021 на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 . Вказаний автомобіль не ставився на обов`язковий тимчасовий державний облік за військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України.

23 січня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшли пояснення третьої особи Черкаської обласної військової адміністрації, в яких зазначено, що скасування оскаржуваного акта не тільки не призведе до відновлення порушеного, на думку позивача, права, а й позбавить його можливості на відшкодування вартості майна після скасування правового режиму воєнного стану. Спірний акт не є рішенням військового командування, не являється правовим актом індивідуальної дії. Обласні військові адміністрації є тими суб`єктами, що визначають потреби держави в умовах правового режиму воєнного стану, відтак, уповноважені вирішувати питання передачі майна на потреби Збройних Сил України та наділені повноваженнями щодо відчуження майна.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_3 , 2015 р.в., номер шасі НОМЕР_5 належить ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 17-18).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №157041 від 28.04.2022 ОСОБА_2 у м. Жашків Черкаської області керував автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (т. 1 а.с. 199).

Згідно з актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, 28.04.2022 близько 23 год. 05 хв. інспектором СРПП ВП №1 (м. Жашків) Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, відповідно до наказу Черкаської ОВА від 02.03.2022 № 2, із фіксуванням на нагрудну камеру, здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_3 , шляхом блокування доставлення для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: АДРЕСА_2 , ВП № 1 УРУП в Черкаській області. Огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у зв`язку з ч. 1 ст. 130 КупАП. Особа, яка керувала транспортним засобом ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 200).

Постановою Жашківського районного суду Черкаської області від 26.09.2022 у справі № 693/262/22 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_2 , закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (т. 1 а.с. 206-207).

Уманське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області направило Робочій групі з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану, лист № 3996 від 29.04.2022, в якому повідомило про те, що 28.04.2022 працівниками ВП1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області виявлено факт керування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_3 . ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, на підставі чого 28.04.2022 відносно нього складений адміністративний протокол ААБ № 157041 для розгляду та прийняття рішення Жашківським районним судом, відповідно до вимог чинного законодавства.

Також у вказаному листі міститься прохання взяти дану інформацію до відома та вжити відповідних заходів щодо прийняття рішення згідно з вимогами Законів України «Про місцеві державні адміністрації», «Про правовий режим воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, Указу Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 № 2119-ІХ та наказу Черкаської обласної військової адміністрації від 26.03.2022 № 8 щодо вилучення вказаного транспортного засобу для потреб держави в межах наявної компетенції (т. 1 а.с. 198).

Звернення відділу поліції до Робочої групи із листом, в якому повідомлено про обставину складення матеріалів за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, здійснено відповідно до п. 3 наказу Черкаської військової адміністрації від 02.03.2022 № 2 зі змінами від 26.03.2022, яким ГУНП в Черкаській області, УПП в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, у разі виявлення осіб за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, зобов`язано здійснити оформлення матеріалів відповідно до КУпАП з одночасним затриманням транспортного засобу на термін не більше 3-х діб, а також з передачею відповідних матеріалів обласному військовому командуванню для вирішення питання щодо примусового відчуження або вилучення транспортного засобу для виконання завдань з оборони України, її захисту, суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості в умовах правового режиму воєнного стану.

01.05.2022 відбулась оперативна нарада Робочої групи з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану, проведення якої зафіксовано протоколом № 101.

Згідно з протоколом оперативної наради робочої групи з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану № 101 від 01.05.2022 в нараді взяли участь: ОСОБА_3 голова робочої групи, члени робочої групи: ОСОБА_4 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 командир військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_6 заступник начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області начальник організаційно-методичного відділу, Андрущенко В. начальник Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області, Аксьонов В. начальник Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, Кузнець С. заступник начальника управління превентивної діяльності начальник відділу організації діяльності груп реагування Головного управління Національної поліції в Черкаській області (т. 1 а.с. 65-66).

За результатом розгляду вказаного питання Робоча група ухвалила:

«1.1. Лист Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 29.04.2022 № 3996 вважати таким, що розглянуто робочою групою.

1.2. Відповідно до вказаного в листі Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 29.04.2022 № 3996 майна (транспортний засіб), робочій групі здійснити примусове відчуження майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану на користь військової частини НОМЕР_1 : VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_3 , 2015 р.в.

1.3. Відчуження майна робочій групі здійснити шляхом складання акта про примусове відчуження або вилучення майна (далі акт), відповідного зразка, затвердженого Кабінетом Міністрів України (додаток до постанови Кабінету міністрів України від 1.10.2012 № 988). Акт складати в трьох оригінальних примірниках: 1 - робочій групі, 2 - органу, якому передається транспортний засіб, 3 - колишньому власнику (або його законному представнику).

1.4. У встановленому чинним законодавством порядку визначити вартість відчуженого або вилученого майна. Відповідну інформацію про вартість долучити до матеріалів.

1.5. Дане протокольне рішення надати на погодження Черкаській обласній військовій адміністрації, відповідно до вимог пункту 3 розпорядження Черкаської ОВА від 04.03.2022 № 97.

1.6. Після погодження, завірену належним чином копію даного протоколу направити до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, оригінал залишити в Черкаській обласній військовій адміністрації».

01.05.2022 робочою групою з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану, склад якої створено відповідно до розпорядження Черкаської ОВА від 04.03.2022 № 97, складено акт про примусове відчуження або вилучення майна № 107/01/13-13-05, відповідно до якого здійснено примусове вилучення транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_3 , 2015 р.в. на користь військової частини НОМЕР_1 , у особи власника, яким є ОСОБА_1 . В акті зазначено, що оцінку транспортного засобу буде проведено у встановлений чинним законодавством термін. На момент підписання цього акта попереднього повного відшкодування вартості майна не проводилось (т. 1 а.с. 11-13).

Вказаний акт від 01.05.2022 підписаний головою робочої групи та членами робочої групи.

06.06.2022 Черкаським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, на підставі листа начальника Черкаської ОВА І. Табурця № 5180/01/01-54 від 03.05.2022, складено висновок експертного дослідження № ЕД-19/124-22/4075-АВ, згідно з яким середня ринкова ціна автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_3 , 2015 р.в., станом на 03.05.2022, за умов технічно справного стану та нормативним пробігом становила: 360420 грн (т. 1 а.с. 72-74).

Звертаючись до суду першої інстанції з даним позовом, позивач просив визнати недійсним та скасувати акт про примусове відчуження або вилучення майна від 01.05.2022 № 107/01/13-13-05, а також витребувати у Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_3 , 2015 р.в., належний ОСОБА_1 на праві власності.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента №133/2022 від 14.03.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №341/2022 від 17.05.2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента від 12.08.2022р. №573/2022.

Пунктом 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» визначено, що примусове відчуження майна позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості.

Нормами даного закону передбачено, що примусове відчуження майна в умовах правового режиму воєнного стану може здійснюватися з попереднім повним відшкодуванням його вартості.

У разі неможливості попереднього повного відшкодування за примусово відчужене майно таке майно примусово відчужується з наступним повним відшкодуванням його вартості.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану як, зокрема, примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 ч. 1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на територіях, на яких введено воєнний стан, можуть утворюватись тимчасові державні органи військові адміністрації. Таким чином, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №68/2022 утворено Черкаську обласну військову адміністрацію. Вказані адміністрації здійснюють свої повноваження в порядку визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей встановлених Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Наказом начальника Черкаської ОВА від 02.03.2022 №2 «Про встановлення заборони на торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі» передбачено, що метою здійснення примусового відчуження або вилучення транспортного засобу є виконання завдань з оборони України, її захисту, суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості в умовах правового режиму воєнного стану.

Розпорядженням Черкаської ОВА від 04.03.2022 №97 «Про робочу групу з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану» утворено робочу групу з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану та затверджено її склад за посадами. Основним завданням робочої групи є прийняття рішення щодо передачі, примусового відчуження або вилучення майна в умовах правового воєнного чи надзвичайного стану, яке оформляється протоколом. І голова робочої групи подає прийняте рішення Черкаській ОВА для його погодження в установленому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» складається акт про примусове відчуження або вилучення майна відповідного зразка, затвердженого КМУ від 31.10.2012 № 988.

Частиною 4 статті 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» у разі примусового відчуження майна до акта додається документ, що містить висновок про вартість майна на дату його оцінки, яка проводилась у зв`язку з прийняттям рішення про його примусове відчуження.

Право державної власності на майно виникає з дати підписання акта (частина 3 статті 7 вказаного Закону).

За положеннями ст. 8 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» оцінка майна, що підлягає примусовому відчуженню, проводиться у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі неможливості залучити до оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання така оцінка проводиться суб`єктами оціночної діяльності - органами державної влади або органами місцевого самоврядування за погодженням із власником майна. У разі відмови або відсутності власника майна зазначені органи мають право проводити таку оцінку самостійно. Оцінка майна, за якою попередньому власнику було відшкодовано вартість примусово відчуженого майна, може бути оскаржена до суду.

За правилами частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Щодо оспореного позивачем акту про примусове відчуження або вилучення майна від 01.05.2022 року №107/01/13-13-05, то колегія суддів враховує наступне.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні даної вимоги, вказував на те, що акт про примусове відчуження або вилучення майна не є рішенням військового командування, не являється правовим актом індивідуальної дії та його скасування не призведе до відновлення порушеного права, оскільки зазначений документ складається з метою підтвердження події примусового відчуження або вилучення майна, за наслідками чого виникло право держави на майно, та є підставою для наступної повної компенсації за примусового відчуження майна. З огляду на те, що спірний акт приймається за наслідками прийняття військовим командуванням рішенням, враховуючи, що спірний акт не є правовим актом індивідуальної дії та фактично лише фіксує подію примусового відчуження, вказана частина позовних вимог не належить судовому розгляду.

Крім того, суд вважав, що крім зазначеного, підставою для відмови у задоволенні позову у даній частині є те, що відповідачем у справі зазначена військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України. Разом з тим, військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України не складався акт про примусове відчуження або вилучення майна від 01.05.2022 року № 107/01/13-13-05.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (схожі за змістом висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Визначення позивачем у позові складу сторін у справі має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Відповідно до вимог статті 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

За змістом наведених норм цивільного процесуального права, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє в задоволенні позову.

Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Таким чином, пред`явлення позовних вимог до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Колегія суддів наголошує, що незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад, а тому, встановивши неналежний склад учасників справи, суд не вирішує позов по суті.

З урахуванням зазначеного, рішення суду першої інстанції не може бути залишено без змін.

Дані висновки колегії суддів узгоджуються із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі № 158/203/20 (провадження № 61-11982св21).

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині того, що позовна вимога про скасування акту про примусове відчуження або вилучення майна від 01.05.2022 року № 107/01/13-13-05, відповідно до якого у ОСОБА_1 вилучено належний йому на праві власності автомобіль марки: Volkswagen, модель: PASSAT, 2015 року випуску, не може бути звернена до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, оскільки, відповідачем за цією вимогою повинна бути також і Черкаська ОДА.

Висновки суду першої інстанції у тій частині, що акт про примусове відчуження або вилучення майна не є рішенням військового командування, не являється правовим актом індивідуальної дії та його скасування не призведе до відновлення порушеного права, колегія суддів вважає передчасними.

Без вирішення позовної вимоги про визнання незаконним та скасування акту про примусове відчуження або вилучення майна від 01.05.2022 року № 107/01/13-13-05 неможливо вирішити по суті похідну вимогу позивача про витребування у Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України спірного автомобіля, а тому питання наявності обов`язкової процесуальної співучасті та залучення всіх співвідповідачів має першочергове значення.

Крім того, колегія суддів наголошує, що така відмова у задоволенні позову не позбавляє права позивача звернутися до суду з метою захисту його порушених прав у випадку доведеності, зазначивши належний суб`єктний склад учасників.

Частиною першою статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові з наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2022 року скасувати. Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2023 року.

Судді: й суд759/2328/16