КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року

справа № 369/13832/20

провадження № 22-ц/824/4119/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Дьоміній К.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 , товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на заочне рішення Києво-Святошинськогорайонного суду м. Києва від 08 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 05 червня 2020 року на 14-му кілометрі автодороги М-05 «Київ-Одеса» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю легкового автомобіля марки TOYOTA, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, під керування водія ОСОБА_4 , автомобіля марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом «Фермер», державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля Mersedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

У результаті ДТП автомобіль TOYOTA, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є позивач, зазнав пошкоджень.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 липня 2020 року винним у порушенні Правил дорожнього руху України визнано ОСОБА_2 .

Як вказано в позовній заяві, внаслідок вищезазначеного ДТП, ОСОБА_1 було завдано матеріальної та моральної шкоди.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника автомобіля Mersedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 , була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» згідно з полісом № 130990398 зі строком дії з 30.11.2019 по 29.11.2020, що підтверджується листом ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» від 08.10.2020 за вих. № 51-6192.

05.06.2020 у зв`язку з ДТП водій автомобіля TOYOTA, ОСОБА_4 звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з повідомленням про ДТП, яке було прийнято уповноваженою особою страховика та зареєстровано за № 20-3646.

В подальшому, позивач звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» із заявою про страхове відшкодування, в якій просив оцінити та відшкодувати шкоду, завдану пошкодженням автомобіля в результаті ДТП, що сталася з вини відповідача, відповідальність якого застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», що підтверджується заявою про страхове відшкодування від 17.07.2020 за вх. № 51-3800.

09.09.2020 позивач звернувся до «Української експертної компанії» із заявою про призначення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою визначення вартості матеріального збитку, внаслідок його пошкодження в результаті ДТП.

05.10.2020 судовим експертом Бородіним А.В. виготовлено висновок експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 за № 116, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику вищезазначеного автомобіля станом на 05.06.2020 складає 250 375,79 грн.

Також, позивач зазначив про заподіяння йому моральної шкоди, враховуючи, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , позивач був вимушений додаткового витрачати свій вільний час на пошук спеціалістів з метою виготовлення висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, адвоката - для підготовки і складання позовної заяви, та на захист своїх прав у суді, у зв`язку з чим, змінювати усталений спосіб свого життя.

В заяві про уточнення предмета позову позивачем зазначено, що згідно страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_2 за № 130990398, страхова сума на одного потерпілого, на шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн, розмір франшизи - 2 000,00 грн та понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 862,71 грн

У зв`язку з наведеним позивач просив стягнути з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі: 86 270,71 грн= 130 000,00 грн (страхова сума) - 41 729,29 грн (ПДВ) - 2 000,00 грн (франшиза).

В той час, з ОСОБА_2 просив стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням): 122 375,79 грн. = 250 375,79 грн (фактичний розмір шкоди) - 41 729,29 грн (ПДВ) - 86 270,71 (страхове відшкодування) грн та відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн та понесені ним судові витрати в розмірі 6 064,56 грн, з яких витрати, пов`язані із розглядом справи, за виготовлення висновку експертного автотоварознавчого дослідження із визначення вартості матеріального збитку - 4 000,00 грн, витрати на судовий збір - 2 064,56 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 86 270 грн 71 коп.

Стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на сплату судового збору у розмірі 862 грн 71 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_2 скасувати, постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом безпідставно ототожнено висновок експертизи з висновком експертного дослідження, які є різними за своїм змістом, та помилково дійшов до висновку, що поданий позивачем висновок експертного дослідження не відповідає вимогам ст. 106 ЦПК України. Вказує, що взятий до уваги судом Звіт про визначення вартості матеріального збитку складений з порушенням норм законодавства. Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та п. 59 Національного стандарту №1 звіт про оцінку майна скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Однак, наявний в матеріалах справи звіт, скріплено лише підписом оцінювача - ОСОБА_5 , а відтак вказаний доказ не є належним.

Судом не надано оцінки тій обставині, що розмір завданої шкоди перевищує розмір страхового відшкодування

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Посилається на те, що позивач фактично просить відшкодувати шкоду в два рази більшу, ніж ту, яка йому завдана. Зазначає, що вартість відновлювального ремонту не може становити вартості автомобіля та пошкодження транспортного засобу надають можливість його експлуатувати. Вказує, що позивачем надано звіт про оцінку вартості майнового збитку від 05.10.2020 року, тобто через 4 місяці після настання ДТП, при цьому доказів того, що його автомобіль не перебував в іншому ДТП не надав, підстави для висновку про реальний розмір відновлювального ремонту згідно наданого позивачем звіту від 05.10.2020 відсутні.

Крім того, зазначає, що повідомлення про проведення експертизи надіслано позивачем із зазначенням невірного адреса та невірну адресу. Вважає вимоги щодо відшкодування моральної шкоди необґрунтованими.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив із звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (вих. № 20234 від 30.07.2020 року) та розрахунку страхового відшкодування вартість матеріального збитку, завданого власнику майна з урахуванням зносу деталей, що замінюються, складає 108 070, 11 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 05 червня 2020 року на 14-му кілометрі автодороги М-05 «Київ-Одеса» сталася ДТП за участю легкового автомобіля марки TOYOTA, модель CAMRY, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, під керування водія ОСОБА_4 , автомобіля марки Volkswagen, модель Passat, державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом «Фермер» державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля Mersedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

У результаті ДТП автомобіль TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є позивач зазнав пошкоджень.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 липня 2020 року винним у порушенні ПДР України визнано ОСОБА_2 .

В силу ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто законодавцем встановлено презумпцію вини володільця джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За приписами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника автомобіля Mersedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» згідно поліса № 130990398 зі строком дії з 30.11.2019 по 29.11.2020, що підтверджується листом ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» від 08.10.2020 за вих. № 51-6192.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 130990398 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 130 000 грн 00 коп., франшиза складає 2 000 грн 00 коп.

За приписами ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву, з відповідними реквізитами та додатками до неї, про страхове відшкодування.

05.06.2020 у зв`язку з ДТП водій автомобіля TOYOTA, модель CAMRY, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з повідомленням про ДТП, яке було прийнято уповноваженою особою страховика та зареєстровано за № 20-3646.

В подальшому, позивач звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» із заявою про страхове відшкодування, в якій просив оцінити та відшкодувати шкоду, завдану пошкодженням автомобіля в результаті ДТП, що сталася з вини відповідача, відповідальність якого застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», що підтверджується заявою про страхове відшкодування від 17.07.2020 за вх. № 51-3800.

Відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх представники (працівники, аварійні комісари або експерти). Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , страховик звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит».

Згідно з звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (вих. № 20234 від 30.07.2020 року) та розрахунку страхового відшкодування вартість матеріального збитку, завданого власнику майна з урахуванням зносу деталей, що замінюються, складає 108 070, 11 грн.

За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Крім того, відповідно до п. 36.2 ст. 36 вищезазначеного Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

Страховиком було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування на загальну суму в розмірі 95 330,24 грн, з урахуванням франшизи за полісом у розмірі 2 000,00 грн та суми ПДВ відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (розрахунок страхового відшкодування: 108 070,11 - 10 739,87 (сума вирахування ПДВ) - 2 000,00 грн (безумовна франшиза) = 95 330,24 грн.)

Враховуючи, що доказів виплати позивачу вищезазначеного страхового відшкодування суду відсутні, судом першої інстанції вірно стягнуто з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_1 86 270,71 грн відповідно до заявлених позовних вимог.

Позивачем надано до суду першої інстанції висновок автотоварознавчого дослідження № 116 від 05.10.2020 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого автомобілю TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 250 375,79 грн.

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції помилково ототожнено висновок експерта та експертне дослідження колегія суддів приймає до уваги.

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/3 (в редакції станом на час складення висновку експерта), підставою для проведення експертного дослідження є письмова заява (лист) замовника (юридичної або фізичної особи) з обов`язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються.

Експертні дослідження виконуються в порядку, передбаченому для проведення експертиз. Хід і результати таких досліджень викладаються у висновку експертного дослідження. Висновок експертного дослідження складається за структурою та змістом висновку експерта, за такими винятками: у вступній частині висновку зазначається, хто і коли звернувся до установи чи безпосередньо до експерта із замовленням про проведення дослідження; опускається запис, який стосується відповідальності особи, що проводить дослідження, за надання завідомо неправдивого висновку.

Відтак, наданий позивачем висновок експертного дослідження № 116 від 05.10.2020 складений відповідно до чинного на дату проведення законодавства.

Водночас, зазначений висновок експертного дослідження судом апеляційної інстанції не приймається.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Зі змісту експертного дослідження вбачається, що вартість продажу колишнього в користуванні КТЗ «TOYOTA CAMRY» 2007 року, виготовлення з середньорічним пробігом 24,8 тис. км. складає 256 270,00 грн.

Позивач, звертаючись до суду із позовом, фактично просить відшкодувати йому повну вартість автомобіля. Однак, транспортний засіб не є фізично знищеним, чи таким, що його ремонт є технічно неможливим. Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що розмір шкоди, визначений експертним дослідженням № 116 від 05.10.2020 року у сумі 250375,79 є завищеним, та таким, що не відповідає дійсності.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що звіт про визначення вартості матеріального збитку не є належним доказом у справі, оскільки такий звіт не скріплено не підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності, а скріплено оцінювачем ОСОБА_5 , яка проводила оцінку майна, колегія суддів відхиляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та п. 59 Національного стандарту №1 належним засобом доказування заподіяння особі матеріального збитку є звіт про оцінку майна, який підписується оцінювачеми, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Зі звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 20234 від 30.07.2020 року вбачається, що останній підписано оцінювачем ОСОБА_5 та скріплено підписом в.о. директора Гардімаровою О.П., що відповідає вищенаведеним вимогам.

Доводи скаржника щодо відсутності в матеріалах справи копій сертифіката суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ЕАК «Фаворит» та кваліфікаційного свідоцтва оцінювача, судом не приймається, оскільки будь-яких доказів щодо відсутності повноважень у проведенні звіту визначення вартості матеріального збитку апелянтом не надано.

Посилання позивача на те, що у складі додатків до звіту від 30.07.2020 року відсутні фотографічні зображення даних стосовно технічного стану КТЗ (його складників) і даних, що підтверджуються зроблені оцінювачем припущення і розрахунки, не свідчить про недійсність такого звіту та не спростовує його висновків, а тому судом до уваги не беруться.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Києво-Святошинськогорайонного суду м. Києва від 08 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді