Справа № 454/3497/21 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/811/1228/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №454/3497/21 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Матвійчук Галини Михайлівни на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 23 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,- про стягнення додаткових витрат на дитину

в с т а н о в и в :

15 вересня 2021 року ОСОБА_2 через свого адвоката Семенюка Романа Андрійовича звернулася до Сокальського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обгрунтування позову посилається на те, що усторін є спільний неповнолітній син ОСОБА_3 , на якого з ОСОБА_1 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходу останнього.

Призначені судом аліменти відповідач не сплачує, існує заборгованість.

Їх спільний неповнолітній син хворів у грудні 2020 року, лютому, березні та травні 2021 року, у зв`язку з чим вона понесла додаткові витрати на його лікування в розмірі 5577,07 грн.

Просила стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 5577,07 грн додаткових витрат на утримання малолітнього сина.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 23 грудня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені додаткові витрати на неповнолітнього сина ОСОБА_3 в сумі 5577 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят сім) грн. 07коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім)грн. судового збору.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 адвокат Матвійчук Г.М.

Вважає рішення суду незаконним.

Не заперечує, що дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом 2021 року неодноразово хворів, на що позивачкою витрачалися кошти на придбання ліків. Однак, судом не враховано, що захворювання дитини були як і у всіх дітей часті, однак не тривалі, пов`язані з віковими особливостями. Дитина не перебуває на диспансерному обліку. Витрати позивачкою мають характер поточних із аліментів, які йому присуджені.

Додаткові витрати на дитину стягуються при особливих обставинах. Зокрема, коли дитина знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, яка є тривалою, потребує постійного лікування, часто протезування, санаторно-курортного лікування чи інших витрат, які виходять за межі звичайного поточного короткотривалого лікування (в даному випадку звичайні дитячі захворювання).

Додаткові витрати також зумовлені позитивними фактами (схильність дитини до музики, малювання, спорту тощо, що потребує придбання професійного приладдя, інструментів). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Звертає увагу на відсутність доказів з сторони позивача в підтвердження того, що нею вживалися заходи для безкоштовного отримання ліків за державною програмою. Стверджує, що у державних і комунальних закладах медична допомога дітям надається безоплатно, а позивачка зверталася до лікаря в приватному порядку та купляла ліки закордонного виробництва. Оцінюючи придбані ліки, вважає, що не всі ліки могли бути придбані для дитини.

Судом не враховано ту обставину, що позивачка чинить відповідачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні, жодного разу не повідомляла його про стан здоров`я дитини, про необхідність проведення лікування дитини.

Просить скасувати рішення Сокальського районного суду Львівської області від 23 грудня 2022 року та ухвалити нове рішення по суті позову.

06 вересня 2023 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому вона покликаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України ( далі по тексту ЦПК) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2018 року, який розірвано рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2021 року.

Від спільного проживання в шлюбі у сторін є спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також встановлено, що рішення Сокальського районного суду Львівської області від 25 лютого 2021 року у справі №454/3218/20, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та коштів на утримання дружини - задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку та доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією, починаючи з 06 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на її утримання (аліменти) в розмірі 1000 (однієї тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2020 року року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 1681,60 грн судового збору.

З долученого до матеріалів справи розрахунку від 06 серпня 2021 року заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , за період з 06 жовтня 2020 року по 31 липня 2021 року становить 23077 грн.

З витягів із медичної картки, витягу (епікризу) встановлено, що спільний син сторін хворів 28 грудня 2020 року у зв`язку із чим сімейним лікарем йому призначено лікування. Окрім того, дитина ОСОБА_3 хворів 04 лютого 2021 року, 09 березня 2021 року, 05 травня 2021 року, 11 травня 2021 року, 23 березня 2021 року, 31 серпня 2021 року у зв`язку із чим, сімейним лікарем було прописано курс лікування. Згідно наданих чеків вбачається, що позивачкою витрачено кошти на придбання ліків на загальну суму 5 577,07грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з тих підстав, що позивачем доведено факт понесення позивачкою ОСОБА_2 додаткових витрат в розмірі 5577,07 грн, що викликані особливими обставинами хворобою дитини у зв`язку з чим такі витрати потрібно покласти на батька дитини.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України): Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18) Верховний Суд дійшов висновку, що «вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі».

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17) та постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18), в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року в справі № 201/15248/16-ц.

Системне тлумачення частини другої статті 185 СК України і статті 182 СК України дозволяє констатувати, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Так, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Оцінюючи надані докази, колегія суддів вважає, що витрати на вакцинацію інших виробників, ніж ті, що надавалися державою куплені за рахунок бюджетних коштів, лікуванні симптомів сезонних захворювань, а також негативних симптомів пов`язаних з віком дитини, не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Вказані витрати зумовлені звичайними (поточними) потребами дітей, які покриваються за рахунок щомісячного розміру аліментів, які надаються на харчування, лікування, одяг, придбання речей, необхідних для розвитку й виховання дитини, реалізації її здібностей, та аналогічної суми коштів за рахунок позивача, а тому такі витрати не можуть бути стягнуті з відповідача у якості додаткових витрат.

На згадані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 п.п. 3,4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч.5ст.268 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п. 2; 376 ч.1,п.п. 3, 4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанці:

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Матвійчук Галини Михайлівни задовольнити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 23 грудня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2023 року.

Головуюча Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк