БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/819/23
Провадження № 2-н/497/146/23
УХВАЛА

про розгляд заяви судді про самовідвід

26.10.2023 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, вивчивши у приміщенні суду в м.Болград матеріали цивільної справи за заявою представника Акціонерного Товариства "Одесагаз" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату послуг розподілу природного газу з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.09.2023р. задоволена апеляційна скарга представника АТ "Одесагаз", що надійшла до суду 17.04.2023р., скасована ухвала Болградського районного суду від 19.04.2023р. про відмову у видачі судового наказу за заявою представника АТ "Одесагаз" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату послуг розподілу природного газу з гр. ОСОБА_1 , що була постановлена під головуванням судді Кравцової А.В., а справа повернута у провадження суду першої інстанції для продовження розгляду по суті вимог заяви.

До початку нового розгляду справи головуюча суддя Кравцова А.В., з метою недопущення у будь-яких осіб сумнів в об`єктивності та неупередженості, а також з метою запобігання у подальшому будь-якої недовіри з боку осіб, що беруть участь у справі та забезпечення справедливого, своєчасного, об`єктивного і неупередженого розгляду цієї справи, попередження можливості скасування рішення з мотивів упередженості судді, заявила собі відвід від участі в розгляді вищевказаної заяви про видачу судового наказу.

Вивчивши доводи вищевказаної заяви по самовідвід, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у ст.ст.36,37 ?ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження. Згідно ч.ч.1,2?ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість, а, відповідно до ч.ч.8,9ст.40 ЦПК?суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. А, відповідно до п.5ч.1ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді; а ч.2 цієї ж статті регламентовано, що «… 2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу».

Статтею 37 ЦПК України, у свою чергу, передбачена недопустимість повторної участі судді в розгляді справи; тобто, «суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі».

Таким чином, оскільки вищевказаною Постановою Одеського апеляційного суду від 11.09.2023р. скасовано рішення суду, що постановлене під головуванням судді Кравцової А.В. ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 19.04.2023р. про відмову у видачі судового наказу, це виключає участі цього ж судді у подальшому розгляді даної справи.

Крім того, відповідно до ст.29 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Ст.48ч.1 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на підставі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ), наявність безсторонності відповідно до п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями, а, ст.15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Зокрема, у п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в разі, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно ч.4?ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ ?Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод?1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. А, Рішенням ЄСПЛ від 09.11.2006р. у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28.10.1998р. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, має брати самовідвід.

Таким чином, оскільки вищевказаною Постановою Одеського апеляційного суду було скасовано рішення суду, ухваленого під головуванням судді Кравцової А.В., це виключає можливість участі цього ж судді у подальшому розгляді даної справи, незважаючи на відсутність прямих доказів щодо неупередженості судді та зацікавленості в її розгляді як професійного судді, а тому, своєю заявою суддя дійшла правильного висновку, що вона, відповідно до вимог чинного законодавства, підлягає відведенню від участі у подальшому розгляді даної справи через те, що вже висловила свою думку по суті заявлених вимог.

З огляду на вищевикладене, з метою виключення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, та з метою запобігання у подальшому будь-яких нарікань на необ`єктивність та упередженість головуючого, суд дійшов висновку, що вищевказана заява про самовідвід судді підлягає задоволенню, а справа направленню до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу і визначення іншого судді у порядку, що встановлений ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,?36,?37, 40,?41,?259-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід головуючого судді Кравцової Алли Валентинівни.

Цивільну справу №497/819/23 за заявою представника Акціонерного Товариства "Одесагаз" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату послуг розподілу природного газу з ОСОБА_1 , передати до канцелярії суду для повторного розподілу у порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Кравцова