Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2295/20

номер провадження 2/695/160/23

11 жовтня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Шевченка В.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2020 до Золотоніського міськрайонного суду Черкської області надійшов позов Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 (відповідач 1), ОСОБА_2 (відповідач 2) про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, направлений позивачем через Укрпошту 16.09.2020 р.

Позов обгрунтований тим, що 15.04.2020 року ОСОБА_1 , який набув членство у КС «Істок» 14.04.2020 р., подав до позивача заяву на отримання кредиту. 15.04.2020 р. між позивачем та відповідачем 1 було укладено Договір про споживчий кредит №ДК2-809 на отримання кредиту в сумі 50000,00 грн., строком на 18 місяців до 15.10.2021 р. під 0,001% річних. Пунктом 1 Додаткового договору №1 до Кредитного договору від 15.04.2020 р. було визначено плату за надання кредиту 402,73 грн. щоденно.

З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача 1 за вказаним договором, 15.04.2020 р. між позивачем та відповідачем 2 було укладено Договір поруки №ДК2-809 ДП1.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором та надав відповідачу 1 кредит. У свою чергу відповідач 1 несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредитному договору, систематично порушуючи умови договору. Відповідачам були направлені позивачем листи-попередження про наявність заборгованості з вимогою погасити її. Дані звернення були залишені відповідачами без реагування.

Таким чином, станом на 10.09.2020 р. за Договором про споживчий кредит №ДК2-809 числиться заборгованість у сумі 179066,50 грн., з них:

50000,00 грн. заборгованість за основною сумою кредиту;

59604,04 грн. заборгованість за платою (402,73 грн*148 к.д.=59604,04 грн.);

0,20 грн. - заборгованість по відсотках (50000,00 грн*0,001%*148к.д./365к.д.=0 грн. 20 коп.);

65462,26 грн. 200% річних згідно ст.625 ЦК та п.4.7.3 договору (109604,24 грн.*200%/109 к.д./365 к.д=65462,26 грн.);

4000,00 грн. штраф.

На підставі договору та ст.1050 ЦК України позивач пред`явив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів солідарно вказану заборгованість за кредитним договором, а також сплачений судовий збір в сумі 2686,00 грн.

19.10.2020 ухвалою судді відкрито провадження в справі та ухвалено здійснювати розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

30.08.2021 р. судом було винесено ухвалу про продовження розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

08.12.2021 р. від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Гусакової О.Б. надійшов відзив, в якому остання просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та судові витрати покласти на позивача. У відзиві зазначено, що договір складено з грубим порушенням. Кредитодавцем не було складено паспорту споживчого кредиту. Плата за надання кредиту є недопустимою. Комісія за обслуговування кредиту є незаконною. Позивач не повинен включати до кредитного договору несправедливі умови. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості продукції) у разі невиконання зобов`язань. Сума основного боргу за кредитом становить 50000,00 грн., а нараховані штрафні санкції 129066,50 грн., що є грубим порушенням. У відзиві сторона відповідача зазначила, що планує понести витрати на правову допомогу. Орієнтовний розмір яких становить 30000,00 грн.

25.01.2022 р. до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідачів, в яких зазначено, що відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ОСОБА_1 звільняється від сплати штрафу за порушення виконання грошових зобов`язань, оскільки він знаходився на військовій службі.

02.06.2022 р. провадження у справі було зупинено до розгляду та набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №947/39348/21 за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Істок» про визнання договору недійсним.

03.05.2023 р. провадження в справі поновлено.

У судове засідання представник позивача не прибув, але скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, де позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні 04.08.2023 р. представник відповідачів адвокат Гусакова О.Б. вказувала, що відповідачі позовні вимоги не визнають та просила відмовити в позові. Адвокат зазначила, що під час розгляду справи №947/39348/21 за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Істок» про визнання договору недійсним в апеляційному суді було встановлено нікчемність п.2.5. договору щодо щоденної плати. Адвокат просила врахувати, що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем та проходить службу в ЗСУ, тому на підставі ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» він звільняється від сплати штрафу за несвоєчасну сплату платежів по кредиту. У судове засідання 11.10.2023 р. сторона відповідача не з`явилася, але представник відповідачів адвокат Гусакова О.Б. скерувала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 14.04.2020 р. подано до правління КС «Істок» заяву про прийняття до членів кредитної спілки.

Згідно витягу з протоколу засідання правління КС «Істок» №36 від 14.04.2020 р. ОСОБА_1 було прийнято до членів КС «Істок».

ОСОБА_1 було подано заявку на отримання кредиту члена КС «Істок», копія якої міститься в матеріалах справи.

З копії протоколу кредитного комітету КС «Істок» від 15.04.2020 р. вбачається, що члени кредитного комітету затвердили надати кредит ОСОБА_1

15.04.2020 року КС «Істок» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит №ДК2-809.

Відповідно до пунктів 1.1.,1.2,1.3 умов споживчого Кредитного договору, кредитор надає позичальнику грошові кошти в сумі 50000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і виконати свої обов`язки за цим договором в повному обсязі.

Строк дії договору становить 18 календарних місяців, тобто з моменту підписання договору 15 квітня 2020 року та до 15 жовтня 2022 року, але не може бути менше, ніж строк повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Кредитор надає позичальнику кредит за цільовим призначенням - споживчий на погашення боргу на умовах його забезпечення, строковості, повернення та платності.

Згідно з п. 2.1.3 позичальник гарантує, що при укладенні даного договору він є повністю дієздатним, волевиявлення позичальника є вільним і відповідає його внутрішній волі, він не перебуває під впливом тяжкої для нього обставини та документи, що подав для отримання кредиту, є достовірними та відображають реальний фінансовий стан позичальника. Плата за надання кредиту становить 67,12 грн. щоденно. Позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитись від договору.

Відповідно п. 3.2 процентна ставка за користування кредитом за даним договором становить 0,001 річних. Базою для нарахування відсотків є сума кредиту, вказана у п. 1.1 договору. Процентна ставка є фіксованою та незмінною протягом усього строку договору.

Згідно з п. 3.7 орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника становить на дату укладення договору 86783,57 грн. Сторони погодили, що до орієнтовної загальної вартості не включаються платежі, що підлягають сплаті позичальником у разі невиконання або несвоєчасного виконання його обов`язків, передбачених договором.

У п. 4.1 договору зазначено, що позичальник щомісячно сплачує кредитору платежі, що складаються з нарахованої плати та частини кредиту, що вказані у наведеному додатку «Графік платежів», який є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 6.1 позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити нараховані зобов`язання в повному обсязі, згідно умов договору.

Відповідно до п. 7.1,7.2 договору спірні питання за цим договором розглядаються згідно з чинним законодавством України у судовому порядку. Строк позовної давності становить 10 років. Досудовий порядок врегулювання спору, визначений п. 6.2.2 договору /затримання сплати частини кредиту або відсотків більш як на один календарний місяць/ - є обов`язковим для сторін.

Умовами п.п. 8.2,8.3 договору встановлено, що підписуючи даний договір, позичальник гарантує, що не перебуває під впливом помилки, обману, насилля, загрози, зловмисної угоди. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору 107,38% річних, її обчислення базується на припущеннях.

Згідно з п.п. 8.4,8.5 договору вбачається, що позичальник своїм підписом у розділі 9 Договору підтверджує, що отримав в письмовій паперовій формі від кредитора до укладення договору інформацію, вказану в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; позичальник підтверджує, що до укладення договору отримав в письмовій паперовій формі від кредитора інформацію, передбачену ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», необхідну для порівняння різних пропозицій кредитора з метою прийняття споживачем обґрунтованого рішення про укладання відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту, що інформація надана кредитором з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником істотних характеристик фінансової послуги без нав`язування її придбання, що забезпечило позичальникові можливість свідомого вибору.

Позичальник гарантує, що на момент укладання Договору він повністю ознайомлений з текстом договору, видами та розміром відповідальності за невиконання /несвоєчасне виконання своїх обов`язків за цим договором, юридичними наслідками такого невиконання та вважає їх справедливими та прийнятними для себе.

Даний договір містить графік повернення кредиту та сплати зобов`язань.

Вказаний договір було посвідчено особистими підписами представника кредитора та позичальника. Дана обставина не оспорена стороною відповідача.

15.04.2020 року між сторонами було укладено та підписано Додатковий договір №1 до договору про споживчий кредит №ДК2-809, з якого вбачається, що сторони дійшли згоди внести зміни в договір, зокрема в п. 2.5 плату за надання кредиту було змінено, збільшено та вона становить 402,73 грн щоденно. Сторони розуміють, що зміна плати призведе до зміни нарахованих платежів до сплати, відображених в Графіку платежів. Сторони погодили та визначили прийнятним для себе, що у зв`язку зі зміною плати збільшується орієнтовна загальна вартість кредиту, згідно умов договору. Вищезазначені зміни дійсні з дати укладення сторонами цього додаткового договору, тобто з 15 квітня 2020 року.

Факт видачі позивачем кредиту відповідачу 1 в сумі 50000,00 грн. стверджується копією видаткового касового ордеру від 15.04.2020 та особистим підписом останнього на касовому ордері.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін.

Позивачем надано розрахунок заборгованості по договору про споживчий кредит №ДК2-809 від 15.04.2020 р. ОСОБА_1 , в якому зазначена заборгованість:

Сума кредиту 50000,00 грн.;

Плата за надання кредиту 59604,04 грн.;

Відсотки 0,20 грн.;

200% річних згідно ч.2 ст.625 ЦК України та п.4.7.3. кредитного договору 65462,26 грн.;

Штраф згідно п.4.7.2. кредитного договору 4000,00 грн.

Всього - 179066,50 грн.

15.04.2020 р. між Кредитною спілкою «Істок» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №ДК2-809 ДП1 для забезпечення відповідальності за невиконання ОСОБА_1 договору споживчого кредиту №ДК2-809 від 15.04.2020 р.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін.

З копії рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.06.2022 р. по справі №947/39348/21, яке набрало законної сили 28.03.2023 р., вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання договору про споживчий кредит №ДК2-809 від 15.04.2023 р. недійсним.

У разі, якщо фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення його прав, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх порушених прав і законних інтересів судом шляхом зобов`язання відповідача виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року в справі № 342/180/17.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач 1 дійсно користувався кредитними коштами, які не повернув. Отже, стягненню підлягає заборгованість за тілом кредиту в сумі 50000,00 грн.

У постанові Одеського апеляційного суду від 28.03.2023 р. по справі №947/39348/21 зроблено висновок, що сплата комісій є платою за послуги, що супроводжують кредит, тому пункт договору, який передбачає її сплату, є нікчемним.

Дана позиція узгоджується з висновками, викладеними постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18): «у відповідності до частин першої-третьої 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Положення спірного кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за додатковий моніторинг погашення кредиту та за резервування ресурсів є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок».

У зв`язку з вище викладеним, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за платою, нарахованою відповідно до п.2.5 Додаткового договору №1 до договору про споживчий кредит №ДК2-809 від 15.04.2020 р., який є нікчемним, у сумі 59604,04 грн. не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачем, відповідно до п.3.1., 3.2., нараховані відсотки за кредитним договором. Відповідач 1 підписав кредитний договір, в якому визначений розмір та порядок нарахування процентів. Дані обставини не спростовані стороною відповідача, отже, стягненню підлягає заборгованість за відсотками, які заявлені позивачем до стягнення в сумі 0,20 грн., правильність нарахування яких перевірена судом.

Згідно ст.625 ЦК та п.4.7.3 договору позивачем здійснено нарахування 200% річних. Здійснивши обрахунок, судом встановлено, що до стягнення з відповідачів підлягає розмір відсотків, нарахованих за п.4.7.3. договору, в сумі 29863,13 грн. (50000,00 грн.*200%/109 к.д./365 к.д.= 29863,13 грн.).

Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Відповідно до п.15 Перехідних положень ЦПК України в разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

ОСОБА_1 являється учасником бойових дій, що стверджено копією посвідчення серії НОМЕР_1 . Доказів того, що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або що він брав/бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, що він перебував/перебуває безпосередньо там, стороною відповідача суду не надано.

Судом встановлено, що відповідачами прострочено виконання грошового зобов`язання в період дії карантину, тому їх відповідно п.15 Перехідних положень ЦПК України слід звільнити від обов`язку сплати на користь позивача штрафу за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2686,00 грн., оскільки вимоги позивача задоволено частково (45%), тому з відповідача 1 на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1208,70 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 263, 265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Істок» заборгованість за Договором про споживчий кредит №ДК2-809 від 15.04.2020 р. станом на 10.09.2020 р. у сумі 79863,33 грн., з них:

50000,00 грн. заборгованість за основною сумою кредиту;

0,20 грн. - заборгованість по відсотках;

29863,13 грн. 200% річних згідно ст.625 ЦК та п.4.7.3 договору.

У решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Істок» судовий збір в сумі 1208,70 грн.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко