Справа №751/3539/23
Провадження №2/751/933/23
03 жовтня 2023 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.
за участю секретаря Бєлоусова Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Чернігова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (проступком),
встановив:
Представник позивача - адвокат Якуба Г.О., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь позивача 100000,00 грн. моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також понесені судові витрати (а.с.1-6).
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, ОСОБА_2 , з 30 серпня 2003 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , яка є матір`ю позивача. Від спільного шлюбу в них народилось троє дітей: сини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Проте шлюбні відносини між подружжям не склались, рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 08 квітня 2014 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу діти весь час проживали разом з матір`ю.
04 лютого 2021 року приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_3 та її син ОСОБА_1 прийшли до спільного з відповідачем будинку забрати особисті речі. Проте відповідач поводився агресивно, на прохання ОСОБА_3 та їхнього спільного сина пропустити до будинку з метою забрати свої речі відмовлявся.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_2 обвинувачувався у тому, що 04 лютого 2021 року, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи в гаражному приміщенні господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин умисно наніс один удар тильною стороною сокири в ділянку задньої поверхні лівого плеча ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді гематоми задньої поверхні лівого плеча, що відповідно до висновку судово-медичного експерта, відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігові від 15 березня 2023 року (судова справа № 750/5303/22), якою встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст.9 КК України у зв`язку закінченням строків давності, що не є реабілітуючою обставиною.
Данні умисні злочинні дії ОСОБА_2 по відношенню до свого сина ОСОБА_1 , призвели до сильних душевних страждань, які зазнав позивач, усвідомлюючи, що такі дії по відношенню до нього були вчинені рідною людиною - батьком, ОСОБА_1 по даний час перебуває у розгубленому та вкрай тяжкому емоційному стані.
Після вказаних подій, враховуючи, що на момент вчинення відповідачем кримінального проступку позивач не досяг повноліття, в цей період відбувалось становлення його як особистості та формування світогляду, відповідач жодним чином не розкаявся у вчиненому, не попросив у свого сина вибачення, як наслідок у свідомості позивача тривалий час домінував депресивно тривожний стан, що негативно впливало на його життя в цілому.
Таким чином, враховуючи визначений ч.6 ст.82 ЦПК України принцип обов`язковості вироку суду, ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, у питанні вини відповідача, виходячи із характеру скоєного кримінального правопорушення (проступку), ступеню фізичного болю та глибини душевних страждань, яких зазнав позивач усвідомлюючи, що кримінальне правопорушення відносно нього вчинив рідний батько, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, з урахуванням критеріїв розумності та справедливості, вважаємо, що відповідач зобов`язаний відшкодувати моральну шкоду, завдану ОСОБА_1 своїми протиправними діяннями, в розмірі 100 000 грн.
Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 02 серпня 2023 року відкрив провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 16 серпня 2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач та її представник не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово у встановленому законом порядку, а також повідомлявся у порядку встановленому відповідно до ч. 11 ст. 128 шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігові від 15 березня 2023 року (судова справа № 750/5303/22), якою встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст.9 КК України у зв`язку закінченням строків давності, , що не є реабілітуючою обставиною (а.с.14-15).
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я та в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням викладеного, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнала позивач у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, характеру немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у її особистому житті, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд доходить висновку, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок протиправної поведінки відповідача, слід визначити у розмірі 100000 грн., що буде відповідати принципу розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позивач, відповідно положень п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,00 грн.
Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правової допомоги від 04.05.2023 адвокатом Якубою Г.О. (а.с.16) та ордеру (а.с.18).
Позивач сплатив на користь адвоката 15 000,00 грн. за надання правничої допомоги.
Керуючись ст. ст. 1-18, 76, 81, 141, 259, 264, 265, 268, 280-289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1177, 1195 ЦК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 100000,00 (сто тисяч) грн. моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко