Справа № 616/427/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2023 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Кривенко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю « Аналітік Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості, -
24.07.2020 до Великобурлуцького районного суду Харківської області надійшла позовна заява ТОВ «Кредитні ініціативи» до відповідача ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 1 248 949, 68 грн., судовий збір 18 734, 25 грн.
Відповідач ОСОБА_1 , через уповноваженого представника проти позову заперечував, при цьому не оспорюючи отримання кредиту та наявність заборгованості, проте просив застосувати строк давності та в задоволені позову відмовити. Крім того, зазначив, що заборгованість за договором кредиту №К-12/250 була звернута на іпотечне майно, внаслідок чого на підставі ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» наступні вимоги є недійсними.
Судом ухвалами було відкрито провадження, справа призначена до судового розгляду, змінений позивач правонаступником ТОВ « Аналітік Фінанс» .
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом установлено, що 27 липня 2007 року між закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №К-12/250, за умовами якого банк надав позивачу кредит у розмірі 55 000,00 дол. США зі сплатою 13 % річних на строк до 20 липня 2017 року. У той самий день з метою забезпечення виконання вказаного кредитного зобов`язання з ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, згідно з яким в іпотеку банку передано належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .
17 грудня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладені договори про передачу прав за договором забезпечення та відступлення прав вимоги, відповідно до яких первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає кредитний портфель та зобов`язується сплатити за нього первісному кредиторові грошову суму (ціну продажу) на умовах, визначених цим договором. У зв`язку з передачею (відступленням) кредитного портфелю за договором відступлення цедент у порядку та на умовах, визначених цим договором, передає цесіонарію права, що передаються, та зобов`язується передати цесіонарію договори забезпечення, а цесіонарій приймає та набуває права, що передаються, та зобов`язується прийняти договори забезпечення.
22 червня 2021 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Аналітік Фінанс» було укладено договір факторингу та договір передачі прав за іпотечним договором, в наслідок чого ТОВ «Аналітік Фінанс» замінило ТОВ «Кредитні ініціативи» у кредитно-іпотечних правовідносинах із ОСОБА_1 та стало новим кредитором за договором №К-12/250 та іпотекодержателем.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом статті 512 ЦК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Таким чином, після укладення зазначених договорів ТОВ «Аналітік Фінанс» стало новим кредитором відповідача.
Відповідно до п.п.2,3, 2,4 кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язався повернути банку суму отриманого кредиту, зі сплатою відсотків відповідно графіку, шляхом погашення встановленої у графіку щомісячної суми. За п.2 договору кредиту остаточною датою повернення кредиту є 20.07.2017р.
Відповідно до п.5.3.2 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання кінцевого терміну погашення кредиту)незважаючи на інші положення договору кредиту, достроково виконання боржником боргових зобов`язань в цілому або у визначений банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових та/чи інших зобов`язань за цим договором. При цьому, зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги .
За п.1.9.2 банк має право відкликати вимогу, таке відкликання здійснюється в письмовій формі.
10.10.2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» надіслав на адреси позивача вимоги про усунення порушень протягом 30 днів та вимоги про добровільне виселення.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеними строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.
Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (положення статті 611 ЦК України).
За правилами статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).
За ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.
Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).
Встановлено, що у результаті неналежного виконання боржником своїх зобов`язань утворилася заборгованість і 10.10.2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи», на підставі частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору, направив відповідачу вимогу про дострокове погашення усієї суми кредитної заборгованості, скориставшись своїм правом пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.
Отже, направивши дану вимогу, ТОВ «Кредитні ініціативи» змінив строк кредитування на 08 листопада 2013 року .
За ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду .
Як свідчать матеріали справи позивач звернувся у суд із позовом 21.07.2020р. (позов подано на пошту), тобто зі сплив трирічного строку позовної давності, при цьому відповідач заявив про його застосуванні.
За ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Враховую сплив строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем, суд вважає за необхідне в задоволені позову відмовити.
В даному випадку переривання строку позовної давності не відбулося, оскільки часткове погашення заборгованості за кредитним договором відбулося у жовтні 2018р., в порядку примусового виконавчого напису нотаріуса, який в подальшому судом визнаний таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, 27.07.2007р. з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №К-12/2552, між банком та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, згідно з яким в іпотеку банку передано належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 5.3 іпотечного договору задоволення вимог іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.
23.09.2021р. ТОВ «Аналітик фінанс» від свого імені продало ОСОБА_2 та ОСОБА_3 іпотечне майно відповідача, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по частці, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відповідно. ст. 36 ЗУ «Про іпотеку » після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання: боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Завершенням позасудового врегулювання є державна реєстрація права власності (спеціального майнового права) на всі предмети іпотеки, що виступають забезпеченням за основним зобов`язанням: за покупцем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем третій особі).
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 83, 89, 259, 263-265 ЦПК України суд, -
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Повний текст виготовлений 30.10.2023р.

Суддя Бородіна Н.М.