Справа 337/3686/23
Провадження № 2/337/1310/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Волошина Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі адвоката Білоуса С.А., до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в особі адвоката Білоуса С.А., звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що квартира АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 , на підставі договору дарування 21.05.2019 року. У квартирі зареєстровані: позивачка ОСОБА_1 , її батько ОСОБА_3 , матір ОСОБА_1 , та рідний брат ОСОБА_2 . Батьки проживають у вказаній квартирі, позивачка, як власник цієї квартири не проживає. Відповідач ОСОБА_2 більше ніж 20 років не проживає у квартирі, на підтвердження чого до позовної заяви долучено Акт ОСББ «Хортицьке шосе 30-Б» про фактичне проживання від 24.06.2023 року, тому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування зазначеною квартирою.

Ухвалою від 28.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов та заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 19.09.2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

02.08.2023 року від відповідача ОСОБА_2 , на електронну адресу суду, надійшла заява, у якій ОСОБА_2 зазначив, що просить судові засіданні по справі проводити без його участі, з позовними вимогами ознайомлений та згоден, проти задоволення позову не заперечує, оскільки сам не має можливості знятися з реєстраційного обліку через перебування за межами України ( а.с.53).

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Білоус С.А. до суду не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки, позов підтримав та просить його задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішенні не заперечує.

Треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до суду не з`явилися, по розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, по наявним у справі документам.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст.. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 21.05.2019 року. (а.с.36-37).

У квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , але проживають лише треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ( а.с.39).

Крім того, у зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с. 39).

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 з 1991 року.

Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Стаття 150 ЖК України передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено судом на підставі належних доказів, відповідач ОСОБА_2 , без поважних причин не користується житловим приміщенням квартири за адресою: АДРЕСА_2 , ту обставину, що ОСОБА_2 не проживає у квартирі тривалий час, підтвердив сам відповідач ОСОБА_2 , направивши на електронну адресу суду заяву, у якій ОСОБА_2 зазначив, що просить судові засіданні по справі проводити без його участі, з позовними вимогами ознайомлений та згоден, проти задоволення позову не заперечує, оскільки сам не має можливості знятися з реєстраційного обліку через перебування за межами України ( а.с.53), тобто відповідач ОСОБА_2 визнав у повному обсязі заявлені позивачем позовні вимоги, що не протиречить ст. 206 ЦПК України, тому позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням- вказаною квартирою, суд вважає обґрунтованими, доведененими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання щодо стягнення понесених судових витрат позивачкою не порушено.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.Є. Гнатик