Справа № 740/4495/23
Провадження № 2/740/1011/23
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайоний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Гусєвої Я. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» (далі ТОВ «Енера Чернігів», товариство) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:

У липні 2023 року ТОВ «Енера Чернігів» звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01 лютого 2022 року по 01 травня 2023 року у розмірі 47 152,72 грн.

Позов обґрунтований тим, що між товариством та ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01 січня 2019 року № 210017989. З 01 січня 2019 року ТОВ «Енера Чернігів» постачало електричну енергію ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; особовий рахунок № НОМЕР_1 . Усупереч умовам договору та нормам чинного законодавства ОСОБА_1 рахунки за спожиту електроенергію за період з 01 лютого 2022 року по 01 травня 2023 року не оплачені. Заборгованість ОСОБА_1 перед товариством за період з 01 лютого 2022 року по 01 травня 2023 року становить 47 152,72 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачки.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачка не подавала до суду відзиву на позов та жодних заяв/клопотань, при цьому повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у передбачений законом спосіб.

З урахуванням положень ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 16).

У ТОВ «Енера Чернігів» відкрито на ім`я ОСОБА_1 особовий рахунок № НОМЕР_1 .

ТОВ «Енера Чернігів» постачає електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з наданим позивачем розрахунком, за період з 01 лютого 2022 року по 01 травня 2023 року заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_1 становить 47 152,72 грн.

Відносини щодо постачання електричної енергії регулюються законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (далі - Правила).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, серед інших, послуги з постачання та розподілу електричної енергії.

На підставі ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно з абз. 5 п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Вказаний норма Закону кореспондується з абз. 2 п. 1.2.15 Правил, яким передбачено, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, його укладення можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь - якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Таким чином, між товариством та ОСОБА_1 було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01 січня 2019 року № 210017989, що підтверджується фактом споживання електричної енергії відповідачем, що відповідає вимогам приєднання до умов договору згідно з абз. 2 п. 1.2.15 Правил.

Відповідний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання та встановлює порядок та умови постачання електричної енергії споживачу постачальником.

Такий договір та комерційна пропозиція, яка є додатком № 2 до договору, розміщені на офіційному вебсайті позивача. Цей договір у письмовій (в тому числі в електронній) формі не укладався.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що рахунок за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію оплачується споживачем протягом 10 робочих днів з дня отримання рахунка, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з пп. 2 п. 5.5.5 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Частина 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Приписами ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, з огляду на вищенаведені правові норми обов`язком відповідача є своєчасна оплата за використану електричну енергію згідно із затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до комерційної пропозиції, яка розповсюджується лише на побутових споживачів, постачання електричної енергії здійснюється за регульованим цінами (тарифами) на електроенергію, затвердженими регулятором (НКРЕКП), які включають, в тому числі витрати на розподіл електричної енергії.

Вартість спожитої споживачем електричної енергії за відповідні розрахункові періоди розраховується на підставі отриманих від оператора системи розподілу даних комерційного обліку щодо обсягів спожитої електричної енергії та зазначається в рахунках.

Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

Стаття 322 ЦК України передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки відповідач є споживачем наданих позивачем послуг, але не сплачує їх вартість, що призвело до утворення заборгованості, то наявні підстави для стягнення заборгованості в указаному позивачем розмірі, який не оспорений і не спростований відповідачем.

Відповідач не надав суду відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних з невчиненням процесуальних дій ухвалення рішення на підставі наявних доказів у справі.

Також судом ураховується, що за положеннями статей 12, 80, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Докази на спростування такого висновку суду станом на час розгляду справи в суді відсутні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76 81, 89, 141, 223, 247, 263 265, 280 283 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» (14013, м. Чернігів, пр-т Перемоги, 126 Б; ) заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 47 152 (сорок сім тисяч сто п`ятдесят дві) гривень 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» (14013, м. Чернігів, пр-т Перемоги, 126 Б; ) судовий збір у сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко