Справа № 127/1825/22
Провадження № 2/127/224/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Петуховій Н.А.,

за участю: представника позивача-відповідача - адвоката Шиманського В.М.,

відповідача-позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача-позивача - адвоката Шикунової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, про встановлення факту проживання однією сім`єю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Позов мотивовано тим, що 21.04.2018 сторони зареєстрували шлюб. 12.01.2022 позивач також звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Сторони були офіційно працевлаштовані та заробляли кошти під час шлюбу, крім того кожен з них мав свої заощадження, а також певна сума коштів була подарована гостями та родичами на весілля. Під час шлюбу за спільні сімейні кошти ними було придбано декілька об`єктів рухомого майна: автомобіль Ford Mustang, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 493970,00 грн, який зареєстрований за відповідачем 28.07.2021; автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 209900,00 грн, який зареєстрований 07.03.2019; автомобіль Nissan Mikra, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 145140,00 грн, який зареєстрований 02.10.2020. А також, за час шлюбу сторонами було придбано меблі та техніку: духовий шкаф «Samsung» - 16000,00 грн; посудомийка «Bosh» - 19000,00 грн; стілець офісний з вентиляцією - 2500,00 грн; спальне ліжко «Територія сну» - 22000,00 грн.; диван бархатний з отаманкою - 22000,00 грн; пральна машинка «Samsung» - 16 000,00 грн; холодильник «Воsh» - 19000,00 грн; стілець офісний «ІКЕА» - 3000,00 грн; шкаф платяний на 2 секції - 8000,00 грн; два комоди - 6000,00 грн. і 4000,00 грн; ліжко двухспальне з матрацом - 20000,00 грн. А також частину спільних коштів (100000,00 грн.) відповідач поклав на рахунок відкритий АТ «Райффайзен Банк Аваль». Отже, як вказує позивач, всього станом на момент подання заяви на розірвання шлюбу у сторін було спільного майна на загальну суму 1 084 540,00 грн. Дане майно позивач вважає за необхідне розділити наступним чином: виділити позивачу у власність майна на суму - 232640,00 грн, а саме: автомобіль Nissan Mikra, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 145140,00 грн, та 1/2 банківського вкладу в АТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 50000,00 грн, рухоме майно: духовий шкаф «Samsung» вартістю 16000,00 грн, посудомийка «Воsh» вартістю 19000,00 грн, Стілець офісний з вентиляцією - 2500,00 грн. Виділити у власність Відповідачу майно на суму - 851870,00 грн, а саме: автомобіль Ford Mustang, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого 493970,00 грн, автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартість якого 209900,00 грн., та 1/2 банківського вкладу в АТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 50000,00 грн, рухоме майно: спальне ліжко «Територія сну» - 22000,00 грн, диван бархатний з отаманкою - 22000,00 грн, пральна машинка «Samsung» - 16000,00 грн, холодильник «Воsh» - 19000,00 грн, стілець офісний «ІКЕА» - 3000,00 грн, шкаф платяний на 2 секції - 8000,00 грн, два комоди - 6 000,00 грн і 4000,00 грн, ліжко двухспальне з матрацом - 20000,00 грн. Автомобілем Nissan Mikra користувалася позивач, так як має посвідчення водія, проте після погіршення взаємовідносин між сторонами відповідач забрав в позивача ключі від автомобіля. Враховуючи те, що відповідачу при такому поділі переходить у власність майно на більшу суму, тому з нього підлягає до стягнення на користь позивача компенсація відступу від рівності часток в сумі 309 615,00 грн (851870,00 грн (вартість майна, яке за даним позовом переходить у власність відповідачу) - 232640,00 грн (вартість майна, яке переходить у власність позивачу) = 309615,00 грн. Орієнтовна вартість автомобілів визначена згідно оцінки проведеної ТОВ «Незалежна судова експертиза та оцінка» від 20.01.2021. Вартість меблів та техніки визначена на підставі купівельної ціни цих товарів, проте до даного позову додається клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи для визначення дійсної вартості цього майна, так як це майно знаходиться у відповідача і позивач не має доступу до нього. Автомобілі також знаходяться у відповідача і позивач до них також не має доступу та не має змоги ними користуватися. У даному позові перелічене все майно набуте сторонами в шлюбі. Боргові зобов`язання подружжя - відсутні. Джерелом придбання (набуття у власність) всього вищеперерахованого майна - є спільно нажиті кошти в період шлюбу. Сторони згоди про поділ іншого спільно нажитого майна не досягли. Тому, в позивача виникла необхідність посилаючись на ст.ст. 60, 61, 68, 69, 70 СК України, ст.ст. 325, 372 ЦК України просити суд захистити порушені права та визнати вищевказане майно спільною сумісною власністю подружжя та поділити його. З огляду на викладене позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль Nissan Mikra, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 145140,00 грн, автомобіль Ford Mustang, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого 493970,00 грн, автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартість якого 209900,00 грн, банківський вклад в АТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 100000,00 грн, та рухоме майно: духовий шкаф «Samsung» вартістю 16000,00 грн, посудомийка «Воsh» вартістю 19000,00 грн, стілець офісний з вентиляцією вартістю 2500,00 грн, спальне ліжко «Територія сну» вартістю 22000,00 грн, диван бархатний з отаманкою вартістю 22000,00 грн, пральна машинка «Samsung» вартістю 16000,00 грн, холодильник «Воsh» вартістю 19000,00 грн, стілець офісний «ІКЕА» вартістю 3000,00 грн, шкаф платяний на 2 секції вартістю 8000,00 грн, два комоди - 6000,00 грн і 4000,00 грн, ліжко двухспальне з матрацом - 20000,00 грн, та поділити вказане майно між позивачем та відповідачем наступним чином: визнати за позивачем право власності на автомобіль Nissan Mikra, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 145140,00 грн, та право власності на рухоме майно: духовий шкаф «Samsung» вартістю 16000,00 грн, посудомийка «Воsh» вартістю 19000,00 грн, стілець офісний з вентиляцією вартістю 2500,00 грн; стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 банківського вкладу в АТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 50000,00 грн; залишити у власності відповідача автомобіль Ford Mustang, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого 493970,00 грн, автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартість якого 209900,00 грн, та 1/2 банківського вкладу в АТ «Райффайзен, Банк Аваль» в сумі 50000,00 грн, та рухоме майно: спальне ліжко «Територія сну» вартістю 22000,00 грн, диван бархатний з отаманкою вартістю 22000,00 грн, пральна машинка «Samsung» вартістю 16000,00 грн, холодильник «Воsh» вартістю 19000,00 грн, стілець офісний «ІКЕА» вартістю 3000,00 грн, шкаф платяний на 2 секції вартістю 8000,00 грн, два комоди вартістю 6 000,00 грн і 4000,00 грн, ліжко двухспальне з матрацом вартістю 20000,00 грн; стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію за відступлення від рівності часток в сумі 309615,00 грн.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та банківські рахунки.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2022 забезпечено позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке зареєстровано за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ), а саме на: автомобіль Ford Mustang, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ; автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску, д.н.з НОМЕР_5 ; автомобіль Nissan Miсra, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 . В задоволенні решти вимог заяви - відмовлено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2022 прийнято справу до розгляду у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.

19.04.2022 у підготовчому засіданні ОСОБА_1 надав суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, мотивовану тим, що сторони зареєстрували шлюб 21.04.2018, який розірвано 15.02.2022 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці. Причиною розірвання шлюбу стало те, що у позивача з`явився інший чоловік, відтак вона з власної волі залишила квартиру, в якій вони проживали разом і оскільки майна, яке було б придбано за наші спільні кошти не було, з цього приводу у них не виникало жодних спорів. Як наслідок 13.01.2022 сторони разом подали заяву до відділу РАЦС про розірвання шлюбу і через місяць ОСОБА_1 отримав відповідне свідоцтво. Однак, для нього стало суцільною несподіванкою отримати позовну заяву про поділ спільного майна подружжя, до переліку якого було внесено майно, яке придбано до укладення шлюбу. Так, в обґрунтування своїх вимог позивач заявляє, що під час шлюбу за спільні сімейні кошти ними було придбано декілька об`єктів рухомого майна, а саме: автомобіль Ford Mustang, 2016 року випуску, вартістю 493970,00 грн; автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску, вартість якого 209900,00 грн; автомобіль Nissan Miсra, 2008 року випуску, вартістю якого 145140,00 грн; духова шафа «Samsung», вартістю 16000,00 грн; посудомийка «Bosh», вартістю 19000,00 грн; стілець офісний з вентиляцією, вартістю 2500,00 грн.; спальне ліжко «Територія сну», вартістю 22000,00 грн; диван бархатний з отаманкою, вартістю 22000,00 грн; пральна машинка «Samsung», вартістю 16000,00 грн; холодильник «Воsh», вартістю 19000,00 грн; стілець офісний «ІКЕА», вартістю 3000,00 грн; шкаф платяний на 2 секції, вартістю 8000,00 грн; два комоди, вартістю 6000,00 грн і 4000,00 грн; ліжко двухспальне з матрацом, вартістю 20000,00 грн. Також позивач вказує на спільні кошти в сумі 100000 грн, які ніби то покладені на відкритий ОСОБА_1 рахунок у АТ «РайфайзенБанкАваль». При цьому, ОСОБА_2 не вказує жодних відомостей щодо походження коштів, які слугували розрахунком за придбані об`єкти. Більш того, ОСОБА_2 сама ж зазначає про те, що кожен із них мав свої особисті заощадження, що в свою чергу свідчить і про відсутність спільного бюджету. Крім того, у своїй позовній заяві ОСОБА_2 вказала до поділу майно, яке ними не купувалося взагалі. Це якісь неіснуючі «ліжко двухспальне з матрацом», вартістю 20000,00 грн та «стілець офісний з вентиляцією, вартістю 2500,00 грн». Також у них відсутні будь-які грошові заощадження, на які вказує у своєму позові ОСОБА_2 . При цьому вона надає копію довідки від 18.01.2020 щодо відкриття на ім`я ОСОБА_1 рахунку НОМЕР_6 у банку Райфайзенбанк Аваль і навмання вважає наявність там коштів. У цій же довідці зазначено дату відкриття - 27.02.2014. Однак, як вбачається з банківських виписок по даному рахунку, дата останнього руху коштів на ньому - 12.08.2020. І крім того, це особистий рахунок ОСОБА_1 , відкритий за чотири роки до одруження. Тобто, твердження колишньої дружини про набуття ними спільного майна є хибними, безпідставними, не підтвердженими жодними доказами та спростовуються і наступним. Так, дійсно під час шлюбу ОСОБА_1 було придбано три автомобілі: Ford Mustang, 2016 року випуску, Dodge Caliber , 2007 року випуску, та Nissan Micra, 2008 року випуску. Однак, дані автомобілі купувалися не за спільні кошти подружжя, а за кошти, які належали ОСОБА_1 до шлюбу. Ще з 2014 року по теперішній час ОСОБА_1 працює у ТОВ «ЕДАМ СИСТЕМЗ», його сумарний дохід станом на 21.04.2018 (дата реєстрації шлюбу) склав - 3642820,43 грн. За особисті кошти 10 листопада 2016 року ОСОБА_1 придбав трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , про що свідчить договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Родіоновою Н.В., зареєстрований в реєстрі за №2742. Продаж вчинено за 100000 грн. У вказаній квартирі ОСОБА_1 самостійно зробив ремонт та придбав усі необхідні для комфортного проживання меблі та побутову техніку, а саме: 14.03.2017 ліжко 1600x2000 см з матрацом, торгової марки «Територія сну», вартістю 20698,80 грн, що підтверджується товарним чеком №ТС49-0218-1 від 14.03.2017 та замовленням на передплату від 18.02.2017 на ім`я ОСОБА_1 ; 31.12.2016 пральну машину «Samsung», вартістю 11999,00 грн, СВЧ «Samsung», вартістю 349,00 грн (з урахуванням передноворічної знижки) та поглинач коливань Professional white, вартістю 105,00 грн, що підтверджується рахунком-фактурою №ЭЛ5-006041 від 31.12.2016 та квитанцією про оплату товару від 31.12.2016; 20.01.2018 духову шафу «Samsung», вартістю 10999,00 грн, праску Braun, вартістю 1299,00 грн, та вбудовану посудомийну машину Bosch SMV, вартістю 9999,00 грн, що підтверджується видатковою накладною від 20.01.2018 та квитанцією про оплату товару від 20.01.2018; 30.12.2016 холодильник з морозильною камерою Bosch, вартістю 14950,00 грн, що підтверджується замовленням №50375611 від 30.12.2016 та товарним чеком від 30.12.2016; 15.06.2017 диван Каліфорнія з отаманкою, синього кольору, вартістю 18500,00 грн, що підтверджується товарним чеком від 08.06.2017 та квитанцією про оплату товару від 15.06.2017; 23.01.2018 крісло офісне, вартістю 2706,00 грн, що підтверджується фіскальним чеком магазину « JUSK » від 23.01.2018; 11.05.2017 комплект меблів білого глянцевого кольору, системи Letis, вартістю 15000,00 грн, що підтверджується товарним чеком від 11.05.2017. Таким чином, вищевказане майно не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а є особистим майном ОСОБА_1 , оскільки воно придбано ним ще задовго до реєстрації шлюбу з відповідачкою. Як вбачається з інформації територіального сервісного центру МВС №0541 від 18.02.2022, в період часу з 2007 року по теперішній час за ОСОБА_1 були зареєстровані наступні транспортні засоби: ЗА3 -DAEWOO SENS, 2005 року випуску (перебував у власності з 14.10.2009 по 12.10.2017); HONDA CIVIC, 1998 року випуску (у власності з 08.09.2018 по 04.06.2020); PEUGEOT 205 1.4 I, 1987 року випуску (у власності з 14.03.2015 по 24.10.2020); ВАЗ 2108, 1993 року випуску (у власності з 10.10.2015 по 01.09.2021); Ford Mustang, 2016 року випуску; Dodge Caliber, 2007 року випуску та Nissan Micra, 2008 року випуску. Тобто, ще задовго навіть до знайомства з відповідачкою, ОСОБА_1 володів трьома транспортними засобами, за кошти від реалізації яких в подальшому придбав Nissan Micra, 2008 року випуску. Автомобіль ЗАЗ-DAEWOO SENS, 2005 року випуску, був проданий 12.10.2017 за 5700 доларів США. Автомобіль PEUGEOT 205 1.4 I, 1987 року випуску, був проданий 10.06.2020 ОСОБА_4 за 120000 грн, що еквівалентно 4500 доларів США. За кошти виручені від продажу автомобіля PEUGEOT 205 1.4 I, 1987 року випуску, ОСОБА_1 придбав автомобіль Nissan Micra, 2008 року випуску. Окрім того, з урахуванням свого доходу ОСОБА_1 , заощадив ще до шлюбу з відповідачкою 30000 доларів США, які 07.12.2017 були позичені ОСОБА_5 , про що свідчить його письмова розписка. Автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску, ОСОБА_1 придбав за частково повернуті кошти 30.01.2019, які позичив ОСОБА_5 , попередньо сплативши предоплату за його придбання за кордоном (Німеччина). Оскільки пошук, розмитнення, сертифікація та доставка в Україну потребували тривалого часу, зареєструвати зміг його лише 07.03.2019. 03.02.2021 ОСОБА_5 повернув решту боргу у сумі 26000 доларів США і ОСОБА_1 замовив автомобіль Ford Mustang, 2016 року випуску. Доставка автомобіля здійснювалася морем і тому в Україну автомобіль прибув лише в травні 2021 року. Автомобіль був пошкодженим та потребував ремонту, що потягло за собою певний час для замовлення автозапчастин і відновлення. Тому, після проведення ремонтних робіт, 28.07.2021 автомобіль був поставлений на облік у територіальному сервісному центрі. Зважаючи на те, що автомобілі Ford Mustang, 2016 року випуску, Nissan Micra, 2008 року випуску, та Dodge Caliber, 2007 року випуску, придбані у період шлюбу, але за особисті кошти ОСОБА_1 та без будь-якої участі відповідачки, вважає, що дане майно є його особистою приватною власністю. Просить визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 автомобілі: Ford Mustang, 2016 року випуску, Nissan Micra , 2008 року випуску та Dodge Caliber, 2007 року випуску.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2022 зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю прийнято та об`єднано її в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

19.05.2022 ОСОБА_2 надала суду заяву про збільшення позовних вимог (вх. 30206), згідно якої просила встановити факт проживання однією сім`єю сторін, без реєстрації шлюбу в період з 10.11.2016 до 20.04.2018 та визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль Nissan Mikra, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 145140,00 грн, автомобіль Ford Mustang, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого 493970,00 грн, автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартість якого 209900,00 грн, банківський вклад в АТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 100000,00 грн, та рухоме майно: духовий шкаф «Samsung» вартістю 16000,00 грн, посудомийка «Воsh» вартістю 19000,00 грн, стілець офісний з вентиляцією вартістю 2500,00 грн, спальне ліжко «Територія сну» вартістю 22000,00 грн, диван бархатний з отаманкою вартістю 22000,00 грн, пральна машинка «Samsung» вартістю 16000,00 грн, холодильник «Воsh» вартістю 19000,00 грн, стілець офісний «ІКЕА» вартістю 3000,00 грн, шкаф платяний на 2 секції вартістю 8000,00 грн, два комоди - 6000,00 грн і 4000,00 грн, ліжко двухспальне з матрацом - 20000,00 грн, та поділити вказане майно між позивачем та відповідачем наступним чином: визнати за позивачем право власності на автомобіль Nissan Mikra, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 145140,00 грн, та право власності на рухоме майно: духовий шкаф «Samsung» вартістю 16000,00 грн, посудомийка «Воsh» вартістю 19000,00 грн, стілець офісний з вентиляцією вартістю 2500,00 грн; стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 банківського вкладу в АТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 50000,00 грн; залишити у власності відповідача автомобіль Ford Mustang, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого 493970,00 грн, автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартість якого 209900,00 грн, та 1/2 банківського вкладу в АТ «Райффайзен, Банк Аваль» в сумі 50000,00 грн, та рухоме майно: спальне ліжко «Територія сну» вартістю 22000,00 грн, диван бархатний з отаманкою вартістю 22000,00 грн, пральна машинка «Samsung» вартістю 16000,00 грн, холодильник «Воsh» вартістю 19000,00 грн, стілець офісний «ІКЕА» вартістю 3000,00 грн, шкаф платяний на 2 секції вартістю 8000,00 грн, два комоди вартістю 6 000,00 грн і 4000,00 грн, ліжко двухспальне з матрацом вартістю 20000,00 грн; стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію за відступлення від рівності часток в сумі 309615,00 грн. Заяву мотивовано тим, що в період з 10.11.2016 по 20.04.2018 сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а 21.04.2018 вони зареєстрували шлюб та спільно проживали до 15.02.2022. Факт проживання з ОСОБА_1 однією сім`єю, підтверджується зокрема довідкою ОСББ «Яблуневий сад 117-А» від 27.04.2022, в якій зазначено про спільне проживання сторін з 10.11.2016 до 15.02.2022 за адресою - АДРЕСА_3 та Актом складеним за участю сусідів. Крім того, факт спільного проживання з відповідачем підтверджується також і спільними фотографіями, зробленими в період 2016-2018 рр., які підтверджують, що в цей період вони як одна сім`я проводили всі свята, їздили на оздоровлення та відпочинок. Крім того, підтвердити факт проживання однією сім`єю можуть численні свідки. Також факт того, що станом на час придбання квартири (10.11.2016) позивач проживала з відповідачем однією сім`єю підтверджується поясненнями попередньої власниці квартири за адресою - АДРЕСА_3 - ОСОБА_7 , яка в письмових поясненнях підтвердила той факт, що позивач була присутня разом з ОСОБА_1 на всіх зустрічах з приводу придбання квартири та безпосередньо при укладенні договору купівлі-продажу квартири у нотаріуса ОСОБА_8 . Крім того, в цих поясненнях зазначено, що на зустрічі сторони приходили як пара і ключі від квартири були передані саме ОСОБА_2 . В період спільного проживання без реєстрації шлюбу (2016-2018 рр.) ними було придбано наступне майно: ліжко та матрац, холодильник і пральна машина. Сторони вели спільний сімейний бюджет, купували всі вищевказані речі за спільні кошти. Цими коштами являлася заробітна плата, яку отримувала позивач та заробітна плата, яку отримував ОСОБА_1 . Крім того, під час спільного проживання - в період переїзду у нове житло, на дні народження, свята, на святкування весілля - весь час нам дарувалися кошти та речі для дому зі сторони батьків, друзів, які були в спільному розподіленні і власності.

19.05.2022 ОСОБА_2 надала суду відзив на зустрічну позовну заяву (вх. №30209), згідно якого просила первісний позов задовольнити, зустрічний позов залишити без задоволення, з наступних підстав. Зазначена у зустрічному позові причина розірвання шлюбу - поява в ОСОБА_2 іншого чоловіка - не відповідає дійсності. Це повна нісенітниця. Зазначила, що вони весь час жили мирно разом в одній квартирі на одній території. Останній рік - півтора роки були непорозуміння та сварки, пов`язані з тим, що ОСОБА_1 не був готовий до розширення сім`ї і народження дітей. З ініціативи чоловіка вони подали заяву про розірвання шлюбу. І ще до розірвання шлюбу чоловік влаштовував ОСОБА_2 домашній терор, потай забрав ключі від квартири, машини Nissan Micra та намагався виставити її з квартири щодня, мотивуючи це безпідставними звинуваченнями та тим, що йому треба подумати. З його сторони були постійні образи, маніпуляції, прояви агресії, словесне знущання - одним словом максимальне аб`юзерство, особливо після подання заяви до РАГСу, в зв`язку з чим ОСОБА_2 була змушена викликати поліцію, хвилюючись за свою безпеку. Також ОСОБА_1 намагався під тиском змусити ОСОБА_2 підписати заяву, в якій описав, що їй лишається автомобіль Nissan Micra, а йому два інших авто Dodge Caliber та Ford Mustang. ОСОБА_1 виселив ОСОБА_2 з квартири самостійно без її відома, в той час як вона перебувала на роботі 17.01.22. Перевіз частину речей її батькам, змушував її просити повернення інших частин речей особистих (одягу, взуття), жодних предметів побутових особистого користування досі не віддав (типу фен, праска, подарунки від родини, валіза, коштовний приз виграний нею у серпні 2021 - сап-борд досі утримує у себе, а також речі необхідні їй в роботі - настільна лампа, монітор, клавіатура, стілець офісний). Від 17.01.22 ОСОБА_1 жодного разу не пустив ОСОБА_2 до квартири забрати самостійно речі, також на її прохання забрати речі у його присутності не реагував. Тому, вона звернулася до суду з даним позовом, крім того, просить повернути їй вище названі речі, так як на сьогодні, у військовий час, вона залишилась без роботи. Знову ж таки суцільною брехнею є твердження ОСОБА_1 про те, що спільно нажите майно (меблі та техніка), яке перелічене в зустрічному позові - придбане ним до шлюбу і тому воно не підлягає поділу між ними, так як на думку ОСОБА_1 це майно є його особистою приватною власністю. Додані до зустрічного позову чеки, накладні, рахунки та квитанції, зокрема в частині дати придбання товарів та їх вартості, є сфальсифікованими чоловіком з метою виведення майна з поділу, крім чеку про придбання ліжка і матрацу в «Територія сну». Тому ставить під сумнів дані докази і просить суд витребувати у відповідача для огляду в судовому засіданні, для того, щоб зафіксувати наявність у відповідача оригіналу цього доказу, засвідчити відповідність поданих ним копій оригіналам цих документів та щоб зафіксувати факт використання даних документів в якості доказів. Крім того, ОСОБА_1 міг підібрати не свої чеки, але з аналогічними товарами, придбаними в інший час і за інші суми. Крім того, у 2016 році фіскальні чеки не видавалися ще, їх не існувало в «Техноярмарку», видавалися лише накладні. Зазначила, що вона з відповідачем спільно купувала всі ці товари, тому отримавши зустрічну позовну заяву навідалася до продавців цих товарів, показала їм квитанції, чеки та накладні, які подавалися відповідачем до зустрічного позову. Продавці підтвердили, що дані документи не відповідають дійсності. Тому, у випадку подання суду оригіналів таких доказів вона подаватиме заяву до правоохоронних органів про порушення кримінального провадження за ч. 1, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (Підроблення документів та використання підробленого документа), в межах кримінального провадження подаватиметься клопотання про витребування інформації про операції купівлі-продажу у продавців та допиту тих осіб чий підпис міститься на поданих відповідачем чеках, рахунках та накладних. Та проведення технічної експертизи документів на предмет їх фальсифікації та підробки. У випадку не надання відповідачем оригіналу просить застосувати ст. 95 ЦПК України, та не враховувати дані докази при винесенні рішення по справі. ОСОБА_1 зазначає, що побутова техніка та меблі придбані ним в період 2016-2018 рр., ще до реєстрації шлюбу, а тому на його думку ці товари є його особистою приватною власністю і не підлягають поділу. Проте, звертає увагу суду на те, що деякі товари (ліжко, матрац в «Територія сну», холодильник і пральна машина), які перелічені в зустрічному позові дійсно придбані ще до реєстрації шлюбу, проте вони придбані під час їх спільного проживання однією сім`єю, а тому вони теж являються спільною власністю та мають враховуватися при поділі майна подружжя. Зазначає, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 10.11.2016 до 20.04.2018. 21.04.2018 року вони зареєстрували шлюб та проживали спільно до 15.02.2022 (дата розірвання шлюбу Відділом ДРАЦС). У період їх спільного проживання без реєстрації шлюбу (2016-2018 рр.) вони вели спільний сімейний бюджет, купували всі вищевказані речі за спільні кошти. Цими коштами являлася заробітна плата, яку отримувала ОСОБА_2 та заробітна плата, яку отримував ОСОБА_1 . Завідомо неправдивими є і твердження ОСОБА_1 про те, що кошти які знаходяться на рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль» є його особистою власністю, оскільки рахунок у банку відкритий ще в 2014 році. Проте, ОСОБА_2 не претендує на ті кошти які покладені на рахунок в 2014 році, а претендує на поділ тих коштів, які були покладені на цей рахунок в 2016-2018 рр. під час їх проживання однією сім`єю та під час шлюбу з 2018 року по 15.02.2022 та які були наявні на рахунку в банку станом на час припинення сімейних відносин. Щодо дат придбання меблів та побутової техніки то всі дати та ціни, які вказані ОСОБА_1 в зустрічному позові не відповідають дійсності, оскільки майно купувалося не в ті роки, в які зазначає ОСОБА_1 , крім чека на ліжко «Території сну», який є дійсним. Додані ОСОБА_1 до зустрічного позову документи про придбання побутової техніки - не є належними та допустимими доказами. Зокрема товарний чек від 11.05.2017р. про придбання меблів «Lettis» є підробленим, оскільки не містить ні зазначення назви магазину ні прізвища особи, яка його підписала, ні печатки магазину. Ні дата, ні вартість, ні перелік одиниць меблів не сходяться (він вказав в перелік одиниць Lettis ще один комод та тумбу). Насправді ці меблі купувалися 17.12.2020 про що свідчить відповідь, яку на адвокатський запит надала ФОП ОСОБА_10 , зазначивши вартість придбання 25500 грн. Більше того, ні дата придбання ні вартість, яка зазначена в чекові - не відповідають дійсності. Чек про придбання крісла офісного від 23.01.2018 теж не є належним та допустимим доказом, оскільки це чек на інше крісло, а не на те, яке ми з ОСОБА_1 придбали у шлюбі. Тому даний чек не має жодного відношення до того майна, яке зазначене нею в позовних вимогах. Тобто, ОСОБА_1 надає чек про купівлю свого офісного крісла, а крісло ОСОБА_2 купувалось пізніше - 28.03.2020, про що додає до відзиву товарний чек, який підтверджує факт придбання саме того крісла, яке зазначалося нею в позовних вимогах - Крісло Ultra Хром на суму 1995,00 грн. Не є належним і допустимим доказом придбання Дивану «Каліфорнія» товарний чек від 08.06.2017 та банківський (касовий) чек від 15.06.2017. В цих чеках хоч і співпадає сума - 18500,00 грн, проте дати різні (15.06.2017 та 08.06.2017), що свідчить про те, що ці чеки взагалі не мають жодного відношення один до одного. Більше того, на один і той самий товар не могли видати два різні чеки, причому двома різними продавцями - ТОВ «Світ меблів» і ОСОБА_12 . Крім того, чек від 08.06.2017 є підробленим, оскільки не містить ні зазначення назви магазину ні печатки магазину. Зазначення продавцем ОСОБА_12 не робить цей чек належним доказом, оскільки не вказано, що він являється ФОПом, а отже він не мав права на здійснення торгівлі цими товарами, оскільки не вів підприємницьку діяльність і не був працевлаштований у цьому магазині. Насправді даний товар купувався не в 2017 році, а значно пізніше - 13.03.2019 за суму 32899 грн, на підтвердження додає відповідний документ виданий ФОП ОСОБА_13 в ТЦ «Плаза Парк». Тому, чек нібито виданий магазином «Світ меблів» не відповідає дійсності. Надані в якості доказів Замовлення від 30.12.2016 та товарний чек від 30.12.2016 на холодильник «Воsch» - теж не є належними доказами, оскільки це чеки не від цього холодильника, який купувався нею і ОСОБА_1 за час спільного проживання і шлюбу. В квартирі ОСОБА_1 знаходиться інший холодильник, іншої потужності та марки, лише назва фірми «Воsch» співпадає. Цей факт буде встановлено експертом під час проведення товарознавчої експертизи після огляду холодильника в квартирі ОСОБА_1 , клопотання про призначення експертизи додане до позовної заяви. Знову ж таки товарний чек від 30.12.2016 є підробленим оскільки не містить ні зазначення назви магазину ні прізвища особи, яка його підписала, ні печатки магазину. Фактично на холодильник надано два чеки від однієї і тієї ж дати 30.12.2016, які містять підписи абсолютно різних людей. Рахунок-фактура від 31.12.2016 на пральну машину «Самсунг» не підтверджує факт придбання товару саме 31.12.2016, крім того рахунок не містить обов`язкового реквізиту - підпису особи, яка видала рахунок і печатки. Більш того про підробку чеку свідчить той факт, що ОСОБА_2 по приходу в магазин видали рахунок-фактуру на цей же товар, але датовану 03.01.2017, що стверджує той факт, що чек таки підроблявся, бо дійсна дата покупки не 31.12.2016, а 03.01.2017, і постачальник насправді там інший - ФОП ОСОБА_14 . Не є належним доказом придбання товару документ під назвою «заказ (чек на предоплату)» та «заказ» від 18.02.2017, ні товарний чек від 14.03.2017 про придбання ліжка і матрацу за суму 20698,80 грн, оскільки даний документ не містить печатки підприємства, яке зазначено в цих «заказах» і «чеку» (ні печатки - «Территория сна» ні печатки ФОП ОСОБА_15 ). Чеки та накладні видані магазином « Ельдорадо » на духову шафу, праску та вбудовану посудомийну машину теж є підробленими (на її думку), для їх перевірки зроблено адвокатські запити проте, відповіді на запит поки отримано не було. Щодо тверджень ОСОБА_1 , що він мав у власності три автомобілі - ВАЗ, ЗАЗ та «Honda Civic» і саме за кошти отримані від продажу цих автомобілів він придбав автомобіль «Nissan Mikra» - то ці твердження є завідомо неправдивими, вони не відповідають дійсності, та не підтверджені жодними доказами. Адже згідно Інформації з сервісного центру МВС «Honda Civic» відповідач продав 04.06.2020, ВАЗ продав 01.09.2021, «Пежо» - 14.10.2020, ЗАЗ - 12.10.2017, в той час як «Nissan Mikra» придбано 02.10.2020. Даний автомобіль («Nissan Mikra») купувався за наші спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Навіть якщо зрівняти дати продажу попередніх трьох автомобілів і дату придбання «Nissan Mikra», це вже свідчить про те, що продаж та купівля відбувалися в різні роки, в різні місяці. Більше того, суми отримані ОСОБА_1 від продажу попередніх автомобілів (5700 доларів та 4500 доларів США) нічим не підтверджені та не відповідають дійсності. ОСОБА_1 не надано жодних доказів, які б підтверджували ці суми (договори продажу автомобілів в яких би вказувалася ціна продажу ним до зустрічного позову додані не були). Не відповідає дійсності і твердження ОСОБА_1 , що він придбав автомобілі Додж та Форд Мустанг за кошти, які йому повернув в якості боргу приятель ОСОБА_5 . До зустрічного позову ним не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність у позикодавця коштів в сумі 30000 доларів США станом на 07.12.2017 (виписки з банку про зняття коштів, виписки з депозитних рахунків тощо). ОСОБА_1 не мав таких коштів, щоб дати в борг ОСОБА_5 таку суму так як у 2016 ним була придбана квартира, на яку відкладалися кошти декілька років (працюючи на Ераm). І не надано жодних доказів, що саме коштами повернутими в якості боргу ОСОБА_1 розраховувався за придбані автомобілі, а не спільними сімейними коштами. Тому, в даному випадку має застосовуватися презумпція спільності майна придбаного в шлюбі, яку не спростував належними та допустимими доказами ОСОБА_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2023 (без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) суд прийняв до розгляду заяву ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог за первісним позовом (а.с. 186 т.1).

24.06.2022 ОСОБА_1 надав суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог (вх. №38615), згідно якого вважає позовні вимоги ОСОБА_2 безпідставними, не підтвердженими доказами та такими, що ґрунтуються на припущеннях самої позивачки, з наступних підстав. ОСОБА_2 звернулася з первісним позовом про поділ спільного майна подружжя та вказала, що з 21.04.2018 по 15.02.2022 перебували у зареєстрованому шлюбі. Що саме під час шлюбу за спільні кошти ними було придбано декілька об`єктів рухомого та нерухомого майна. При цьому, позивач не надала жодних доказів про наявність такого майна та про сам факт його придбання. І лише після того, коли було подано зустрічний позов про визнання майна особистою приватною власністю з доданими письмовими доказами часу придбання майна, у ОСОБА_2 з`явилася інша версія, яку викладено у вигляді заяви про збільшення позовних вимог. В обґрунтування даної заяви позивач вказала на факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 10.11.2016 до 20.04.2018. Тобто, такою вимогою вона вирішила охопити до поділу весь перелік майна, в тому числі і належну на праві особистої приватної власності ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 . І вже у своїй заяві ОСОБА_2 вказує на те, що не під час шлюбу, а за час спільного проживання без реєстрації шлюбу ними було придбано наступне майно: ліжко та матрац, холодильник і пральна машина. І що решта побутового майна, яке знаходиться у квартирі ОСОБА_1 , дарувалося їм друзями та родичами саме за час їх спільного проживання. ОСОБА_2 так захопилася збиранням доказів, що вдалася навіть до обману. Так, позивач на підтвердження спільного проживання, додала в якості письмових доказів, акт з підписами сусідів, у якому надруковано: «підтверджую, що ОСОБА_17 дійсно проживала разом з своїм ОСОБА_1 однією сім`єю за адресою (і дописано): АДРЕСА_3 з 10.11.2016 р. до 15.02.2022 р. та надала довідку ОСББ про склад сім`ї №122 від 27.04.2022 р. Однак, як вбачається з листа-відповіді №06 від 22.06.2022 року на запит адвоката Шикунової А.О., вказана довідка була видана на підставі акту, який був складений особисто ОСОБА_2 , а голова правління ОСББ «Яблуневий Сад 117-А» лише засвідчила підписи сусідів станом на 27.04.2022. У даній довідці в графі «вид реєстрації» вказано, що «проживає без реєстрації». А також у графі «дата реєстрації» вказано «10.11.2016 року», яку згідно акту ОСОБА_2 вказала сама. При цьому, ОСОБА_2 ніколи не була зареєстрованою у належній ОСОБА_1 квартирі, що підтверджується нею ж наданою до первісного позову довідкою про реєстрацію місця проживання особи №1320 від 11.01.2022, у якій вказано, що ОСОБА_2 з 05.02.2003 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . Протоколами опитування сусідів від 23.06.2022 року - ОСОБА_18 та ОСОБА_19 підтверджено той факт, що ОСОБА_2 самостійно визначила дати та вписала їх після підписання акту свідками. Зокрема, сусідка з квартири АДРЕСА_5 - ОСОБА_19 , вказала на те, що дівчина ОСОБА_20 попросила підписати акт про те, що бачили як сусідку. На момент підпису, в акті не було ніяких відомостей, що вона проживає з 10.11.2016. Більш того, ОСОБА_19 ствердно вказала на те, що ОСОБА_20 не проживала у квартирі з 2016 року, оскільки після купівлі квартири у ній більше року робився ремонт, у квартирі не проживав ніхто. І побачила остання нову сусідку у 2018 році. Сусід з квартири АДРЕСА_6 - ОСОБА_18 , також вказав на те, що одразу після того як виїхали попередні господарі, у квартирі АДРЕСА_7 проводився ремонт, який тривав більше року. Протягом усього часу з моменту придбання квартири ОСОБА_21 і до вселення, сусід знав, що ОСОБА_21 не одружений і ні з ким не проживає. У квітні до нього підійшла колишня сусідка з кв. АДРЕСА_7 , до речі він не знав навіть як її звати, а знав тільки візуально, вона попросила підтвердити факт її проживання у квартирі АДРЕСА_7 . При цьому, в підготовленому акті не було вказано жодної дати і тому ОСОБА_22 власноручно дописав фразу «періодично бачив». Сам факт перебування у фактичних шлюбних відносинах без установлення ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на частину майна за кожною із сторін. Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-1026цс15 від 23 вересня 2015 року. Спільний відпочинок на морі, спільні поїздки, спільне святкування свят, про що надані суду світлини, не є достатніми доказами, а свідчать лише про наявність дружніх стосунків, періодичне спільне проведення вільного часу. Позивачем не надано жодних документальних доказів, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі тощо. Позивачем не надано допустимих доказів про придбання спірного майна внаслідок спільної праці та внаслідок проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно. Натомість, надані ОСОБА_1 докази повністю спростовують позицію ОСОБА_2 11 листопада 2016 року ОСОБА_1 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . 30 листопада 2016 року ОСОБА_1 зареєструвався в ній. Однак, згідно п. 20 Договору продажу, продавець ще до 25 грудня 2016 року поживала у квартирі, оскільки мала потребу на вивезення власних речей. Квартира була в поганому стані, після затоплення сусідами в деяких кімнатах був грибок, а також постійні проблеми з сантехнікою. Тому ОСОБА_1 одразу прийняв рішення поступово починати капітальний ремонт. Було повністю демонтовано старі труби, проводку і сантехніку. А надалі весь ремонт проводився більше року. У цей період часу в квартирі проживати звісно було неможливо. Від моменту придбання квартири, ОСОБА_1 не гаючи часу почав закуповувати усе необхідне: побутову техніку і меблі. На початку 2018-го року ОСОБА_1 зробив пропозицію одруження ОСОБА_20 , і 21-го квітня вони одружились. Усі фінансові затрати по організації весілля ОСОБА_1 взяв на себе, навіть вбрання нареченої. Після одруження, перед заселенням у квартиру між ними трапився конфлікт. Як з`ясувалося, ОСОБА_20 не хотіла поселятись у квартиру без її реєстрації за цією адресою. Ось нещодавно, ОСОБА_1 також дізнався про подібну вимогу від її батьків до його, прямо у день їх весілля. Така поведінка тоді здалася дуже дивною, але конфлікт з ОСОБА_20 вони залагодили і більше до цього питання не поверталися. Перший рік жили чудово, насолоджувались новим життям, будували сім`ю. ОСОБА_1 ніколи не цікавився яку зарплатню отримує ОСОБА_20 і не вимагав вносити свої доходи у сімейний бюджет. ОСОБА_1 покривав зі свого доходу всі необхідні витрати: комунальні, побутові, продукти, бензин, витрати на одяг, медицину і т.д. Усі подорожі чи розважальні заходи також оплачувалися ним. На початку 2020-го року, у період пандемії, їм довелось перейти на роботу з дому. ОСОБА_1 радів можливості бути частіше разом, але в цей період часу відношення до нього з боку дружини почало змінюватись: вона стала дратівливою і холодною. Коли ОСОБА_1 намагався з`ясувати зміну поведінки, у відповідь чув докори та безпідставні звинувачення у чомусь. Згодом, влаштувавшись на нову роботу в туристичне агентство, ОСОБА_20 почала затримуватись, поверталася додому близько 23:00 год. При цьому, навіть уникала будь- яких пояснень. Наприкінці 2021-го року ОСОБА_1 дізнався про тривалі відносини між його дружиною та іншим чоловіком. Це, власне, і стало основною причиною їхнього розлучення. ОСОБА_1 не є конфліктним взагалі і тому запропонував розійтися мирно. ОСОБА_20 попросила залишити їй один з автомобілів, які ОСОБА_1 придбав за цей час. Вони навіть домовилися піти разом до нотаріуса, однак в запланований день ОСОБА_20 відмовилась від укладення договору. Днем пізніше, вона почала заявляти про поділ іншого майна. Після отримання у РАЦСі свідоцтва про розлучення ОСОБА_20 добровільно залишила квартиру. ОСОБА_1 ще допоміг їй орендувати квартиру за адресою: АДРЕСА_8 , власними коштами оплатив оренду на 2 місяці. Усі викладені вище обставини можуть підтвердити також і свідки.

07.07.2022 представник ОСОБА_2 - адвокат Зубань О.О. у підготовчому засіданні надав додаткові письмові пояснення, згідно яких первісний позов ОСОБА_2 просив задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі, з огляду на наступне. ОСОБА_2 вказує, що твердження ОСОБА_1 , що ніби то у їх сім`ї не було спільного бюджету і що всі покупки він оплачував особисто за власні кошти є завідомо неправдивими і не підтверджені жодними доказами. Насправді у сторін був спільний бюджет з самого початку, тобто з 2016 року, з того часу як вони почали проживати разом. Всі покупки здійснювалися за рахунок спільного бюджету, сімейні відпочинки теж планувалися і оплачувалися разом з спільного бюджету. Про вказане свідчить те, що в кінці 2016 року навіть квартиру, в якій потім почали проживати разом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вибирали разом, спільно ходили до ріелторів, до нотаріуса на укладення договору купівлі-продажу квартиру (дану обставину підтвердила попередній власник квартири, надавши письмові пояснення), спільно займалися вибором дизайну квартири, техніки та меблів, які купувалися в квартиру та інше. Попередня власниця квартири виїхала 25.12.2016 після чого туди заїхали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та почали проживати разом. Через деякий час вони замінили труби по стояку в туалеті. І проживали там до кінця 2017 року поки не знайшли підрядників, які почали там робити капітальний ремонт. Підготовчі роботи проводилися в кінці 2017 року - початок 2018 року, під час яких сторони проживали в квартирі. Капітальні ремонтні роботи проводилися в лютому-березні 2018 року (заміна підлоги, поклейка обоїв, кладка плитки та інші), саме на час капітальних робіт сторони виїжджали з квартири. Однак після закінчення капітальних робіт сторони повернулися проживати в квартиру, де фактично і проживали весь час до початку процедури розірвання шлюбу. Вони поступово купували нові речі, змінювали меблі та техніку, зокрема придбали диван та інші речі. Викладена у відзиві на позов причина розірвання шлюбу також не відповідає дійсності.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2022 по справі призначено судову товарознавчу та автотоварознавчу експертизу на час якої провадження по справі зупинено.

13.12.2022 провадження по справі поновлено в зв`язку з надходженням висновків експертів.

23.01.2022 у підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Зубань О.О. надав суду заяву про зменшення позовних вимог, згідно яких просить визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль Nissan Mikra, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 173845,10 грн, автомобіль Ford Mustang, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого 540283,60 грн, автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 , вартість якого 224154,35 грн, та рухоме майно: духовий шкаф «Samsung» вартістю 8099,50 грн, посудомийка «Воsh» вартістю 19000,00 грн, стілець офісний з вентиляцією - 2500,00 грн, спальне ліжко «Територія сну» - 3537,50 грн, диван бархатний з отаманкою - 35000,00 грн, пральна машинка «Samsung» - 16000,00 грн, холодильник «Воsh» - 8199,50 грн, стілець офісний «ІКЕА» - 716,00 грн, шкаф на 2 секції - 5550,00 грн, комод габаритними розмірами 95x40x75 - 2100,00 грн, комод габаритними розмірами 85x165x40 - 4150,00 грн, двохспальний матрац - 1750,00 грн, Ліжко двухспальне - 20000,00 грн, та поділити вказане майно між позивачем та відповідачем наступним чином: визнати за позивачем право власності на автомобіль Nissan Mikra, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 173845,10 грн, та право власності на рухоме майно: духовий шкаф «Samsung» вартістю 8099,50 грн, холодильник «Воsh» моделі КGN39XL35 вартістю 8199,50 грн, комод габаритними розмірами 85x165x40 - 4150,00 грн. Залишити у власності відповідача автомобіль Ford Mustang, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого 540283,60 грн, автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартість якого 224154,35 грн, та рухоме майно: спальне ліжко «Територія сну» - 3537,50 грн, диван бархатний з отаманкою - 35000,00 грн, пральна машинка «Samsung» - 16000,00 грн, стілець офісний «ІКЕА» - 716,00 грн, шкаф на 2 секції - 5550,00 грн, комод габаритними розмірами 95x40x75 - 2100,00 гр., двоспальний матрац - 1750,00 грн, ліжко двоспальне - 20000,00 грн, комод габаритними розмірами 95x40x75 - 2100,00 грн, стілець офісний з вентиляцією - 2500,00 грн, посудомийка «Воsh» вартістю 19000,00 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію за відступлення від рівності часток в сумі - 338148,77 грн. Встановити факт проживання однією сім`єю позивача та відповідача без реєстрації шлюбу в період з 10.11.2016 до 20.04.2018.

23.01.2023 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.03.2023 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду.

18.10.2023 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відмовлено у задоволені клопотання представника позивача-відповідача ОСОБА_2 - адвоката Шиманського В.М. про повернення до стадії підготовчого провадження, клопотання про призначення експертизи залишено без розгляду.

У судовому засіданні представник позивача - відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шиманський В.М., який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги) серії АВ №1072208 від 18.04.2023, первісний позов підтримав, просив задовольнити, зустрічний позов не визнав, заперечував щодо його задоволення.

Відповідач-позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Шикунова А.О., яка діє на підставі ордера серії АВ №1030884 від 14.03.2022, в судовому засіданні зустрічний позов підтримали просили задовольнити, первісний позов не визнали заперечували щодо його задоволення.

Допитана як свідок ОСОБА_23 , яка є подругою та кумою ОСОБА_2 , показала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зустрічалися, жили громадянським шлюбом, у 2018 році одружилися. У кінці 2016 року придбали квартиру в якій жили і приблизно через рік з`їжджали з неї, оскільки робили у ній ремонт, який тривав близько року. Як повідомляла ОСОБА_20 , то вони все планували спільно, ремонт розпочали пізніше, так як одразу після придбання квартири не вистачало коштів для його проведення, також після одруження ОСОБА_21 змінив своє авто, ОСОБА_20 придбали Ніссан Мікра , придбали Форд Мустанг із Америки.

Свідок ОСОБА_25 , яка є подругою ОСОБА_2 , показала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 познайомилися десь у 2012-2013 році, зустрічалися з 2013 року, одружилися у квітні 2018 року. Особисто познайомилася з ОСОБА_21 у 2015 році на День народженні ОСОБА_20 , у той час вони були парою. У 2016 році ОСОБА_20 повідомила, що вона з ОСОБА_21 почали жити разом. Також ОСОБА_20 казала, що купили квартиру із стареньким ремонтом. Заїхали у придбану квартиру після того як з`їхала попередня власниця квартири, коли саме це було їй не відомо, і у ній вони жили без ремонту до кінця 2017 року. Після купівлі квартири певний час збирали кошти на ремонт. У кінці 2017 року розпочали ремонт, який тривав близько року, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 наймали дизайнера, багато чого обирали разом, також допомагав батько ОСОБА_20 . На період проведення ними ремонту у квартирі роз`їхалися та якийсь час жили окремо. Як відомо із слів ОСОБА_20 з часу, коли вони почали проживали разом почали вести спільний бюджет, також відомо, що вони мали три авто: одне з яких було сімейне, інше авто придбали для ОСОБА_20 - Ніссан , а третє - кабріолет червоного кольору.

Свідок ОСОБА_28 , який є рідним братом ОСОБА_29 , показав, що ОСОБА_20 з ОСОБА_21 познайомилися десь у 2012-2013 роках, разом їздили на відпочинок на море. У 2013 році особисто познайомився з ОСОБА_21 , як з хлопцем ОСОБА_20 . До реєстрації шлюбу ОСОБА_21 частенько приходив у гості на вихідні, залишався на ніч. Коли фактично почали жити як чоловік та дружина йому не відомо, почали жити разом вже після того як купили квартиру, у кінці 2016 року, скільки точно вони проживали у квартирі до початку ремонту не пам`ятає, потім запланували у квартирі робити ремонт, так як у ній був старий ремонт. Якийсь час збирали кошти на ремонт. Спочатку допомагали завозити речі на квартиру, а перед ремонтом вивозити з неї, також допомагали із завантаженням, перевезенням та вивантаженням будівельних матеріалів, іноді по приїзду ОСОБА_21 був з ОСОБА_20 , іноді - сам., за які кошти купували йому не відомо. У період проведення ремонту ОСОБА_21 та ОСОБА_20 проживали окремо у батьків. Після реєстрації шлюбу проживали у квартирі, в якій було проведено ремонт. Крім того, ОСОБА_21 було придбано автомобілі, зокрема Додж Калібр , Ніссан Мікра , Форд Мустанг . Однак за які кошти купувалися вказані автомобілі та квартира йому не відомо.

Свідок ОСОБА_31 , яка є подругою ОСОБА_2 з 2009 року, показала, що з ОСОБА_1 познайомилась в кінці весни 2012 року, саме тоді з ним і познайомилася ОСОБА_20 . У 2013 році ОСОБА_20 з ОСОБА_21 почали зустрічатися, пізніше уклали шлюб, при цьому ще до укладення шлюбу жили як чоловік та дружина, так як ОСОБА_21 приходив до будинку, де жила ОСОБА_20 із своєю родиною, ночував там, про що їй відомо із телефонних розмов, оскільки вона як подруга по декілька разів на тиждень зідзвонювалися з ОСОБА_20 і під час тих розмов, приблизно раз на два тижні, чула голос ОСОБА_21 . У період з 2013 року до реєстрації шлюбу зустрічалася із ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , коли вони позиціонували себе як чоловік та дружина, тричі: вперше в автомобілі, коли вони дізнавалися про перспективи роботи для ОСОБА_21 в ІТ-сфері, наступні рази вони приїжджали у гості. Зазначила, що у них був спільний бюджет, так як протилежного їй не було відомо. Пошуком квартири ОСОБА_21 та ОСОБА_20 займалися разом, відносно належності коштів за які вона була придбана їй не відомо. Після реєстрації шлюбу подружжя проживало у купленій квартирі у АДРЕСА_1 , спільно займалися ремонтом, який тривав рік. У квартирі здійснювали капітальний ремонт, наймали майстрів, також допомагав ОСОБА_20 батько. Також разом вибирали та купували речі у квартиру. Крім того, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 купували транспортні засоби. Останнє авто, яке вони придбали, - Nissan, перед цим з Америки купували - Mustang, і ще був якийсь автомобіль. За які кошти купувалися вказані автомобілі їй достеменно не відомо. Наразі ОСОБА_1 з ОСОБА_2 розійшлися, він її не впустив до квартири, ОСОБА_20 досі не забрала всі свої речі (одяг, шампунь, крем).

Свідок ОСОБА_32 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , показала, що ОСОБА_20 з ОСОБА_21 познайомилися у кінці 2012 році, у 2013 році почали зустрічатися. Зазначила, що як чоловік та дружина ОСОБА_21 та ОСОБА_20 почали проживати у 2013 році. У 2013 року ОСОБА_21 близько 2-4 днів на тиждень ночував у їх будинку, а з 2014 року ночував лише на вихідні, деколи навідувався по буднім дням. У листопаді 2016 року ОСОБА_21 придбав за свої кошти квартиру, пошуком якої ОСОБА_21 та ОСОБА_20 займалися спільно. У січні 2017 року ОСОБА_21 та ОСОБА_20 заїхали у квартиру без ремонту, де проживали близько року, у кінці 2017 року знайшли майстрів для проведення ремонту, який розпочали у січні 2018 року, після новорічних свят. Ремонт тривав близько року, оскільки не було коштів про що їй відомо із слів ОСОБА_21 та ОСОБА_20 . 21.04.2018 ОСОБА_21 та ОСОБА_20 зареєстрували шлюб. Під час проведення ремонту у квартирі ОСОБА_21 та ОСОБА_20 проживали окремо. Спільний бюджет вони почали вести, коли почали жити спільно у квартирі. Також вказала, що автомобілі ОСОБА_21 купував за свої кошти.

Свідок ОСОБА_33 який, здійснював ремонтні роботи у квартирі ОСОБА_1 , показав, що у 2016 році з ним зв`язався ОСОБА_1 з приводу проведення ремонтних робіт. У кінці 2016 року вони оглянути об`єкт та домовилися про проведення ремонту. На той час у квартирі знаходилися стара шафа та ящики, до початку ремонту необхідно було повністю звільнити квартиру. Розпочали ремонт у 2017 році після Нового року ближче до весни (на вулиці вже тепліло), так як майстри до того часу завершували роботи на іншому об`єкті. Вказав, що від початку до кінця ремонтні роботи здійснювалися двома майстрами, ним у тому числі. Під час ремонту обговорювалося розташування меблів і техніки, з ними спілкувався лише ОСОБА_21 , іноді приходила його мама, розрахунок за роботу здійснював також ОСОБА_21 , завжди вчасно та без затримок. Ремонтні роботи закінчилися приблизно у період весна-літо 2018 року. Вказав, що тривалий час проведення ремонту був пов`язаний із здоров`ям майстра, крім того роботи виконували якісно, тому не поспішали, а також певні роботи доводилося переробляти.

Свідок ОСОБА_34 , яка є близькою подругою матері ОСОБА_1 , показала, що із дружиною ОСОБА_21 познайомилася на весіллі у 2018 році до того часу бачила її лише один раз. У 2016 році, ще до одруження, ОСОБА_21 самостійно придбав квартиру, у яку заїхав вже після закінчення ремонту, ближче до літа 2018 року. До того часу проживав разом із матір`ю у квартирі за адресою: АДРЕСА_9 . До шлюбу ОСОБА_21 мав грошові заощадження, бо «мама боялася вийти з хати», так як гроші зберігав вдома, також мав два автомобілі: ВАЗ та кабріолет.

Свідок ОСОБА_35 , яка є сусідкою ОСОБА_1 , показала, що до неї та її чоловіка ОСОБА_36 зверталася сусідка, яка просила підписати акт щодо її проживання, у якому на момент його підписання не було вказано ні адреси, ні періоду, акт містив лише друкований текст, рукописний текст був відсутній. Квартира, в якій проживає ОСОБА_21 , була продана восени 2016 року, однак колишня сусідка ще деякий час там проживала, потім до кінця 2016 року було тихо, а вже після різдвяних свят було видно робочих, також приходив ОСОБА_21 і цікавився будинком. Ремонт у квартирі тривав довго, до закінчення ремонту у квартиру ніхто не заселявся. Коли завозили побутову техніку, бачила маму ОСОБА_21 , яка очікувала на доставку, крім того при спілкуванні з нею остання розповіла, що її син ОСОБА_21 самостійно за власні кошти придбав цю квартиру. Після закінчення ремонту часто бачила ОСОБА_21 самого, а ОСОБА_20 бачила дуже рідко.

Свідок ОСОБА_37 , яка є хрещеною матір`ю ОСОБА_1 , показала, що ОСОБА_1 у 2016 році придбав квартиру, а у 2018 році одружився. До одруження та близько місяця після весілля ОСОБА_21 жив разом із матір`ю у квартирі, де мав окрему кімнату, працював за комп`ютером. ОСОБА_20 до весілля не бачила.

Свідок ОСОБА_5 , який є другом ОСОБА_1 , показав, що познайомився з ОСОБА_20 за два роки до реєстрації шлюбу ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , тривалий час дружили сім`ями. До шлюбу ОСОБА_21 володів рядом автомобілів, першим авто було ВАЗ-2108, також у нього були автомобілі Део Ланос , Хонда Сівік та рідкісні колекційні моделі автомобілів, після реєстрації шлюбу ним були придбані Додж Калібр , Ніссан , Мустанг . Для розвитку власної справи та для особистих потреб 07.12.2017 позичив у ОСОБА_1 суму коштів, при цьому особисто запропонував ОСОБА_21 на підтвердження передачі грошей написати розписку, яку було написано в майстерні ОСОБА_5 . Позика була надана безстроково у суму 30000 доларів США під процент у сумі 5000 доларів США, на вимогу обіцяв повернути одразу всю суму, так як переконався, що у разі необхідності йому зможуть допомогти родичі. Першу частину позики у розмірі 9000 доларів США повернув у січні 2019 року на прохання ОСОБА_21 для придбання автомобіля Додж Калібр . Решту боргу разом із процентами у сумі 26000 доларів США повернув у лютому 2021 року, після чого ОСОБА_21 придбав Форд Мустанг , а також із залишку повернутих коштів та коштів із продажу колекційних авто, які належали ОСОБА_21 , було придбано автомобіль для ОСОБА_20 - Ніссан Мікра . Оригінал розписки залишився у ОСОБА_21 , у ОСОБА_5 залишилася копія розписки, яку він знищив.

Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності,суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 21.04.2018 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_9 , виданого 05.01.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (Т. №1 а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_10 , виданого 15.02.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб 15.02.2022 (Т. №1 а.с.75).

ОСОБА_2 в позовній заяві вказує, що спільно проживала без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 в період з 10.11.2016 по 20.04.2018 та ними було придбано наступне майно: ліжко та матрац, холодильник і пральна машина.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення поняття «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, і т.п.

Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, яке сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Встановлення факту проживання сторін у справі сім`єю без реєстрації шлюбу позивачу необхідно для реалізації положень ст. 74 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу (Право спільної сумісної власності подружжя).

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

При цьому не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність поширюється на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя (презумпція спільності майна подружжя).

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17, у постановах Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі №334/4220/18 (провадження №61-19010св20), від 07 липня 2021 року у справі № 760/18983/16 (провадження №61-16673св20).

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір між ними може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Отже, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо такого майна, досліджуються обставини створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, встановлюється час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

З аналізу вказаних норм випливає, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею необхідно вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є показання свідків, письмові, речові та електроні докази, а також висновки експертів.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю, до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом).

До заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою мали місце фактичні шлюбні стосунки.

Відповідно до довідки про склад сім`ї №122 від 27.04.2022 виданої головою правління ОСББ «Яблуневий сад 117-А» у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований з 30.11.2016 ОСОБА_1 - власник, ОСОБА_2 проживала з 10.11.2016 по 15.02.2022 без реєстрації. Будинок знаходиться на балансі ОСББ «Яблуневий 117-А». Зареєстровано в даній квартирі 1 особа та проживала 1 особа (Т. №1 а.с. 147).

Згідно акту від 27.04.2022 сусіди з НОМЕР_16 ОСОБА_18 та ОСОБА_42 і ОСОБА_19 підтвердили, що періодично бачили ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 та підтвердили факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за вказаною адресою з 10.11.2016 р. по 15.02.2022 р. (Т. №1 а.с. 148).

Однак, надані докази, а саме акт від 27.04.2022 та довідку про склад сім`ї №122 від 27.04.2022 суд не бере до уваги як належний доказ спільного проживання сторін без реєстрації шлюбу, оскільки на запит адвоката Шикунової А.О., голова правління ОСББ «Яблуневий Сад 117 -А» Малясова О. повідомила, що довідка про склад сім`ї за вих. №122 від 27.04.2022 була видана на підставі акту, який був складений особисто ОСОБА_2 , а голова правління ОСББ «Яблуневий сад 117-А» засвідчила підписи сусідів станом на 27.04.2022. Крім того, голова правління ОСОБА_43 зазначила, що ОСББ «Яблуневий сад 117-А» створено 16.01.2018 та зареєстровано в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (Т. №1 а.с. 194)

З викладеного вбачається, що голова правління ОСББ «Яблуневий сад 117-А» Малясова О. засвідчила лише факт підписання сусідами акту, а не сам факт проживання ОСОБА_2 разом із ОСОБА_1 , в квартирі АДРЕСА_2 . Крім того, дане ОСББ було створено 16.01.2018, а тому голова правління не могла встановити факт проживання ОСОБА_2 з 10.11.2016 з ОСОБА_1 , оскільки не мала на це правових підстав.

Крім того, з протоколу опитування (в порядку п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність») від 23.06.2022 ОСОБА_18 пояснив, що квартиру АДРЕСА_10 році придбав ОСОБА_1 . Після того, як попередні власники виїхали із квартири, в ній більше року проводився ремонт. Нещодавно він підписав акт, на прохання колишньої сусідки з кв. АДРЕСА_7 (ім`я її не знає, але візуально знав) про те, що вона проживала в даній квартирі, при цьому в акті не було вказано жодної дати, а тому він вказав, що періодично бачив (Т. №1 а.с. 192).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_42 підтвердила викладене в протоколі опитування.

З протоколу опитування ( в порядку п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність») від 23.06.2022 ОСОБА_19 вбачається, що остання проживає в квартирі АДРЕСА_11 . Нещодавно до неї підійшла дівчина ОСОБА_20 , яка деякий час проживала із ОСОБА_44 і попросила підписати акт про те, що вона бачила її тут як сусідку. Про те, що ОСОБА_20 проживає квартирі з 10.11.2016 року в акті вказано не було. ОСОБА_20 не проживала в АДРЕСА_7 з 2016 року, оскільки після придбанням її ОСОБА_44 в квартирі більше року проводився ремонт. Олену, як нову сусідку побачила у 2018 році (Т.№1 а.с. 193).

Крім того в судовому засіданні свідки ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 підтвердили те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживали разом, всі витрати по утриманню квартири, ремонт та побутові товари ОСОБА_1 купував за власні кошти. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільного бюджету, взаємних прав та обов`язків не мали.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не надано належних, допустимих та безспірних доказів того, що вона з 10.11.2016 по 20.04.2018 проживала однією сім`єю з відповідачем, вела з ним спільне господарство, мала спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, тобто що між ними в цей період часу мали місце усталені відносини, що притаманні подружжю, у розумінні статті 74 СК України без наявності інших ознак сім`ї.

З пояснень свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 та ОСОБА_28 у судовому засідання, зі сторони позивача за первісним позовом, судом не встановлено ознак спільного проживання сім`єю, за яким: чоловік та жінка проживають разом, ведуть спільне господарство, мають єдиний бюджет, обговорювали питання фінансового характеру.

Спільне відвідування гостей, спільний відпочинок, суд не вважає беззаперечними доказами факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу, оскільки самі вони по собі, без належних підтверджень інших ознак факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу, не являються достатніми доказами, а можуть свідчити лише про наявність дружніх стосунків, періодичне спільне проведення вільного часу.

Жоден із допитаних судом свідків зі сторони позивача за первісним позовом, беззаперечно не підтвердив факту перебування сторін у спірний період у фактичних шлюбних відносинах, не доповіли про факти, які б підтвердили проживання сторін саме однією сім`єю.

Крім того, покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, такого висновку дійшов Верховний Суд під час розгляду справи №129/2115/15-ц постанова від 14 лютого 2018 року.

Посилання ОСОБА_2 в позовній заяві на те, що спільно проживала без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 в період з 10.11.2016 по 20.04.2018 та ними було придбано наступне майно: ліжко та матрац, холодильник і пральна машина, суд оцінює критично, так як позивачем не надано доказів придбання даного майна за спільні кошти.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не доведено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 10.11.2016 по 20.04.2018, і відповідно суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання рухомого майна, а саме: духовий шкаф «Samsung», посудомийка «Воsh», диван бархатний з отаманкою, пральна машинка «Samsung», холодильник «Воsh», двохспальний матрац, ліжко двухспальне, стілець офісний з вентиляцією, спальне ліжко «Територія сну», стілець офісний «ІКЕА», шкаф на 2 секції, комод габаритними розмірами 95x40x75, комод габаритними розмірами 85x165x40, які є похідними, об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Щодо вимог зустрічного позову, суд зазначає наступне.

Як вбачається із зустрічної позовної заяви та згідно інформації територіального сервісного центру МВС №0541 від 18.02.2022 року, в період часу з 2007 року по теперішній час за ОСОБА_1 були зареєстровані наступні транспортні засоби: ЗА3 - DAEWOO SENS, 2005 року випуску (перебував у власності з 14.10.2009 року по 12.10.2017 року); HONDA CIVIC, 1998 року випуску (у власності з 08.09.2018 року по 04.06.2020року); PEUGEOT 205 1.4 I, 1987 року випуску ( у власності з -14.03.2015 року по 24.10.2020 року); ВАЗ 2108, 1993 року випуску ( у власності з 10.10.2015 року по 01.09.2021 року); Ford Mustang, 2016 року випуску; Dodge Caliber, 2007 року випуску та Nissan Micra, 2008 року випуску (Т. №1 а.с. 76).

Автомобілю ЗАЗ-DAEWOO SENS, 2005 року випуску, який був проданий 12.10.2017 за 5700 доларів США, суд не надає оцінку, так як ОСОБА_1 був власником його в період з 14.10.2009 по 12.10.2017 тобто до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , а тому даний автомобіль не є предметом спору в даній справі.

ОСОБА_1 стверджує, що автомобіль PEUGEOT 205 1.4 I, 1987 року випуску був проданий 10.06.2020 року ОСОБА_4 за 120000 грн, що еквівалентно 4500 доларів США. За кошти виручені від продажу автомобіля PEUGEOT 205 1.4 I, 1987 року випуску ОСОБА_1 придбав автомобіль Nissan Micra, 2008 року випуску.

Однак, ОСОБА_1 не надано доказів продажу автомобіля PEUGEOT 205 1.4 I, 1987 року випуску за вказану ним суму та не надано доказів за яку суму було придбано автомобіль Nissan Micra, 2008 року випуску, що унеможливлює суд визначити чи спірний автомобіль було придбано за власні кошти ОСОБА_1 чи за спільні кошти подружжя, так як даний автомобіль було придбано 02.10.2020, раніше ніж, проданий автомобіль PEUGEOT 205 1.4 I, 1987 року випуску - 24.10.2020, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів того, що спірний автомобіль Nissan Micra, 2008 року випуску було придбано за особисті кошти, а тому він є спільним майном подружжя.

Щодо доводів ОСОБА_1 у яких останній вказує, що з урахуванням свого доходу, заощадив ще до шлюбу з ОСОБА_2 30000 доларів США, які 07.12.2017 були позичені ОСОБА_5 , про що свідчить його письмова розписка, та за частково повернуті кошти ОСОБА_1 було придбано автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів.

Однак, суд ставить під сумнів, що саме за повернуті за договором позики кошти ОСОБА_1 було придбано автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску, так як послідовний характер укладених правочинів, не значний проміжок часу між ними та відповідний грошовий вираз не свідчать про придбання автомобіля за повернуті кошти по укладеному договору позики із ОСОБА_5 .

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_1 не доведено факту наявності вказаних коштів, так, як 10.11.2016 року ним було придбано трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , та як сам ОСОБА_1 стверджує ним особисто придбавалися меблі, побутова техніка та робився ремонт в даній квартирі, а його дохід, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за 2017 рік становив 964162,47 грн. з яких утримано податку - 48208,12 грн, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , не доведено належними доказами придбання автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску за особисті кошти, а тому спірний автомобіль є спільним майном подружжя.

Окрім того, ОСОБА_1 не надано належних доказів придбання автомобіля Ford Mustang, 2016 року випуску за особисті приватні кошти, а тому спірний автомобіль суд вважає спільним майном подружжя.

Крім того, як вбачається з копії (попереднього) договору поділу спільного майна подружжя від 05.01.2022 року, сторони намагались мирним шляхом врегулювати поділ їх спільного майна, в якому обоє не заперечували щодо придбання в зареєстрованому шлюбі спірних транспортних засобів. Пунктом 3 вказаного договору сторони визначили, що ОСОБА_1 в особисту приватну власність переходить автомобіль Ford Mustang, 2016 року випуску та автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску. ОСОБА_2 переходить у особисту приватну власність автомобіль Nissan Micra, 2008 року випуску (Т. №1 а.с.180).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя майна: автомобіля Ford Mustang, 2016 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_5 , автомобіль Nissan Micra, 2008 року випуску, р.н. НОМЕР_11 , тобто позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині підлягають задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 60 CK України, майно, набуте, подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням.

Згідно з положеннями статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України).

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України).

Згідно з частиною четвертою, п`ятою статті 71 СК України згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України).

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.

Відповідно до частин другої, четвертої, п`ятої статті 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Під час поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, застосуванню підлягають положення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не заперечує та просить у своїх вимогах визнати за нею право власності на автомобіль Nissan Micra, 2008 року випуску, а у власності ОСОБА_1 залишити автомобіль Ford Mustang, 2016 року випуску та автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску, при цьому стягнувши на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за відступлення від рівності часток, суд вважає, що даний поділ не суперечить інтересам сторін та підлягає задоволенню.

На виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2022 надано висновок експерта № КСЕ-19/102-22/15486 від 24.11.2022, згідно якого ринкова вартість зареєстрованих за ОСОБА_1 транспортних засобів: - автомобіля Ford Mustang, 2016 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , станом на момент проведення експертизи, а саме 09.11.2022 становила 540283,60 грн; - автомобіль Dodge Caliber, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_5 станом на момент проведення експертизи, а саме 09.11.2022 становила 224154,35 грн; - автомобіль Nissan Micra, 2008 року випуску, р.н. НОМЕР_11 станом на момент проведення експертизи, а саме 09.11.2022 становила 173845,10 грн. (Т. №2 а.с. 2-32).

Оскільки внаслідок поділу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вищевказаного майна подружжя, загальна вартість майна ОСОБА_1 більша, ніж вартість майна яку виділено ОСОБА_2 , тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на корись ОСОБА_2 різницю в вартості виділеного майна в сумі 295296,43 грн (вартість трьох автомобілів - 938283,05грн/2, отже частка кожного становить по 469141,53грн - 173845,10 грн (вартість авто, що виділяється ОСОБА_2 ) = 295296,43 грн).

Враховуючи вище зазначене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 4741,25 грн (4245,05 грн (пропорційно задоволеним позовним вимогам за первісним позовом) + 496,20 грн (за подання заяви про забезпечення позову).

Керуючись ст. ст. 57, 59, 60, 63, 65, 69, 70, 71 СК України, ст. 372 ЦК України, керуючись ст. ст. 5, 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, 263, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 : автомобіль марки Ford Mustang, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_12 , державний номерний знак НОМЕР_1 , автомобіль марки Dodge Caliber, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_13 , державний номерний знак НОМЕР_5 , та автомобіль марки Nissan Micra, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_14 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

Здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя та визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки Nissan Micra, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_14 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

Залишити у власності ОСОБА_1 автомобіль марки Ford Mustang, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_12 , державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіль марки Dodge Caliber, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_13 , державний номерний знак НОМЕР_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за відступлення від рівності часток в розмірі 295296,43 грн (двісті дев`яносто п`ять тисяч двісті дев`яносто шість гривень сорок три копійки).

У решті позовних вимог за первісним позовом - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4741,25 грн (чотири тисячі сімсот сорок одна гривня двадцять п`ять копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач-відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_15 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;

відповідач-позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 30 жовтня 2023 року.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна