ЄУН № 2-440/10
Провадження 6/201/580/2023
УХВАЛА

Іменем України

30 жовтня 2023 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Покопцевої Д.О.,

при секретарі Ковтун К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. звернулася до суду з поданням, про примусове проникнення до домоволодіння (місця фактичного проживання боржника громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 65331623 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-440/10, оскільки приватним виконавцем заходи не призвели до виконання рішення суду, боржник ухиляється від виконання рішення, враховуючи тривале невиконання боржником рішення суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 20 жовтня 2023 року указане подання передано для розгляду судді Покопцевій Д.О.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вимог ст. 439 Цивільного процесуального кодексу України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Оцінивши зібрані у справі докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім: рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною; рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету; рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону; рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи (крім рішень Національного банку України); рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини; рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності; рішень про виселення та вселення фізичних осіб; рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена; рішень про конфіскацію майна; рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання; інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; рішень, за якими боржником є уповноважений суб`єкт управління або господарське товариство в оборонно-промисловому комплексі, визначені частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", та рішень, які передбачають вчинення дій щодо їх майна. Протягом першого року зайняття діяльністю приватного виконавця, приватний виконавець не може здійснювати примусове виконання рішень за якими сума стягнення становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. Строк зайняття діяльністю приватного виконавця обчислюється з дня внесення інформації про приватного виконавця до Єдиного реєстру приватних виконавців України. До строку зайняття діяльністю приватного виконавця не зараховується строк зупинення діяльності приватного виконавця.

Заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. (ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»)

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів подання вбачається, що 05 травня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. відкрито виконавче провадження № 65331623 з примусового виконання виконавчого листа № 2-440/10 виданого 03 березня 2021 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» суму боргу за кредитним договором 0192/08/15-N від 20.05.2009 р. у розмір 818 298, 13 грн. суму судового збору 1700 грн. та інформаційне-технічне забезпечення у розмірі 250 грн.

11 січня 2020р. Жовтневим районним судом м. Маріуполя замінено стягувача на ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»

05 травня 2021р. постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження № 65331623 відносно ОСОБА_1 .

05 травня 2021р. винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ КБ "ПРИВАТБАНК", АТ "Універсал Банк", "ОКСІ Банк", АТ "ТАСкомбанк", ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", ПАТ "Банк Восток", АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК".

05 травня 2021р. на адресу боржника направлено документи виконавчого провадження, у тому числі постанову про відкриття та виклик на 27 травня 2021р.

23 грудня 2021р. на адресу боржника направлено повторно виклик на 27 січня 2022р.

17 лютого 2022р. на адресу боржника направлено вимогу про проведення опису та арешту майна, який повинен був відбутись 31 березня 2022р. З початком бойових дій у м. Маріуполь опис та арешт майна боржника не відбувся.

17 травня 2021р. винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ "Ощадбанк", АТ "ПУМБ".

19 травня 2021р. винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника.

23 грудня 2021р. винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ "ОКСІ Банк", АТ "ТАСкомбанк", АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", "Банк Восток", АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", АТ АКБ "Львів", АТ "КРЕДОБАНК", АТ "ОТП Банк", АТ «ІДЕЯ БАНК», АТ "АГРОПРОСПЕРІС БАНК", АТ "УКРСИББАНК", АТ "БАНК АВАНГАРД", АТ "Альфа-Банк".

У вищезазначених банках відсутні відкриті рахунки боржника.

Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Відповідно до інформації МВС за боржником не зареєстровано транспортні засоби.

У відповідь на запит №: 176536221 від 02 жовтня 2023р. до Державної прикордонної служби України повідомлено, що боржник перетинає державний кордон.

Листом Національної соціальної сервісної служби від 29 березня 2023р. на запит приватного виконавця повідомлено, що боржник зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 .

29 березня 2023р. за адресою боржника як внутрішньо переміщеної особи приватним виконавцем надіслано документи виконавчого провадження, в т.ч. постанову про відкриття виконавчого провадження, та виклик з`явитись до виконавця 28 квітня 2023р., 14:00 за адресою: АДРЕСА_3 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

29 березня 2023р. за адресою боржника як внутрішньо переміщеної приватним виконавцем надіслано вимогу бути присутнім та надати доступ приватному виконавцю до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 04 травня 2023р. з 10.00 до 17.00 год.

Відповідно до інформації Укрпошти відправлення від 29.03.2023 вручено особисто 11 квітня 2023р.

28 квітня 2023р. на виклик приватного виконавця боржник не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, про причини неявки не повідомив.

04 травня 2023р. з 10.00 до 13.00 та 14.00 до 17.00 приватним виконавцем зроблено вихід за адресою: АДРЕСА_1 для проведення опису та арешту майна боржника. Двері приміщення на вимогу приватного виконавця відчинено не було, доступу до приміщення боржником не надано.

08 травня 2023р. за адресою боржника як внутрішньо переміщеної особи приватним виконавцем надіслано виклик з`явитись до виконавця 06 червня 2023р., 14:00 за адресою: 65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 7, офіс 6-2 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

08 травня 2023р. за адресою боржника як внутрішньо переміщеної особи приватним виконавцем надіслано вимогу бути присутнім та надати доступ приватному виконавцю до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 08 червня 2023р. з 10.00 до 17.00 год.

Відповідно до інформації Укрпошти відправлення від 08 травня 2023р. вручено особисто 16 травня 2023р.

06 червня 2023р. на виклик приватного виконавця боржник не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, про причини неявки не повідомив.

08 червня 2023р. з 10.00 до 13.00 та 14.00 до 17.00 приватним виконавцем зроблено вихід за адресою: АДРЕСА_1 для проведення опису та арешту майна боржника. Двері приміщення на вимогу приватного виконавця відчинено не було, доступу до приміщення боржником не надано.

17 липня 2023р. за адресою боржника як внутрішньо переміщеної особи приватним виконавцем надіслано виклик з`явитись до виконавця 29 серпня 2023р., 10:00 за адресою: 65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 7, офіс 6-2 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

Відповідно до інформації Укрпошти відправлення від 17 липня 2023р. вручено особисто 29 липня 2023р.

29 серпня 2023р. на виклик приватного виконавця боржник не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, про причини неявки не повідомив.

06 травня 2023р. набрали законної сили зміни до п. 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", згідно до п.п.11 приватний виконавець, який має на виконанні незакінчені виконавчі провадження, може змінити виконавчий округ у разі, якщо його офіс розташований у територіальній громаді, що належить до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України. Такий приватний виконавець продовжує примусове виконання виконавчих документів, що перебували у нього на виконанні у виконавчому окрузі, який він змінив, з урахуванням обмежень, встановлених законодавством про виконавче провадження.

19 травня 2023р. приватним виконавцем Матвійчук Н. Є. змінено виконавчий округ Донецької області на виконавчий округ Одеської області.

07 червня 2023р. виконавче провадження № 65331623 прийнято до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н. Є. до виконання.

28 липня 2023р. ухвалою Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська заяву приватного виконавця задоволено, видано дублікат втраченого на окупованій території виконавчого листа у справі №2-440/10.

З поданих приватним виконавцем доказів вбачається, що в процесі примусового виконання було вчинено ряд виконавчих дій, направлені запити щодо встановлення наявності у боржника на праві власності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, отримання боржником доходів.

Крім того, з матеріалів подання вбачається, що з дати відкриття виконавчого провадження та станом на день звернення до суду з даним поданням з боржника жодних дій, направлених на добровільне виконання рішення боржником не вчинено.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Отже, наведені законодавчі норми передбачають можливість примусового проникнення до житла боржника - фізичної особи, при виконанні судових рішень, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла такого боржника. Державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому, наведені положення також свідчать про те, що законодавець передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, і факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, про що до подання додані належні докази.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 30 Конституції України, ст. 311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій. Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/41727/19-ц.

З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 обізнаний про наявність зазначеного виконавчого провадження.

Разом з тим, приватним виконавцем не надано суду належних доказів перешкоджання боржником у здійсненні виконавчих дій, зокрема відсутність добровільної згоди боржника на проникнення виконавця до свого житла.

Наявність актів, складених приватним виконавцем, що виходом приватного виконавця для перевірки майнового стану боржника 04.05.2023 р. та 08.06.2023 р. за адресою місця знаходження квартири по АДРЕСА_1 , встановлено, що двері приміщення на вимогу приватного виконавця відчинено не було, доступу до приміщення боржником не надано, не є належними та допустимими доказами ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання рішення і відсутність добровільної згоди на проникнення виконавця до житла.

Крім того, враховуючи те, що у клопотанні ставиться питання про примусове проникнення до житла, в якому боржник зареєстрована як внутрішньо переміщена особа, приватним виконавцем не перевірено чи є майно боржника ОСОБА_1 у зазначеному житлі та не надано відповідних доказів, не встановлено власника житла.

Отже, суд доходить висновку, що приватним виконавцем не доведено факт перешкоджання боржником у здійсненні виконавчих дій, а клопотання є передчасним.

Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку про відмову у наданні дозволу на примусове проникнення до володіння боржника з метою перевірки майнового стану та виявлення майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 258-261, 352-355, 439 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Д.О. Покопцева