УХВАЛА

30 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 638/6781/23

провадження № 61-13856ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури та суду,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2023 року касаційну скаргу було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо подання нової редакції касаційної скарги із зазначенням сторони відповідача та долучення копії скарги.

У жовтні 2023 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 02 жовтня 2023 року, які містять пояснення, що суди першої та апеляційної інстанцій невірно визначили форму звернення ОСОБА_1 до Дзержинського районного суду м. Харкова у порядку цивільного судочинства, оскільки він звернувся не з позовною заявою, а заявою, яка не потребує визначення відповідача, а судове рішення ухвалюється у формі ухвали, що відповідає пункту 17 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» (далі - Закон), затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року № 6/5/3/41 (далі - Положення).

Верховний Суд визнає, що недоліки касаційної скарги не усунуто, з огляду на таке.

Залишаючи без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд констатував наявність у заявника обов`язку визначити суб`єктний склад учасників справи та вказати сторону відповідача, що відповідає нормам процесуального закону, зокрема статті 48 та пунктам 2, 4 частини третьої статті 175 ЦПК України.

У такому висновку Верховний Суд керувався змістом судових рішень місцевого та апеляційного судів, відповідно до яких ОСОБА_1 у порядку позовного провадження звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури та суду, а отже до такої заяви (позовної) застосовують загальні правила щодо форми та її змісту, встановлених статтею 175 ЦПК України.

У справі № 201/10234/20 (провадження № 14-77цс21) Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків.

Заява про відшкодування моральної шкоди розглядається тільки судом з урахуванням фактичних обставин щодо наявності моральної шкоди в межах, встановлених саме цивільним законодавством, з дослідженням доказів, у тому числі висновків експертизи. Такі процесуальні дії суду притаманні змагальному процесу, яким є за чинними на цей час процесуальними кодексами саме позовне провадження. Термін «заява» при зверненні потерпілої особи до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди слід розуміти як вимогу про відшкодування шкоди, і такі справи слід розглядати за правилами позовного провадження. При цьому не має значення назва такої вимоги, якщо з її змісту вбачаються усі складові елементи відповідно до вимог статті 175 ЦПК України. Водночас позивачем у цих справах повинна бути потерпіла особа, а відповідачем - держава в особі відповідного органу. Відтак моральна шкода у цих правовідносинах у випадках, передбачених статтею 1176 ЦК України та статтею 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодовується особі, щодо якої допущено передбачені статтею 1 цього Закону дії без встановлення вини органу, що відповідає за відшкодування такої шкоди. Факт спричинення моральної шкоди, як і її розмір, що перевищує мінімально встановлений законом, підлягають встановленню та доведенню при розгляді відповідної вимоги, поданої у будь-якій формі з дотриманням необхідних, передбачених статтею 175 ЦПК України елементів у позовному провадженні (пункти 114, 117, 118, 132 постанови від 08 лютого 2022 року).

Усуваючи недоліки касаційної скарги, заявник подав письмові пояснення, в яких висловив незгоду з мотивами Верховного Суду щодо залишення його касаційної скарги без руху, проте, нову редакцію касаційної скарги ОСОБА_1 не подано.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

У зв`язку з зазначеним вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 02 жовтня 2023 року про залишення касаційної скарги без руху заявником не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури та суду вважати неподаною і повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара