Справа № 357/5453/23
Провадження № 2/357/1806/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кошель Б. І.

при секретарі Нізовій А. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2023 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 29 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Після відкриття провадження у справі, з огляду на повторне дослідження позовної заяви, судом було встановлено, що позовну заяву було подано без додержання вимог викладених в ст.175, 177 ЦПК України.

Ухвалою суду від 23 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів було залишено без руху та надано позивачу строк, протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали суду, для усунення недоліків поданої заяви. Крім того, позивача попереджено про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п.8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

23.08.2023 року зазначена ухвала судді була направлена для виконання поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу позивача зазначену в позовній заяві: АДРЕСА_1 ..

З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення з ухвалою судді про залишення позовної заяви без руху, 20.10.2023 року повернулось до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Іншої адреси місця свого проживання (перебування, знаходження) та засобів зв`язку позивач суду не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно пунктів 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270) у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.

Згідно постанови Верховного Суду складу колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2021 року, справа № 911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду.

Факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй скарзі (Постанова Верховного Суду від 11 червня 2021 року у справі № 2-6236/11).

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, суддя вважає, що ухвала суду від 23.08.2023 року про залишення позовної заяви без руху позивачу вручена, та остання про залишення позовної заяви без руху повідомлена належним чином. Проте, у вказаний п`ятиденний строк, жодних документів на усунення недоліків позову від позивача не надходило..

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Системний аналіз чинного цивільно-процесуального законодавства дає підстави вважати, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Відтак, ухвалу судді від 23.08.2023 року про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконано, недоліки позовної заяви не усунуто, тому суддя позбавлений можливості продовжити розгляд справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та зобов`язанні сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Відповідно до частин 1 та 3 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Позивач ОСОБА_1 мала можливість ознайомитись з процесуальними документами по справі, в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для загального доступу.

Відповідно до загальних норм цивільно-процесуального Кодексу України права та обов`язки сторін є рівними і сторони спору мають право на справедливий суд та обов`язок сприяти суду у справедливому розгляді справи шляхом добросовісної поведінки та надання доказів.

Добросовісність учасників судового процессу, зокрема, полягає у тому, щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Такі висновки також виклав Верховний Суд в постанові від 31 січня 2019 року в справі №753/21967/15-ц.

Учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Компанія "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А." проти Іспанії").

З огляду на вищевикладене, здійснивши аналіз норм чинного законодавства, можна зробити висновок, що особа, яка подала позовну заяву, наділена низкою процесуальних прав та обов`язків.

Зазначаючи в позовній заяві свою поштову адресу позивач мала усвідомлювати, що на вказану адресу судом буде здійснюватися направлення поштової кореспонденції, та відповідно була зобов`язана здійснити всі залежні від неї заходи з метою належного її отримання.

Не реагування позивача ОСОБА_1 на необхідність отримання ухвали судді від 23.08.2023 року у відділенні поштового зв`язку, не звернення за її отриманням в приміщенні суду та не усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді свідчать про те, що позивач втратила інтерес до власного позову.

Слід зазначити, що ухвала суду про залишення позову без руху згідно з ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання.

Законодавець не покладає на суд обов`язку повторно постановити ухвалу про залишення позову без руху в разі її не виконання.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 185, 257, 258-260, 285, 353 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційної інстанції безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутніми в судовому засіданні при оголошенні ухвали, мають право на її оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Б. І. Кошель