КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26 жовтня 2023 року місто Київ

Справа № 753/5894/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10643/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О. В. (суддя-доповідач), Мазурик О. Ф., Немировської О. В.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року про відмову у задоволені заяви про зустрічне забезпечення (постановлену у складі судді Мицик Ю. С.)

у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02 травня 2023 року заяву представника позивача ОСОБА_5 адвоката Данилова Ю. В. про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter 318 CDI, 2007 року випуску № кузова НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 , шляхом заборони реалізації (відчуження).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 , про зустрічне забезпечення позову.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 27 травня 2023 року направив на електронну адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким застосувати зустрічне забезпечення позову у цивільній справі № 753/5894/23 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, шляхом:

- накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57.8 кв. м, яка належить позивачам на праві приватної власності по частини квартири кожному з співвласників, шляхом заборони реалізації (відчуження), або

- зобов`язання позивача ОСОБА_5 та який діє в інтересах ОСОБА_4 протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок Дарницького районного суду міста Києва грошові кошти у розмірі 85 000 грн 00 к. на суму понесених відповідачем витрат на правничу допомогу адвоката.

Частиною 2 ст. 359 ЦПК України, питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 357 цього Кодексу.

Апеляційна скарга надійшла на адресу Київського апеляційного суду 29 травня 2023 року.

У зв`язку з поданням апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду та відсутністю матеріалів цивільної справи №753/5894/23, суд апеляційної інстанції був позбавлений можливості вирішити питання про прийняття апеляційної скарги, а тому апеляційним судом постановлено ухвалу та здійснено запит до Дарницького районного суду м. Києва з метою витребування матеріалів цивільної справи №753/5894/23.

На вказаний запит витребувані матеріали надійшли 24 жовтня 2023 року.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно з пунктом "d" статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоб суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення.

У постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (провадження № 14-190цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) зроблено висновок, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про зустрічне забезпечення у цій справі не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Аналогічні правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду по суті спору ухвал суду першої інстанції висловлено Верховним Судом в постановах від 31 жовтня 2019 року у справі № 521/18597/18, від 20 грудня 2019 року у справі № 306/513/16-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 761/3933/19, від 19 листопада 2020 року у справі № 520/14591/18, від 17 березня 2021 року у справі № 439/1347/19.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Керуючись ст. 353, п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року про відмову у задоволені заяви про зустрічне забезпечення - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді О.В. Желепа

О. Ф. Мазурик

О. В. Немировська