Справа № 551/854/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 вересня 2023 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

07 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу між сторонами, який зареєстровано 28 вересня 1995 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шишацького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №58. Позивач вказала, що від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, проте відповідач відмовляється від звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про розірвання шлюбу в добровільному порядку. Позивач вважає одруження з відповідачем невдалим через розбіжності в характерах, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, в результаті чого між подружжям втрачено почуття поваги та любові, більше 15 років сторони не проживають разом та не ведуть спільне господарство. За таких обставин позивач вимушена була звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам.

Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 10 серпня 2023 року цивільну справу за вищевказаним позовом передано для розгляду за підсудністю до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

05 вересня 2023 року зазначена справа надійшла на адресу Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 вересня 2023 року дану справу передано судді Кущ Т.М..

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у стст.175,177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, позовна заява повинна містити, зокрема, ім`я сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування (п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України).

В позовній заяві міститься ім`я відповідача, проте місце його проживання/перебування зазначено не в повному обсязі, а саме, вказана адреса: Львівська область, Самбірський район, с.Бережниця, однак не вказані назва вулиці та номер будинку.

Крім того, згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст. 133 ЦПК України).

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (чч.1,3 ст.136 ЦПК України).

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Між тим, звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивач прохає звільнити її від сплати судового збору у відповідному розмірі через скрутне матеріальне становище та у зв`язку з відсутністю доходів, тобто єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору, на який посилається ОСОБА_1 , є її незадовільний майновий стан.

Дослідивши доводи клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, оскільки обставини, викладені у заяві, з посиланням на відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 27 липня 2023 року, свідчать лише про те, що позивач ОСОБА_1 у вказаний час не була офіційно працевлаштована, не перебувала за власним бажанням у відповідному центрі зайнятості та не має певних пільг.

Разом з тим, ОСОБА_1 є особою працездатного віку, будь-яких належних та допустимих доказів щодо її перебування у скрутному матеріальному стані та неможливості сплатити судовий збір у відповідному розмірі суду не надала. При цьому, сам факт небажання та/або неможливість ОСОБА_1 офіційно працевлаштуватися не може бути прийнято судом як доказ перебування останньої у скрутному матеріальному стані. Інших належних та допустимих доказів для звільнення від сплати судового збору позивачем не надано.

Крім того, відповідно до ст.5 Закону, якою встановлений вичерпний перелік пільг щодо сплати судового збору, позивач від сплати судового збору не звільнена.

Частиною першою статті 4 Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пп.2 п.2 ч.1 ст.4 Закону за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, 1073 грн. 60 коп..

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального закону.

За таких обставин, суд пропонує позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме, подати оновлену позовну заяву, в якій зазначити зареєстроване місце проживання/перебування відповідача в повному обсязі та додати документ, що підтверджує сплату судового збору у відповідному розмірі.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків в межах 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М. Кущ