С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/823/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

27 вересня 2023 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивача- адвоката Тимошенка В.В.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій.

ІІ. Описова частина

У вересні 20158 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися суд з позовом до ОСОБА_3 (Віповідачка-1) з вимогами про стягнення з неї відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема просили:

-стягнути на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 86000 гривень та в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 30000 гривень;

-стягнути на користь ОСОБА_2 в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 50000 гривень.

В подальшому за заявою Позивачів в якості співвідповідача було залучено ПрАТ «СК «Провідна».

04 березня 2021 року представником Позивачів подана заява про уточнення позовних вимог, згідно з якою Позивачі просили:

-стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 33540,62 гривень;

-стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 63318,80 гривень;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в результаті пошкодження автомобіля BMW 116i, д/н НОМЕР_1 , у розмірі 6659,37 гривень;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 30000 гривень;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 50000 гривень.

Свої вимоги Позивачі мотивують наступним.

24 січня 2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю належного Позивачу ОСОБА_1 автомобіля «BMW 116i», д/н НОМЕР_1 , під керуванням Позивача-2 ОСОБА_2 , та автомобіля «Toyota RAV4», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті якої транспортні засоби були пошкоджені.

Позивачі вказують, що вина ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній пригоді підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2018 та постановою Апеляційного суду м. Києва від 17.08.2018, якими було встановлено вину ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній пригоді. При цьому іншими судовими рішеннями було встановлено відсутність вини ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний Позивачу автомобіль був пошкоджений. Так, відповідно до Звіту №13/03/16 від 03.03.2016, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку, завданого Позивачу-1, становить 129340,63 гривень. Фактичні ж витрати понесені Позивачем-1 на відновлення транспортного засобу становлять 136000 гривень.

Позивачі стверджують, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota RAV4», д/н НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна», на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/4191809 з лімітом відповідальності в розмірі 50000 гривень, а також, як виявилося значно пізніше - на підставі Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів за умовами «Автоцивілка плюс» з додатковим лімітом в сумі 100000 гривень.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що 08 лютого 2016 року він звернувся до ПрАТ СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі полісу. При цьому Страховик приховав інформацію про те, що відповідальність ОСОБА_3 була додатково застрахована ще і на підставі Договору добровільного страхування АП/0099679/1009/15 від 01.08.2015. Так, страховою компанією було виплачено лише 50000 гривень страхового відшкодування на підставі полісу ОСЦПВ, проте обов`язок покрити матеріальну шкоду в межах Договору добровільного страхування проігноровано.

Лише коли Позивачі дізнались з відзиву ОСОБА_3 про те, що її вина була застрахована також на підставі Договору добровільного страхування АП/0099679/1009/15 від 01.08.2015, ОСОБА_1 12.12.2019 звернувся до ПрАТ СК «Провідна» із заявою про доплату страхового відшкодування в розмірі 79340,63 гривень.

У відповідь на таку заяву, як зазначає Позивач-1, він отримав страхове відшкодування лише в сумі 45800,01 гривень з посиланням на виконаний на замовлення Страховика Звіт оцінювача №099/16 ОСОБА_5 , згідно з яким розмір матеріальної шкоди становить 95800,01 гривень.

Позивач-1 ставить під сумнів вказаний Звіт, на який посилається Відповідач-2, і вважає, що Страховик має доплатити страхове відшкодування в розмірі 33540,62 гривень. А крім того, враховуючи недобросовісну позицію Страховика, Позивач-1 просить стягнути з нього пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в загальному розмірі 63318,80 гривень.

Крім того, враховуючи, що фактично на відновлення автомобіля Позивачем-1 витрачено 136000,00 гривень, то непокрита страховим відшкодуванням частина шкоди в розмірі 6659,37 гривень підлягає стягненню безпосередньо з ОСОБА_3 на підставі ст. 1194 ЦК України.

Крім того, Позивач-1 стверджує, що внаслідок пошкодження належному йому транспортного засобу він зазначав моральної шкоди, яка спричинена вибуттям автомобіля з користування на тривалий час, необхідністю змінювати родинні плани щодо придбання речей, оплати відпочинку для заощадження коштів, необхідних на ремонт автомобіля, іншими незручностями, які є наслідком пошкодження автомобіля. Компенсацію за спричинену моральну шкоду Позивач-1 оцінює в 30000 гривень і просить стягнути її з ОСОБА_3 на свою користь.

Позивачка-2 ОСОБА_2 також зазначила, що протиправними діями Відповідачки-1 їй заподіяно суттєвої моральної шкоди, оскільки саме Позивачка-2 перебувала за кермом автомобіля в момент ДТП, її життя та здоров`я були поставлені під загрозу, а в подальшому вона була вимушена протягом тривалого часу відстоювати свою невинуватість у дорожньо-транспортній пригоді, терпіти незручності, пов`язані зі зміною особистих планів, витрачанням часу на поновлення своїх прав. Належною компенсацією за спричинену моральну шкоду Позивачка-2 вважає суму в розмірі 500000 гривень, яку також просить стягнути з ОСОБА_3

17 грудня 2018 року до суду надійшов відзив ОСОБА_3 , яка заперечувала проти задоволення вимог, заявлених до неї, наполягаючи на тому, що її відповідальність застрахована як на підставі Полісу, так і додатково на підставі Договору добровільного страхування відповідальності на загальну суму в розмірі 150000 гривень, що цілком охоплює розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «BMW 116i», д/н НОМЕР_1 , а тому саме ПрАТ СК «Провідна» зобов`язане відшкодувати цю шкоду. Крім того, Відповідачка-1 також звернула увагу суду на відсутності будь-яких доказів заподіяння Позивачам моральної шкоди, що також вказує на необгрунтованість заявлених позовних вимог.

07 грудня 2020 року до суду надійшов відзив Відповідача-2 ПрАТ СК «Провідна», в якому проти задоволення позовних вимог також викладені заперечення. Так, страхова компанія зазначила, що Позивач-1 08.02.2016 подав заяву про виплату страхового відшкодування на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного з володільцем транспортного засобу «Toyota RAV4», д/н НОМЕР_2 , ліміт страхового відшкодування за яким становить 50000 гривень. У зв`язку з настанням страхового випадку СК «Провідна» звернулася до спеціаліста оцінювача ФОП ОСОБА_5 , який склав Звіт про оцінку вартості майнової шкоди №099/16 від 21.03.2016. Згідно з ним вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «BMW 116i», д/н НОМЕР_1 , становить 95800,01 гривень (без ПДВ). Саме на підставі такого висновку Позивачу-1 і було виплачене страхове відшкодування. Відповідач-2 не погоджується з висновком про вартість збитку, складеним на замовлення ФОП ОСОБА_4 , оскільки він враховує вартість запчастин з ПДВ, хоча доказів, які б підтверджували, що ремонтні роботи були виконані на сервісній станції платника ПДВ, в справі немає.

Крім того, Відповідач-2 просив застосувати до вимог про стягнення неустойки наслідки пропуску Позивачем строку позовної давності за вимогами про стягнення пені.

Розгляд справи Відповідач-2 просив провести у відсутність свого представника.

У судовому засіданні представник Позивачів позов підтримав, просив суд його задовольнити. Уточнив, що за виправленим розрахунком пеня за прострочення виплати страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з ПрАТ СК «Провідна», складає 61401,73 гривень. Крім того, наполягав на тому, що строк позовної давності ним не пропущений, оскільки вимоги до СК «Провідна» ним були заявлені відразу, як тільки він дізнався про порушення своїх прав.

Від представника Відповідача-1 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, проте враховуючи тривалість судового провадження, наявність в матеріалах заяв по суті справи від усіх учасників, суд визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних документів.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення представника Позивачів, дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «BMW 116i», д/н НОМЕР_1 .

24 січня 2016 року на вул. Дегтярівській, 21, в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода з участю належного Позивачу автомобіля «BMW 116i», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Toyota RAV4», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_3 , яка порушила пункт 10.7 (г) Правил дорожнього руху України. Законність вказаного судового рішення підтверджується постановою Апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року.

Судом встановлено, що відповідальність водія автомобіля «Toyota RAV4», д/н НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» з лімітом відшкодування в сумі 50000 гривень та франшизою, яка дорівнює нулю, що підтверджується Полісом №АЕ/4191809. (а.с.72)

Крім того, згідно з Договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів за умовами «Автоцивілка плюс» №АП/0099679/1009/15 від 01.08.2015, укладеним між ОСОБА_6 (власником автомобіля «Toyota RAV4», д/н НОМЕР_2 ) та ПрАТ СК «Провідна» цивільно-правова відповідальність володільця вказаного транспортного засобу додатково застрахована на суму в розмірі 100000 гривень. (а.с. 74)

08 лютого 2016 року Позивач-1 звернувся до ПрАТ Страхової компанії «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 29 вищевказаного Закону У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Встановлено, що за замовленням ПрАТ СК «Провідна» спеціалістом-оцінювачем ФОП ОСОБА_5 було проведене автотоварознавче дослідження, за результатами якого складений Звіт №099/16 від 21.03.2016, згідно з яким вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля, становить 95800,01 гривень (без ПДВ).

Натомість, разом з позовною заявою Позивачем було надано Звіт №13/03/16 про оцінку вартості матеріального збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу («BMW 116i», д/н НОМЕР_1 ), згідно з яким вартість матеріальної шкоди становить 129340,63 гривень з урахуванням зносу та включаючи ПДВ.

Вирішуючи питання про надання переваги одному висновку оцінювача перед іншим, суд звертає увагу на те, що наданий Страховиком звіт №099/16 від 21.03.2016 складений з урахуванням цін без ПДВ, в той час як матеріали справи містять докази реально понесених Позивачем витрат на ремонт автомобіля, що є підставою для виплати страхового відшкодування з урахуванням податку на додану вартість на нові запчастини.

Таким чином, саме Звіт №13/03/16 від 03.03.2016 має братися судом до уваги при визначенні реального розміру страхового відшкодування, оскільки він здійснений саме з урахуванням ПДВ.

Відтак, страхове відшкодування, яке підлягає виплаті Позивачу-1 у зв`язку з пошкодженням його транспортного засобу, на підставі Полісу №АЕ/4191809 та Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів за умовами «Автоцивілка плюс» №АП/0099679/1009/15 від 01.08.2015 становить 129340,63 гривень.

Безспірно встановлено, що в межах встановленого строку для виплати страхового відшкодування Відповідачем-2 (СК «Провідна») було виплачено лише суму в розмірі 50000 гривень.

Інша частина страхового відшкодування в сумі 45800 гривень виплачена 19 грудня 2019 року (а.с. 145), а залишок невиплаченого страхового відшкодування становить 33540,00 гривень.

Таким чином, вимоги про стягнення з Відповідача-2 невиплаченої частини страхового відшкодування в розмірі 33540,00 гривень є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно з п. 7.4 Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів за умовами «Автоцивілка плюс» №АП/0099679/1009/15 від 01.08.2015 Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нарахована пеня.

Згідно з обгрунтованою позицією Позивача-1, викладеною письмово у дебатах, прострочення виконання Відповідачем-2 свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування за Договором добровільного страхування цивільної відповідальності розпочалося з 16.03.2016 в частині сплати суми в розмірі 79340,62 гривень. 19 грудня 2019 року частково вказана заборгованість була погашена - на суму 45800 гривень, після чого невідшкодованою залишилася сума в розмірі 33540,62 гривень.

Суд звертає увагу на те, що має розглядати справу лише в межах заявлених вимог, а тому не може виходити за межі позиції Позивача-1, який за період з 16.03.2016 по 18.12.2019 розрахуючи пеню обмежився сумою заборгованості в розмірі 45800 гривень.

З урахуванням даної обставини Позивач-1 вірно склав розрахунок пені за подвійною обліковою ставкою НБУ за два періоди (до та після погашення частини заборгованості), а тому сума пені в розмірі 61401,73 гривень є обгрунтованою і підлягає стягненню з Відповідача у повному обсязі.

В даному випадку суд звертає увагу на те, що в справі відсутні відомості про те, що Позивач-1 був обізнаний про існування Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів за умовами «Автоцивілка плюс» №АП/0099679/1009/15 від 01.08.2015 до моменту подання його копії Відповідачкою-1 разом з відзивом у даній справі, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не знав та не міг знати до цього моменту про порушення його прав з боку ПрАТ СК «Провідна» в частині виплати страхового відшкодування з додатковим договором. Замовчування Відповідачем-2 існування зобов`язання перед Позивачем-1 з виплати йому страхового відшкодування за Додатковим договором не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог останнього про стягнення пені у зв`язку з пропуском строків позовної давності.

Згідно з ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що Позивачем-1 надані суду належні докази понесення ним фактичних витрат на відновлювальний ремонт автомобіля в сумі 136000 гривень, суд вбачає підстави для стягнення на його користь з Відповідачки-1 ОСОБА_3 компенсації за спричинену матеріальну шкоду в розмірі, що перевищує розрахований спеціалістом у Звіті №13/03/16 від 03.03.2016 і становить 6659,37 гривень.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи обставини справи, суд погоджується з тим, що внаслідок вчинення ДТП Позивачу-1 та Позивачці-2 була спричинена моральна шкода, якої вони зазнали у зв`язку з пошкодженням, автомобіля, вимушеними змінами в організації життя, необхідністю відшукання часу та коштів для захисту прав та відновлення пошкодженого майна.

Разом з тим, суми компенсації за спричинену шкоду, заявлені Позивачами для стягнення з ОСОБА_3 , на переконання суду, є завищеними.

Найбільш адекватними, співмірними та справедливими суд вважає компенсації в розмірі 3000 гривень на кожного з Позивачів, а тому їх вимоги про відшкодування моральних збитків підлягають задоволенню саме в такій частині.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позову стягненню з Відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та на користь ОСОБА_2 підлягає компенсація судового збору в розмірі по 704,80 гривень (мінімальна ставка за майнові вимоги на день подання позову).

Стягненню з Відповідача ПрАТ СК «Провідна» на користь Позивача-1 підлягає судовий збір в розмірі 860 гривень.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження витрат на правничу допомогу Позивачами надано копію договору №006 про надання правової допомоги від 04.02.2016, укладеного з АО «Адвокація» (а.с.9), копії меморіальних ордерів від 04.02.2016 у підтвердження фактичної оплати Позивачами вартості правничої допомоги в сумі 16000 гривень. (а.с. 56-58)

Враховуючи тривалість розгляду справи, кількість судових засідань, складність справи та обсяги процесуальних документів, складених адвокатом Тимошенком В.В., суд вважає таку вартість наданих послуг цілком обгрунтованою та співмірною.

Враховуючи принцип пропорційності розподілу судових витрат між Відповідачами в залежності від розміру задоволених до них позовних вимог, стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягаю витрати на правничу допомогу в сумі 1436,31 гривень, а на користь ОСОБА_2 - 446,09 гривень.

Стягненню з ПрАТ СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 підлягаю витрати на правничу допомогу в розмірі 14117,60 гривень.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 22, 551, 625, 993, 1194 Цивільного кодексу України, ст. ст. 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 6659,37 гривень, а в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 3000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 3000 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 33540,62 гривень, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в загальному розмірі 61401,73 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

2.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію частини понесених судових витрат в розмірі 2141,11 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію частини понесених судових витрат в розмірі 1150,89 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 компенсацію частини понесених судових витрат в розмірі 14977,6 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач-1: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Позивач-2: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;

Відповідач-1: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;

Відповідач-2: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», адреса: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 25; .

Суддя: