печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого - судді Остапчук Т.В. при секретарі судових засідань Гаманюк О.С. за участю представника позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась в суд з позовом про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову посилається , що працює грумером у салоні «V.O.G DOG» за адресою: АДРЕСА_1 . 20.05.2023 року, вона вийшла із салону, щоб передати ключі адміністратору салону ОСОБА_5 , яка чекала її на подвір`ї будинку. Коли позивач виходила, біля будинку на лавочці сиділа відповідач, ОСОБА_2 , яка мешкає у цьому будинку, в квартирі АДРЕСА_2 . Відповідач почала словесно ображати її , називаючи «падлом», «уродиной» та питаючи з докором: «звідки та приїхала», знаючи, при цьому, що вона не є київлянкою та є внутрішньо переміщеною особою з міста Донецьк. Вищезазначені образливі слова пролунали в публічному місці (на вулиці біля входу у багатоповерховий будинок), в присутності перехожих людей, адміністратора салону, де працює позивач, ОСОБА_5 . Такими діями, відповідач принизила честь та гідність позивачки та завдала їй моральних страждань. Після вказаних подій стосунки у колективі позивача погіршилися, колеги почали ставитися до неї без тієї поваги, яка була до цього. Тим більше, що це вже не перший конфлікт з відповідачем. До цього відповідач також словесно ображала позивача без будь яких причин. Слова відповідачки постійно лунають в голові позивача, вона втратила впевненість у собі, в своїй привабливості, почала відчувати себе чужою у місті Київ. Відчуває сором, що все це відбулося на очах інших людей, в публічному місці, в присутності колеги по роботі та інших сторонніх людей. В результаті принизливих слів вона втратила авторитет перед колегами, в сім`ї також почався розлад через відчуття невпевненості у собі. Позивач відчуває внутрішній душевний біль та страждання від приниження, вважає, що ці слова дали оточуючим підстави сумніватися в ній та вважати її слабкою особою, яку можна безкарно принижувати. Почала спостерігати у собі негативне мислення та зневіру у власних силах. Від пережитої ситуації та приниження позивач відчула погіршення загального стану здоров`я, відчуває постійну тривогу, знервованість, переживає відчуття постійної загрози повторних знущань кожен день, приходячи на роботу. Вказане також вплинуло на робочі якості позивача. Після пережитого позивач почала страждати безсонням, відчувати страх, безсилля та пригніченість. Після образливих та принизливих слів відповідача, позивач почала відчувати себе неповноцінною, відмінною від інших через те, що вона є переселенкою з міста Донецьк. В результаті протиправних дій відповідача, погіршився стан здоров`я позивача та якість життя. Думка відповідача, висловлена у формі образи не може вважатися недостовірною інформацією, а тому не підлягає спростуванню. При цьому, висловлена відповідачем інформація є негативною, дискримінаційною та такою, що порушує особисті немайнові права позивача, суперечить встановленим правилам поведінки та моралі, а її розповсюдження змушує оточуючих сумніватися у моральних та фізичних якостях позивача, змушує відчувати позивача її відмінність від інших за територіальним походженням. Посилається на те , що якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Враховуючи, що приниження відповідачем честі та гідності позивача відбулося в присутності сторонніх осіб, колеги по роботі, перенесений стрес та глибину душевних страждань, негативні наслідки для психологічного здоров`я та емоційного стану позивача (безсоння, тривожність, втрата впевненості у собі), а також погіршення сімейних стосунків через протиправні дії відповідача, завдана моральна шкода оцінюється у 100 000 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Надав відповідь на відзив. Відповідачка, представник відповідачки надали відзив. Вказували , що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом другої групи за загальною хворобою. З 1965 року, з моменту заселення і до сьогоднішнього дня, вона проживає в квартирі АДРЕСА_3 . Вказаний будинок є 9-поверховим багатоквартирним житловим будинком. Квартира АДРЕСА_4 в даному будинку використовується не за призначенням, а саме: не для проживання, а під грумінг салон для собак «V.O.G. DOG». Відповідач бачила позивача кілька разів, знала лише що її звати ОСОБА_6 і що вона працює в салоні, незаконно розташованому в квартирі АДРЕСА_4 . Відповідач є хворою людиною, інвалідом 2-ї групи і важко переносить сварки, образи та інші негаразди. З метою їх уникнення вона зверталася в рамках чинного законодавства до суду з позовними вимогами про припинення використання квартири АДРЕСА_4 багатоквартирного житлового будинку не за призначенням. Вважає, що даний позов пред`явлений з метою вчинення психологічного тиску не неї. Жодних дій і висловлювань, які б принизували честь, гідність та ділову репутацію позивача відповідачем не вчинялося. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, відповідач також важає, що ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від вимог про захист честі та гідності, які задоволенню не підлягають внаслідок недоведеності, тому не підлягають задоволенню і вимоги про відшкодування моральної шкоди. Позивач не надала жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування наявності моральної шкоди та її розміру, адже зазначені нею обставини: безсоння, тривожність, втрата впевненості у собі, погіршення сімейних стосунків не підтверджені жодними доказами відповідно до вимог ст.76 Цивільного процесуального кодексу України. В судовому засіданні просили відмовити в позові. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 10.07.2023р. відкрито провадження в порядку спрощеного з викликом сторін. Суд , заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, приходить до слідуючого. В обгунтування позову позивачка посилається , що працює грумером у салоні «V.O.G DOG» за адресою: АДРЕСА_1 . 20.05.2023 року, вона вийшла із салону, щоб передати ключі адміністратору салону ОСОБА_5 , яка чекала її на подвір`ї будинку. Коли позивач виходила, біля будинку на лавочці сиділа відповідач, ОСОБА_2 , яка мешкає у цьому будинку, в квартирі АДРЕСА_2 . Відповідач почала словесно ображати її , називаючи «падлом», «уродиной» та питаючи з докором: «звідки та приїхала» Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу честі та гідності, відповідно до ст. 297 ЦК України. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. За статтею 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. За ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. У частині першій статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування. (Постанова ВС 214/4203/19 від 16.11.2021 ). Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», п. 19 постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009, постанови Верховного суду по справі № 591/7099/16-ц від 20.05.2019, якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. (Постанова ВС по справі № 591/7099/16- ц від 20.05.2019). Відповідно до п. 9 ст. 16 ЦК України, Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до законодавства поширення інформації, тобто доведення її до відома третьої особи будь-яким способом, за умови здатності сприйняття останньою її змісту. При цьому не має значення форма поширення інформації (вербальна, письмова, за допомогою міміки, жестів, конклюдентних дій, творів мистецтва, тощо), основне, щоб ця інформація була сприйнята іншими (третіми) особами. І тому не вважається поширенням інформації повідомлення її особі, якої вона стосується. Позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів , що поширена відповідачем інформація була в присутності третіх осіб. Наданий позивачем відеозапис позовні вимоги не підтверджує. Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п.п. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачам моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Оскільки не знайшло свого підтвердження порушення відповідачкою прав позивача, вимоги щодо стягнення з компенсації за завдану моральну шкоду задоволенню не підлягають, оскільки вони є похідними від основних вимог позивача. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст..141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються. Керуючись ст.16, 23, 277 ЦК України, , ст. ст. 2,5,10-13,19,76-82, 141,258 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди відмовити. Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду . Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Позивач ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_6

Суддя Остапчук Т.В.