КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/8406/14-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 жовтня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Коренюк А.М. в м. Київ 08 серпня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

В липні 2023 року заявник ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» звернувся до суду з даною заявою, просив замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача АТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

Заяву мотивував тим, що 15 лютого 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва ухвалене рішення в справі № 753/8406/14-ц за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 169490,95 доларів США та 1180300,11 грн. та судовий збір 83366,56 грн., а всього 169490,95 доларів США і 1263666,67 грн., в частині вимог до ОСОБА_4 відмовлено.

21 квітня 2023 року АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» уклали договір факторингу № 21-04/2023, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 23 липня 2006 року, укладеним АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 серпня 2023 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» задоволено, замінено сторону у виконавчому провадженні по виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року, яке набуло чинності, по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, по боржнику ОСОБА_1 , з ПАТ «УкрСиббанк» та його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

Боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 08 серпня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом не було дотримано висновків Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10, згідно яких, заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Наводив зміст ст. 11, 15 Закону України «Про виконавче провадження», наголошував, що заміна стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви, і заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути в невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства прав.

Вказував, що подана ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» заява не містить ні копії виконавчого листа з відмітками про пред`явлення, ні постанови про відкриття виконавчого провадження, ні жодних інших документів, які б підтверджували факт отримання виконавчого листа та його пред`явлення до виконання. Поруч із цим строки пред`явлення виконавчого листа до виконання - три роки, а з моменту набрання рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року до моменту звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження пройшло набагато більше часу.

Представником боржника у виконавчому провадженні - адвокатом Ходаком В.В. в судовому засіданні було повідомлено, що матеріали справи не містять документів, які б дозволяли дослідити питання наявності строку пред`явлення виконавчого листа № 753/8406/14-ц до виконання, а відтак наявності можливості розглядати питання про заміну сторони виконавчого провадження. Всупереч цьому судом було прийнято рішення про заміну сторони виконавчого провадження, базуючись виключно на наявності договору факторингу.

Від заявника ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» надійшов відзив на апеляційну скаргу з пропуском строку, встановленого апеляційним судом, до 20 вересня 2023 року, направлений засобами поштового зв`язку 27 вересня 2023 року. У відзиві ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» просив прийняти відзив, оскільки копію ухвали про відкриття апеляційного провадження ним отримано 26 вересня 2023 року.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, оскільки наведені ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» причини пропуску строку для подання відзиву на апеляційну скаргу є обґрунтованими, апеляційний суд продовжує ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та приймає його.

У відзиві заявник просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що апелянт в своїй скарзі не зазначає порушення, яке має бути відновлено судом апеляційної інстанції шляхом перегляду ухвали суду першої інстанції. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке; порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Апелянт не просить відновити будь-яке порушене право, а його доводи зводяться лише до припущень, що строк пред`явлення виконавчого документу за рішенням суду становить три роки, а на момент звернення з заявою про заміну сторони виконавчого провадження минуло набагато більше часу. При цьому ним, окрім припущень, не надано жодного належного і допустимого доказу, що виконавче провадження було завершене, в зв`язку з чим заміна сторони виконавчого провадження не може відбутися. В свою чергу, на спростування доводів заявника ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» надає витяг з Реєстру виконавчих проваджень щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 11 квітня 2018 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості на користь первісного стягувача.

В судове засідання боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_1 , яким подано апеляційну скаргу, та заінтересована особа АТ «УкрСиббанк» не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені шляхом направлення судових повісток-повідомлень на поштові адреси, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи, які належно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи і заяв про відкладення розгляду справи не направили.

Представник стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, наголошував, що виконавче провадження в даній справі є відкритим, перебуває в стані примусового виконання, і ОСОБА_1 про вказані обставини обізнаний, відтак його апеляційна скарга є безпідставною.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив із того, що правонаступником за правом вимоги по кредитному договору боржника ОСОБА_1 перед АТ «Укрсиббанк» є ТОВ «Фінансова компанія» «Укрфінстандарт», відтак на підставі ст. 442 ЦПК України дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість заяви.

Апеляційний суд погоджується із даними висновками, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року в справі № 753/8406/14-ц за позовом АКІБ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов частково задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Укрсиббанк» 169490,95 доларів США та 1180300,11 грн. - заборгованість за кредитним договором, 83366,56 грн. судового збору, а всього - 169490,95 доларів США та 1263666,67 грн. В частині вимог до ОСОБА_4 відмовлено (а. с. 17 - 20). Рішення набрало законної сили 27 лютого 2017 року.

21 квітня 2023 року АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія» «Укрфінстандарт» укладено Договір факторингу № 21-04/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги згідно умов якого відбулося переуступлення прав вимог від АТ «Укрсиббанк» на користь ТОВ «Фінансова компанія» «Укрфінстандарт» за кредитним договором по боржнику ОСОБА_1 (а. с. 3 - 15).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд враховує наступне.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша та друга статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (частина п`ята статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження» регулює загальні строки виконавчого провадження, а стаття 12 - строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку. Зокрема, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) в п. 124 - 130 викладено правовий висновок про те, що відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в матеріалах справи копії виконавчого листа з відмітками про пред`явлення (переривання строку звернення), постанови про відкриття виконавчого провадження, інших документів, які б підтверджували факт отримання виконавчого листа та його пред`явлення до виконання, з урахуванням трирічного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та моментом набрання законної сили рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року в справі № 753/8406/14-ц, та задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія» «Укрфінстандарт» лише на підставі договору факторингу № 21-04/2023, апеляційним судом із загальнодоступних даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 перебуває в стані примусового виконання, дата відкриття виконавчого провадження - 16 квітня 2018 року.

На спростування доводів апеляційної скарги заявником додано до відзиву інформацію про виконавче провадження, що підтверджує обставини перебування виконавчого листа щодо апелянта на примусовому виконанні.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено, що будь-які його права були порушені ухвалою суду першої інстанції, боржник у виконавчому провадженні в апеляційній скарзі не просить відновити його порушене право, а його доводи зводяться до припущення, що строк пред`явлення виконавчого документу за рішенням суду становить три роки, а на момент звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження минуло набагато більше часу.

При цьому ОСОБА_1 на спростування обставин, встановлених судом першої інстанції, та висновків щодо наявності підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні не надано жодного належного і допустимого доказу, що виконавче провадження було завершене, в зв`язку з чим заміна сторони виконавчого провадження нібито не може відбутися.

Апеляційний суд наголошує, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинне тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Держав.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності, який, серед іншого, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів («Brumarescu проти Румунії», № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Наведені ОСОБА_1 доводи щодо необґрунтованості заяви про заміну сторони виконавчого провадження, які є лише припущеннями щодо відсутності відкритого виконавчого провадження, перевірені судом першої інстанції і спростовані загальнодоступними відомостями з Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Таким чином, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, врахувавши доводи сторін та виходячи з фактичних обставин справи, дійшов правомірного висновку про наявність підстав для заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні по виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року, з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія» «Укрфінстандарт».

Відтак, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та відхиляються апеляційним судом як безпідставні доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 08 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 26 жовтня 2023 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.