Справа № 944/4028/20 Головуючий у 1 інстанції: Поворозник Д.Б.
Провадження № 22-ц/811/1309/22 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Яворівського районного суду Львівської області в складі судді Поворозника Д.Б. від 09 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -

в с т а н о в и л а :

рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 09 травня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 38673 (тридцять вісім тисяч шістсот сімдесят три) гривні 06 копійок матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 650 (шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок витрат на евакуацію транспортного засобу.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 426 (чотириста двадцять шість) гривень 50 копійок судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вказане рішення оскаржило ТзДВ СК «Альфа-Гарант».

В апеляційній скарзі просять скасувати рішення Яворівського районного суду Львівської області від 09 травня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вважають, що судом першої інстанції було невірно застосовано норми матеріального

права та порушено норми процесуального права щодо порядку дослідження доказів у

справі. Звертають увагу на те, що в оскарженому рішенні суд першої інстанції зазначив, що «як встановив суд, згідно ізсвідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 є власником автомобіля марки «Opel», модель «Omega», номерний знак НОМЕР_2 ».Тобто власником пошкодженого автомобіля є ОСОБА_4 , а не ОСОБА_1 .Стягнення страхового відшкодування не на користь власника майна суперечить ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальностівласників наземних транспортних засобів. ОСОБА_1 не надав до суду першої інстанції ані довіреності від ОСОБА_3 направо отримання страхового відшкодування, ані договору оренди, тощо, а тому, вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права.Також, судом першої інстанції було проігноровано вимоги щодо відрахуваннярозміру франшизи передбаченої полісом страхування. Вважають, що в позовній заяві не наведено жодних обґрунтувань, які б свідчили пропорушення ТДВ СК «Альфа-Гарант» вимог Закону України «Про обов`язковестрахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортнихзасобів» щодо порядку визначення розміру страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на неї, відповіді на відзив, заяв про уточнення позовних вимог, письмових пояснень, апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 81, 82, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, 23, 395, 396, 988, 1166, 1167, 1187, ЦК України, 22.1, 28, 29,34, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,25 ЗУ «Про страхування», 8, 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та задовольняючи частково позов, виходив з того, що 10 жовтня 2019 року по вул. Бортнянського в м. Львові відбулась ДТП за участю автомобіля марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 та автомобіля марки «Chery QQ», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував позивач. Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 16 червня 2020 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (за фактом порушення правил дорожнього руху, що мало місце 10 жовтня 2019 року), закрито на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 30 березня 2020 року № 1291, за результатами транспортно-трасологічної експертизи по матеріалах ДТП у м. Львові по вул. Бортнянського, встановлено, що винуватцем ДТП є ОСОБА_2 . Описаний висновок експерта був підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, посилання на який містить мотивувальна частина постанови Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 16 червня 2020 року. При цьому за проведення цього дослідження позивачем було сплачено 3270,00 гривень, що підтверджується відповідним рахунком № 20/1291 від 04 березня 2020 року та квитанцією про оплату № 206 від 12 березня 2020 року. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 27 січня 2021 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. При цьому, в даній постанові було відображено, що суд встановив, що ОСОБА_2 10 жовтня 2020 року, о 15 год 30 хв, по вул. Бортнянського, 40 в м. Львові, керуючи автомобілем марки «Chery», номерний знак НОМЕР_3 , була неуважною до дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення під час зустрічного роз`їзду з автомобілем марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень із матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. п. 2.3 б, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Судом закрито провадження у справі саме з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а не у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд вважає доведеною вину відповідача ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, що сталася 10 жовтня 2020 року. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія автомобіля марки «Chery QQ», номерний знак НОМЕР_3 , на момент ДТП була застрахована ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО 5821109, який діяв на дату настання зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. 17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 29 жовтня 2019 року представником ТДВ СК «Альфа-Гарант» у присутності позивача ОСОБА_1 був проведений огляд пошкодженого автомобіля «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , та складений Протокол огляду транспортного засобу з переліком пошкоджень, які виникли внаслідок вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди. 06 грудня 2019 року уповноваженою особою ТДВ СК «Альфа-Гарант» було складено аварійний сертифікат 68-D/62/0 з розрахунку вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу 32669,77 гривень, ринкова вартість транспортного засобу до моменту пошкодження 62323,04 гривень, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу 25030,32 гривень. Отже, вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого транспортного засобу становить 25030,32 гривень. 07 грудня 2019 року позивач звернувсь до відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування, у зв`язку з пошкодження автомобіля марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок ДТП. Однак, ТДВ СК «Альфа-Гарант» не було здійснено виплату матеріальної шкоди, яка була завдана позивачу внаслідок порушення ОСОБА_2 , правил дорожнього руху та рекомендовано надати страховій компанії, зокрема: документ, який посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину); у разі якщо заявник не є потерпілим, або його законним представником та копію постанови суду про притягнення до адмінстративної відповідальності винної особи. Також суд встановив, що на замовлення ОСОБА_1 оцінювачем ТзОВ «Клевер Експерт» ОСОБА_5 було проведено дослідження пошкодженого транспортного засобу марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 та складено висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 647/10-19, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 69137,36 гривень, вартість відновлюваного ремонту легкового автомобіля, без урахування фізичного зносу вузлів та деталей становить 91380,06 гривень, ринкова вартість легкового автомобіля марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , до моменту ДТП становить 69137,36 гривень. Крім того, на замовлення ОСОБА_1 оцінювачем ТОВ «Клевер Експерт» ОСОБА_5 було проведено додаткове дослідження пошкодженого транспортного засобу марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , та складено висновок щодо ринкової вартості колісного транспортного засобу з урахуванням аварійних пошкоджень № 647/10-19/1, за результатами якого встановлено, що вартість відновлюваного ремонту легкового автомобіля з урахуванням фізичного зносу вузлів і деталей становить 38673,06 гривень; ринкова вартість з урахуванням ПДВ легкового автомобіля, з урахуванням аварійних пошкоджень становить 30464,30 гривень. Отже, з наданих позивачем звітів, можна зробити висновок про те, що розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню становить 38673,06 гривень. Суд прийшов до висновку, що з урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, приймаючи до уваги доведеність вини ОСОБА_2 у заподіянні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача різниці між ринковою вартістю легкового автомобіля до ДТП 69137,36 та ринковою вартістю легкового автомобіля з урахуванням пошкоджень після ДТП 30464,30, що становить 38673,06 гривень (69137,36 30464,30 = 38673,06) шкоди, заподіяної його майну, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Щодо стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» 650,00 гривень витрат на евакуацію автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди, суд зазначає таке. Зважаючи на те, що позивачем було понесено витрати пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 650,00 гривень, що підтверджується квитанцією від 10 жовтня 2019 року, суд вважає, що вказана позовна вимога підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант». Щодо позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, розмір якої оцінений позивачем у 10000,00 гривень, суд зазначає таке.В ході судового розгляду справи позивач не доведено факт заподіяння йому відповідачем ОСОБА_2 втрати немайнового характеру у вигляді страждань, порушення звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його відновлення, тобто не доведено факту заподіяння моральної шкоди внаслідок описаної вище ДТП.Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку що у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди слід відмовити. Крім того, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 2200,00 гривень витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу та 3000,00 гривень витрат на проведення додаткового дослідження щодо визначення вартості заподіяного матеріального збитку. Однак суд вважає, що вказані позовні вимоги пред`явлені позивачем до неналежного відповідача, оскільки такі вимог пов`язані з вимогою про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (страхового відшкодування), яка пред`явлена до іншого відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант». Відповідно і вимоги про стягнення витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку та на проведення додаткового дослідження, мали бути пред`явлені такого до ТДВ СК «Альфа-Гарант».А тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають. Також суд вважав, що не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з ОСОБА_2 витрат на проведення експертизи Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз та складення висновку № 1291 від 30 березня 2020 року у розмірі 3270,00 гривень, оскільки вказану експертизу було проведено 30 березня 2020 року за заявою ОСОБА_1 з метою надання доказів його невинуватості у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, під час розгляду судом справи про притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП, відповідно немає підстав для стягнення з ОСОБА_2 вказаних витрат в межах розгляду даної цивільної справи.

Колегія суддів вважає, що такі висновки вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону та підстав для скасування оскаржуваного рішення суду немає.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ТзДВ СК компанія «Альфа-Гарант», у якій з врахуванням заяв про уточнення позовних вимог просив:

- стягнути з ТзДВ СК «Альфа-Гарант» 39323,06 грн, з яких 38673,06 грн збитки спричинені внаслідок пошкодження автомобіля, 650,06 грн витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди;

- стягнути з ОСОБА_2 18470,00 грн, з яких 3270,00 грн витрати на проведення експертного транспортно-трасологічного дослідження, 2200,00 грн витрати на проведення автотоварознавчого дослідження, 3000,00 грн витрати на проведення додаткового автотоварознавчого дослідження, 10000,00 грн моральна шкода.

Позов обґрунтовує тим, що в його користуванні є автомобіль марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 . 10 жовтня 2019 року, о 15 год. 30 хв, він, керуючи вказаним автомобілем, рухався по вул. Бортнянського в м. Львові. В цей час на його смугу руху раптово з зустрічної смуги виїхав автомобіль марки «CHERY QQ», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП його автомобіль отримав значні технічні пошкодження. Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 червня 2020 року провадження в адміністративній справі відносно нього було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, та закрито провадження у справі. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2 . Отже, в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди незаконними діями ОСОБА_2 йому було завданої матеріальних збитків, а тому відповідно до вимог ст. ст. 15, 16, 20, 22, 23, 1166, 1167, 1187 Цивільного кодексу України він має право на відшкодування завданої шкоди в порядку, передбаченому законом. Крім того, ОСОБА_2 спричинила йому моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, оскільки він зазнав ряд негативних емоцій та переживань, а пошкодження автомобіля спричинило суттєві збитки, як в пересуванні так і в роботі. Також ОСОБА_2 усвідомлювала, що ДТП відбулося з її вини, однак добровільно завдану майнову шкоду не відшкодувала, в результаті чого він був змушений звертатися до експертів та доводити свою невинуватість.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, - згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 є власником автомобіля марки «Opel», модель «Omega», номерний знак НОМЕР_2 .

10 жовтня 2019 року на вул. Бортнянського в м. Львові відбулась ДТП за участю автомобіля марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 та автомобіля марки «Chery QQ», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував позивач.

Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 16 червня 2020 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (за фактом порушення правил дорожнього руху, що мало місце 10 жовтня 2019 року), закрито на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до висновку експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 30 березня 2020 року № 1291, за результатами транспортно-трасологічної експертизи по матеріалах ДТП у м. Львові по вул. Бортнянського, встановлено, що винуватцем ДТП є ОСОБА_2 .

Вказаний висновок експерта був підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, посилання на який містить мотивувальна частина постанови Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 16 червня 2020 року.

При цьому за проведення цього дослідження позивачем було сплачено 3270,00 гривень, що підтверджується відповідним рахунком № 20/1291 від 04 березня 2020 року та квитанцією про оплату № 206 від 12 березня 2020 року.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 27 січня 2021 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В даній постанові встановлено, що ОСОБА_2 10 жовтня 2020 року, о 15 год 30 хв, по вул. Бортнянського, 40 в м. Львові, керуючи автомобілем марки «Chery», номерний знак НОМЕР_3 , була неуважною до дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення під час зустрічного роз`їзду з автомобілем марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень із матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. п. 2.3 б, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що з огляду на те, що судом закрито провадження у справі саме з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а не у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, відтак доведеною вину відповідача ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, що сталася 10 жовтня 2020 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія автомобіля марки «Chery QQ», номерний знак НОМЕР_3 , на момент ДТП була застрахована ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО 5821109, який діяв на дату настання зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

29 жовтня 2019 року представником ТДВ СК «Альфа-Гарант» у присутності позивача ОСОБА_1 був проведений огляд пошкодженого автомобіля «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , та складений Протокол огляду транспортного засобу з переліком пошкоджень, які виникли внаслідок вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди.

06 грудня 2019 року уповноваженою особою ТДВ СК «Альфа-Гарант» було складено аварійний сертифікат 68-D/62/0 з розрахунку вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу 32669,77 гривень, ринкова вартість транспортного засобу до моменту пошкодження 62323,04 гривень, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу 25030,32 гривень. Отже, вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого транспортного засобу становить 25030,32 гривень.

07 грудня 2019 року позивач звернувсь до відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування, у зв`язку з пошкодження автомобіля марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок ДТП.

Однак ТДВ СК «Альфа-Гарант» не було здійснено виплату матеріальної шкоди, яка була завдана позивачу внаслідок порушення ОСОБА_2 , правил дорожнього руху та рекомендовано надати страховій компанії, зокрема: документ, який посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину); у разі якщо заявник не є потерпілим, або його законним представником та копію постанови суду про притягнення до адмінстративної відповідальності винної особи.

Окрім цього, на замовлення ОСОБА_1 оцінювачем ТзОВ «Клевер Експерт» ОСОБА_5 було проведено дослідження пошкодженого транспортного засобу марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 та складено висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 647/10-19, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 69137,36 гривень, вартість відновлюваного ремонту легкового автомобіля, без урахування фізичного зносу вузлів та деталей становить 91380,06 гривень, ринкова вартість легкового автомобіля марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , до моменту ДТП становить 69137,36 гривень.

Крім того, на замовлення ОСОБА_1 оцінювачем ТОВ «Клевер Експерт» ОСОБА_5 було проведено додаткове дослідження пошкодженого транспортного засобу марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , та складено висновок щодо ринкової вартості колісного транспортного засобу з урахуванням аварійних пошкоджень № 647/10-19/1, за результатами якого встановлено, що вартість відновлюваного ремонту легкового автомобіля з урахуванням фізичного зносу вузлів і деталей становить 38673,06 гривень; ринкова вартість з урахуванням ПДВ легкового автомобіля, з урахуванням аварійних пошкоджень становить 30464,30 гривень.

Відтак, з наданих позивачем звітів вбачається, що розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню становить 38673,06 гривень.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц, відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що власник автомобіля який постраждав внаслідок ДТП може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Враховуючи викладене, ТзДВ СК «Альфа-Гарант» у силу вимог Закону № 1961-IV та договору має відшкодувати завдану шкоду у межах суми страхового відшкодування, як страховик особи, яка завдала шкоду.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку, у разі спору, повинно бути підтверджено належними засобами доказування, зокрема звітом (актом) про оцінку майна або експертним висновком.

Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» Звіти про оцінку майна підписані оцінювачем ТзОВ «Клевер Експерт» ОСОБА_5 , який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 192 від 30 вересня 2017 року. Крім того, вказані звіти містять письмову заяву оцінювача, у якій, зокрема, йдеться про те, що обмежень до проведення оцінки, визначених ст. 8 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», в оцінювача, немає; оцінювач будь-якої зацікавленості в результатах оцінки не має, діє неупереджено та об`єктивно; огляд об`єкта оцінки був проведений особисто, фото фіксація проведена цифровим фотоапаратом.

Щодо доводів скарги про те, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а саме не розглянуто та взагалі проігнороване клопотання ТДВ СК «АльфаГарант» про призначення судової авто-товарознавчої експерти № 03/5877 від 14.12.2021 року, колегія суддів вважає такі не обґрунтованими, зважаючи на те, що ухвалою Яворівського районного суду м. Львова від 02.05.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про проведення авто-товарознавчої експертизи, оскільки в матеріалах справа наявний наданий позивачем висновок експерта з таких самих питань, які просить поставити на вирішення експерта представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» у клопотанні про призначення авто-товарознавчої експертизи, а тому повторне призначення авто-товарознавчої експертизи з тих самих питань є недоцільним.

Окрім цього, відповідач міг подати до суду першої інстанції свій висновок експерта авто-товарознавчої експертизи, однак такого ним не подано.

Також, судом першої інстанції правильно вказано, що відомості наведені у Звітах про оцінку майна № 647/10-19 та № 647/10-19/1 та висновки оцінювача не спростовані належними та допустимими доказами.

Що стосується доводів відповідача ТзДВ СК «Альфа-Гарант» про те, що ОСОБА_1 є неналежним отримувачем страхового відшкодування, оскільки власником автомобіля, згідно з його свідоцтва є ОСОБА_3 то такі колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до ст. 395 Цивільного кодексу України, яка визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння, речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Також відповідно до ст. 396 Цивільного кодексу України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 цього Кодексу, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі ст. 396 Цивільного кодексу України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, суд дійшов до правильного висновку, що він правомірно володів цим майном, а тому має право на відшкодування завданої шкоди.

Враховуючи вказане, приймаючи до уваги доведеність вини ОСОБА_2 у заподіянні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача різниці між ринковою вартістю легкового автомобіля до ДТП 69137,36 та ринковою вартістю легкового автомобіля з урахуванням пошкоджень після ДТП 30464,30, що становить 38673,06 гривень (69137,36 30464,30 = 38673,06) шкоди, заподіяної його майну, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо доводів скарги про те, що судом першої інстанції було проігноровано вимоги щодо відрахування розміру франшизи передбаченої полісом страхування №АО/5821109 у розмірі 2000 грн., то такі колегія суддів теж вважає не обґрунтованими, зважаючи на те, що у суді першої інстанції відповідачем не було вказано про наявність франшизи та доказів існування такої суду першої інстанції надано не було, відтак суд першої інстанції не міг взяти це до уваги, як і не бере до уваги суд апеляційної інстанції, зважаючи на те, що апелянтом не доведено, що перешкоджало їм подати доказ щодо існування франшизи до суду першої інстанції.

Щодо стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» 650,00 гривень витрат на евакуацію автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди, судом першої інстанції правильно вказано, що зважаючи на те, що позивачем було понесено витрати пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 650,00 гривень, що підтверджується квитанцією від 10 жовтня 2019 року, суд правильно вважав, що вказана позовна вимога підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Посилання в апеляційній скарзі на п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в частині, що стосується розміру оціненої шкоди, яка зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, колегія суддів вважає не обґрунтованим, зважаючи на те, що у даній справі про ПДВ не йдеться, а розмір відшкодування необхідний до виплати є різницею між ринковою вартістю легкового автомобіля до ДТП та ринковою вартістю легкового автомобіля з урахуванням пошкоджень після ДТП. Отже, ця сума не є майновою шкодою, яка стосується відновлення автомобіля і при цьому при його відновленні могло би йтися про відшкодув ання шкоди без врахування ПДВ.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 09 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26 жовтня 2023 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра