Справа № 626/2891/23
Провадження № 2/626/544/2023
24.10.2023 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Гусара П.І.,
за участі секретаря Івашкіної Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, у відсутності сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Красноградський відділ державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення майна з-під арешту,
Виклад позиції позивача.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа: Красноградський відділ державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення майна з-під арешту в якому просить:
-скасувати арешт та заборону розпорядження на автомобіль MAN F 2001, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі, кузова, рами НОМЕР_2 , накладений 26.06.2009 року Красноградським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в рамках виконавчого провадження № 26642433 з виконання виконавчого напису від 19.05.2009 року № 305, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Башинською Л.В.;
-розподілити судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України.
В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шевченко Д.С. зазначає, що позивач, ОСОБА_1 , є спадкоємицею після свого рідного брата, ОСОБА_3 , 1977 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Померлому брату позивача, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належав на праві приватної власності транспортний засіб автомобіль MAN F 2001, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Даний автомобіль було прийнято у спадщину позивачем, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.07.2023 року. Після прийняття спадщини ОСОБА_1 було встановлено, що на успадкований нею автомобіль MAN F 2001, 1999 року випуску, Красноградським районним відділом державної виконавчої служби накладено арешт, у тому числі із забороною відчуження, в рамках виконавчого провадження № 26642433 з виконання виконавчого напису від 19.05.2009 року № 305. Для з`ясування обставин виникнення обтяження на даний автомобіль позивач звернулася до Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області, де їй було повідомлено, що матеріали виконавчого провадження №26642433 у відділі відсутні, та, імовірно, передані до архіву або знищені у зв`язку із завершенням терміну зберігання. У той же час, на запит ОСОБА_1 . Красноградським ВДВС сформовано витяг з ВП спецпідрозділ АСВП, з якого вбачається, що виконавче провадження було відкрито на виконання виконавчого напису від 19.05.2009 року № 305. Відповідно до наданого Красноградським ВДВС витягу з ВП спецпідрозділ АСВП по виконавчому провадженню № 26642433 вбачається, що автомобіль MAN F 2001, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був переданий у заставу ОСОБА_2 згідно з договором застави від 05.03.2009 року в забезпечення виконання зобов`язання за договором позики. За рахунок коштів від реалізації даного автомобіля пропонувалося задовольнити вимоги ОСОБА_2 у розмірі 49 143,35 грн., а всього з урахуванням витрат 49 635,35 грн. Згідно цього ж витягу з АСВП виконавче провадження №26642433 завершено, а виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (відсутність у боржника майна) із зазначенням строку повторного пред`явлення 24.05.2014 року. Обтяження з рухомого майна, у той же час, в рамках виконавчого провадження №26642433 знято не було. Станом на теперішній час позивач має намір розпорядитися належним їй автомобілем MAN F 2001, 1999 року випуску, а саме зареєструвати право власності, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. При цьому, оскільки виконавчі дії, в тому числі і зняття арешту з майна боржника проводяться виключно по відкритому виконавчому провадженню у відповідності до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 04.06.2016 р., яка чинна на теперішній час, у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з рухомого майна боржника та виключення його з Єдиного реєстру боржників, у зв`язку із чим позивач вимушена звернутися до суду із даним позовом.
Рух справи в суді.
Ухвалою від 22.09.2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та ухвалою від 24.10.2023 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.
Заяви (клопотання) учасників процесу по суті справи.
Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шевченко Д.С. 25.10.2023 року до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглядати за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений у встановленому порядку, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, відзиву на позовну заяву не надав.
Третя особа Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24.10.2023 року подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу, проти задоволення позову заперечують з підстав викладених у відзиві (поясненнях третьої особи щодо позову). Вказали, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №26642433 з примусового виконання виконавчого напису №305, виданого 19.05.2009 року про звернення стягнення на автомобіль МAN F 2001, 1999 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_3 . Зазначений автомобіль на підставі договору переданий у заставу ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за договором позики, строк кінцевого погашення за яким настав 05.05.2009 року. За рахунок коштів від реалізації даного автомобіля пропонувалося задовольнити вимоги ОСОБА_2 у розмірі 49 143,35 грн., а всього з урахуванням витрат 49 635,35 грн. 25.05.2011 року виконавче провадження №26642433 завершено, а виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (відсутність у боржника майна) із зазначенням строку повторного пред`явлення 24.05.2014 року. В подальшому і до теперішній час будь-яких відомостей про фактичне виконання рішення (погашення заборгованості) до відділу не надходило. Таким чином у державного виконавця при завершенні виконавчого провадження та на даний час повністю відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника.
Так, як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступних висновків.
Позиція суду.
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Судови розглядом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , є спадкоємицею після свого рідного брата, ОСОБА_3 , 1977 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Померлому брату позивача, ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 01 вересня 2006 року Красноградським МРЕВ ДАІ УМВС України в Харківській області, належав на праві приватної власності транспортний засіб автомобіль MAN F 2001, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі, кузова, рами НОМЕР_2 , колір білий (копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ додається).
Даний автомобіль було прийнято у спадщину позивачем, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.07.2023 року, реєстровий № 1503, яке видане приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун Л.О. (спадкова справа № 81/2023, копія свідоцтва про право на спадщину та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі додаються).
Після прийняття спадщини ОСОБА_1 було встановлено, що на успадкований нею автомобіль MAN F 2001, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі, кузова, рами НОМЕР_2 , колір білий, 26.06.2009 року Красноградським районним відділом державної виконавчої служби накладено арешт, у тому числі із забороною відчуження, в рамках виконавчого провадження № 26642433 з виконання виконавчого напису від 19.05.2009 року № 305, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Башинською Л.В.
Позивач звернулася до Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, де їй було повідомлено, що матеріали виконавчого провадження №26642433 у відділі відсутні.
У той же час, на запит ОСОБА_1 Красноградським відділом державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції сформовано витяг з ВП спецпідрозділ АСВП, з якого вбачається, що виконавче провадження було відкрито на виконання виконавчого напису від 19.05.2009 року № 305, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Башинською Л.В.
Відповідно до наданого Красноградським відділом державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витягу з ВП спецпідрозділ АСВП по виконавчому провадженню №26642433 вбачається, що автомобіль MAN F 2001, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі, кузова, рами НОМЕР_2 , колір білий, був переданий у заставу ОСОБА_2 згідно з договором застави від 05.03.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Башинською Л.В., реєстровий № 120, в забезпечення виконання зобов`язання за договором позики. За рахунок коштів від реалізації даного автомобіля пропонувалося задовольнити вимоги ОСОБА_2 у розмірі 49 143,35 грн., а всього з урахуванням витрат 49 635,35 грн.
Згідно цього ж витягу з АСВП виконавче провадження № 26642433 завершено, а виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (відсутність у боржника майна) із зазначенням строку повторного пред`явлення 24.05.2014 року.
Обтяження з рухомого майна, у той же час, в рамках виконавчого провадження №26642433 знято не було.
Станом на теперішній час позивач має намір розпорядитися належним їй автомобілем MAN F 2001, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі, кузова, рами НОМЕР_2 , колір білий, а саме зареєструвати право власності, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити.
При цьому, оскільки виконавчі дії, в тому числі і зняття арешту з майна боржника проводяться виключно по відкритому виконавчому провадженню у відповідності до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 04.06.2016 р., яка чинна на теперішній час, у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з рухомого майна боржника та виключення його з Єдиного реєстру боржників, у зв`язку із чим позивач вимушена звернутися до суду із даним позовом.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Статтею 41 Конституції України, передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15.05.2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.
Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Як вбачається з відомостей з АСВП при поверненні стягувачу по виконавчому провадженні № 26642433 виконавчого документа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року було визначено строк для повторного пред`явлення 24.05.2014 року.
Проте повторно до Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області для примусового виконання виконавчий документ стягувачем не пред`являвся.
Відповідно до частин 1, 6 ст. 55 Закону України № 606-XIV від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» (в редакції закону, чинній на час накладення арешту) арешт майна боржника застосовується для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.
Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону України № 606-XIV від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» (в редакції закону, чинній на час накладення арешту) у разі відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві.
В силу частини 5 статті 47 цього Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.
Також Законом України № 606-XIV від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» (в редакції закону, чинній на час накладення арешту) строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був визначений у один рік (частина 1 статті 22).
Таким чином, стягувач за виконавчим провадженням № 26642433, яке було відкрито щодо виконання виконавчого напису від 19.05.2009 року № 305, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Башинською Л.В., після повернення виконавчого документу державним виконавцем мав право на повторне його пред`явлення протягом одного року.
Проте відсутні будь-які відомості щодо повторного пред`явлення відповідачем виконавчого напису до виконання за життя спадкодавця.
Враховуючи вищезазначене, підставою подання даного позову є спричинення порушення однієї із складових права власності, визначеної ч.1 ст. 317 ЦК України, права розпорядження своїм майном.
Арешт майна за наведених вище обставин та вимог закону із заходу забезпечення виконання рішення суду перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як передбачено ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Висновки за результатами розгляду справи.
З урахуванням викладеного, а також враховуючи, що наявність обтяження рухомого майна перешкоджає позивачеві в повній мірі реалізувати своє право власності на таке майно, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 гривень.
Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 206, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати арешт та заборону розпорядження на автомобіль MAN F 2001, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі, кузова, рами НОМЕР_2 , накладений 26.06.2009 року Красноградським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в рамках виконавчого провадження №26642433 з виконання виконавчого напису від 19.05.2009 року № 305, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Башинською Л.В.
Стягнути з ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 понесені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківський апеляційний суд.
Суддя