Справа № 211/3417/23
Провадження № 2/211/1799/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 жовтня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Данилової О.Д.,

представника позивача Чепурнова В.І., представника відповідача Мамедової І.Р.(в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», третя особа: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго», про захист прав споживачів, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», третя особа: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго», про захист прав споживачів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 листопада 2019 року о 16-40 годині сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Toyota Rav 4», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем марки «Opel Omega», державний номерний знак НОМЕР_2 , під його керуванням. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Toyota Rav 4», державний номерний знак НОМЕР_1 отримав пошкодження та потребував ремонту.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Toyota Rav 4», державний номерний знак НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в АТ «СК «Інго» за полісом №АО/1523992.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Opel Omega» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за полісом №АО/1277892. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну встановлено у розмірі 100 000,00 гривень та визначено франшизу у розмірі 2 000,00 гривень.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року справі № 752/6872/16-ц (провадження №61-6302св18), видача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди щодо істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена.

Рішенням Довгинцівського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2023 року в справі №211/1185/20 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго», - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 29 541 грн. 14 коп., моральну шкоду у сумі 2 000 грн. 00 коп. та в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 681 грн. 60 коп. і витрат на правничу допомогу в сумі 7 000 грн. 00 коп.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2023 року в справі №211/1185/20 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2023 року змінено, зменшено стягнення витрат на правничу допомогу, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 051 грн. 18 коп. витрат на правову допомогу в справі.

Під час розгляду справи в Дніпровському апеляційному суді представник позивача ОСОБА_2 повідомив, що до часу розгляду справи в суді апеляційної інстанції автомобіль марки «Toyota Rav 4» державний номерний знак НОМЕР_1 - не було відновлено, не було відремонтовано.

05 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернувся в ТОВ «Алмаз Сістем» з метою проведення дефектації автомобілю марки «Toyota Rav 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , що доводиться копією наряду замовлення №КС-01347 на суму 836 грн. 01 коп., долученого ОСОБА_2 до власної позовної заяви від 17.02.2020. Також 05 листопада 2019 року ОСОБА_2 у ТОВ «Алмаз Сістем» замовив рахунок №КС-01348 з розрахунком вартості ремонтних робіт по відновленню автомобілю марки «Toyota Rav 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , які склали 77 989 грн. 48 коп. з урахуванням ПДВ.

07 листопада 2019 року ПрАТ «АСК «Інго» з метою оцінки вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ позивача, звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «СЗУ Україна». Відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №773 від 07.11.2019, складеного ТОВ «СЗУ Україна»:

-вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ 58 007 грн. 18 коп., включаючи ПДВ на запасні частини та на матеріали фарбування;

-вартість відновлювального ремонту - 58 007 грн. 18 коп., включаючи ПДВ на запасні частини та на матеріали фарбування;

-значення коефіцієнта фізичного зносу дорівнює 0,0000.

Фактично на руках у ОСОБА_2 було два звіти: звіт від страхової компанії, а також калькуляція ймовірних витрат з підприємства, де позивач планував проводити ремонтні роботи.

ОСОБА_2 рецензію на звіт страхової не замовляв.

04 лютого 2020 року страхова компанія ПрАТ «АСК «Інго» здійснила безготівкове зарахування коштів у сумі 48 448 грн. 32 коп. з призначення платежу «Toyota Rav 4» НОМЕР_1 на картковий рахунок ОСОБА_2 .

За рішенням суду в справі № 211/1185/20 ОСОБА_2 відповідно до висновку №30/22 додатково отримав 29 541 грн. 14 коп.

Добровільно відшкодована сума в розмірі 48 448 грн. 32 коп. та стягнута сума за рішенням суду в розмірі 29 541 грн. 14 коп., цілком вкладаються в ліміт цивільно-правової відповідальності в 100 000 гривень, які вочевидь повинні стягуватися саме з коштів ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», як страховика позивача.

ОСОБА_1 повідомив ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про настання дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_2 . Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Тому позивач просить стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на свою користь несплачену суму 29 541 грн. 14 коп. за полісом АО/1277892 договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з шкодою, заподіяною ОСОБА_1 власнику автомобіля марки «Toyota Rav 4» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 під час дорожньо-транспортної пригоди від 01 листопада 2019 року; моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 01 червня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

05 липня 2023 року до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача ОСОБА_4 просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначила наступне. Як вбачається із доказів, долучених позивачем до позовної заяви, 01.11.2019 у м. Кривий Ріг сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Toyota Rav 4 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Opel Omega державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . Постановою Саксаганського районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2019 у справі № 214/8468/19 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/1277892, забезпечений транспортний засіб Opel Omega державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким на момент ДТП 01.11.2019 керував винуватець ДТП позивач. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспорту Toyota Rav 4 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП, 01.11.2019, застрахована у АТ «СК «Інго» згідно полісу №АО/1523992. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та АТ «СК «Інго» є учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків. Власник транспортного засобу Toyota Rav 4 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 скористався правом отримання страхового відшкодування відповідно до умов Положення про пряме врегулювання збитків (надалі - Положення ПВЗ), затвердженого Протоколом Президії МТСБУ 10.03.2016, №376/2016, та звернувся до AT «СК «Інго», як Страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність потерпілого в ДТП, із заявою на виплату страхового відшкодування.

Згідно з п. 2.1. Положення ПВЗ, при прямому врегулюванні збитків Страховик потерпілого організовує проведення страхової виплати Потерпілому в ДТП, з яким такий Страховик уклав договір ОСЦПВВНТЗ, який є чинним на момент ДТП.

Пунктом 2.6. Положення ПВЗ передбачено, що в разі надходження до Страховика потерпілого звернення щодо врегулювання, такий Страховик перевіряє наявність умов, передбачених п. 2.2. цього Положення, та у разі відповідності зазначеним умовам розпочинає від імені Страховика відповідального процес врегулювання.

Відповідно до Положення ПВЗ, оскільки розмір збитку (відновлювального ремонту з урахуванням зносу), завданого власнику Toyota Rav 4 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , підпадав під 1 клас збитків (до 50 000,00 грн.), AT «СК «Інго» як страховиком потерпілого, самостійно було визначено розмір збитку.

Згідно з п. 1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Доказами, наявними у матеріалах справи підтверджується, що AT «СК «Інго» було здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 .

При цьому, судами в процесі розгляду судової справи № 211/1185/20 встановлено, що AT «СК «Інго» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_5 саме у розмірі відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, що становило 48 448,32 грн., що повністю відповідає нормам Закону.

Також, судами встановлено, що претензій до страховика потерпіла особа з приводу виплаченого страхового відшкодування не заявляла.

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків здійснено компенсацію коштів AT «СК «Інго» у розмірі сплаченого страхового відшкодування.

Таким чином, як ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», так і AT «СК «Інго» повністю виконали свої обов`язки з приводу виплати страхового відшкодування потерпілій особі ОСОБА_5 відповідно до норм Закону у межах страхової суми за полісом.

Рішення судів про стягнення з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та/або AT «СК «Інго» додаткових коштів (страхового відшкодування) у межах страхової суми за полісом на користь потерпілої особи ОСОБА_5 - відсутні.

Відтак, на ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» не може бути покладено жодних обов`язків щодо здійснення додаткових виплат за наслідками ДТП 01.11.2021.

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звертає увагу суду, що позивач не є потерпілою особою у розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2019 у справі №214/8468/19 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, очевидно, що цивільно-правова відповідальність за настання дорожньо-транспортної пригоди та її наслідки у вигляді збитків, завданих транспортному засобу «Toyota Rav 4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , настала у водія транспортного засобу «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 . Відтак, позивач не є потерпілою особою, а навпаки є особою, відповідальною за завдання шкоди потерпілій особі. Вказані обставини позивачем не оспорюються.

Таким чином, вимоги Позивача про стягнення з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» коштів на свою користь не ґрунтуються на Законі, а покладання на ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» обов`язку відшкодувати шкоду позивачу, як винуватцю ДТП, а не потерпілому, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Основними та фактично єдиними доказами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», є рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2023 та постанова Дніпровського апеляційного суду від 15.03.2023 у справі № 211/1185/20. При цьому, відповідача не було залучене жодним із учасників судового процесу та судом до участі у справі №211/1185/20. Виходячи з системного аналізу встановлених судами обставин є очевидним, що кошти в розмірі 29 541,41 грн., що були стягнуті з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , є різницею між страховою сумою за полісом (ймовірним страховим відшкодуванням) та сумою завданого ОСОБА_1 збитку, а не страховим відшкодуванням в межах полісу обов`язкового страхування. Відтак, обов`язок сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, в силу положень статті 1194 ЦК України, покладається саме на позивача, як особу, відповідальну за заподіяння шкоди, та не може бути покладений на страхову компанію, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність винуватця ДТП. Тому представник відповідача вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

18 серпня 2023 року до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив. В обґрунтування відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_6 зазначив, що 15 серпня 2023 року під час ознайомлення з відзивом представника ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було встановлено, що відповідач не визнає позовні вимоги ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 було відшкодовано вартість відновлювального ремонту в сумі 48 448,32 грн., встановленого на підставі звіту про оцінку вартості (розміру) збитків на підставі Угоди про пряме врегулювання збитків. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та АТ «СК «Інго» є учасниками Угоди про пряме врегулювання збитку, а тому самостійно визначили розмір збитку як такий, що не перевищує 50 000 гривень, а тому підпадає під 1 клас збитків. АТ «СК «Інго» стверджує, що ОСОБА_2 погодився з визначеним страховиком розміром збитку, що не відповідає дійсності. Під час розгляду справи № 211/1185/20 Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було постановлено ухвалу, якою відмовлено ОСОБА_2 в задоволені клопотання від 10 січня 2023 року про збільшення позовних вимог та про залучення до участі у справі співвідповідача АТ «СК «Інго». Саме тому, що ОСОБА_2 не погодився з розміром страхового відшкодування, він просив залучити до участі у справі страховика АТ «СК «Інго». Більш того, відмову в залученні до участі в якості співвідповідача АТ «СК «Інго» у справі №211/1185/20 ОСОБА_2 оскаржив до Дніпровського апеляційного суду. Твердження відповідача про необхідність зупинитися саме на застосуванні Угоди про пряме врегулювання збитку є неприйнятним. Відповідач, посилаючись на Протокол №12/208 засідання Ради з прямого врегулювання збитків МТСБУ та Положення про пряме врегулювання збитків, затверджене Президією МТСБУ №376/2016 від 10.03.2016, які є невід`ємною частиною Угоди про пряме врегулювання збитків, та дотримуватися якого зобов`язалися страховики - учасники Угоди про пряме врегулювання збитків, намагається маніпулювати судом тому, що:

-встановлений Звітом про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №773 від 07.11.2019, складеним ТОВ «СЗУ», вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових) завданого власнику автомобіля марки «Toyota Rav 4» в результаті його пошкодження при ДТП від 01.11.2019 складає 58 007,18 грн. з урахуванням ПДВ та 50 448,32 грн. без урахування ПДВ - тобто більше 50 000 грн.;

-під час прямого врегулювання збитку - відшкодування відбувається згідно з франшизою та сумою вказаною у полісі винуватця - це саме 100 000 грн.;

-відповідальність водія автомобіля «Opel Omega» ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за полісом АО/1277892, строком дії з 22.06.2019 по 21.06.2020 з встановленим лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000,00 грн;

-незгода ОСОБА_2 із Звітом про оцінку вартості (розміру) збитків №773, складеним ТОВ «СЗУ», свідчить наявний у справі №211/1185/20 рахунок №КС-01348 з розрахунком вартості ремонтних робіт по відновленню автомобілю марки «Toyota Rav 4» державний номерний знак НОМЕР_1 на суму 77 989,48 грн. ТОВ «Алмаз Сістем» та подальшим клопотанням про призначення експертизи у справі №211/1185/20;

Також у відзиві відповідач зазначає про відсутність у ОСОБА_1 розуміння сутності страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У той самий час, суть обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦПВВНТЗ) полягає у захисті майнових інтересів осіб, постраждалих у дорожньо-транспортних пригодах. Згідно розміщеної на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України http://www.mtsbu.ua "Інформації про систему Прямого врегулювання збитків" пряме врегулювання збитків - це система, в якій страховик, який застрахував цивільно-правову відповідальність потерпілого, в частині відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу потерпілого, виконує обов`язки страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність особи, відповідальної за скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_1 здійснив обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності саме з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Статтею 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначений вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Доказів наявності визначених ст. 37 Закону підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування визначеного полісом АО/1277892 матеріали справи № 211/1185/20 не містять. Оскільки ліміт відповідальності за Полісом АО/1277892 становить 100 000,00 грн., а страховиком здійснено перерахування ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту в сумі 48 448,32 грн., то логічно, що ОСОБА_7 розраховував на стягнення 29 541,14 грн. в межах ліміту. Вимоги ОСОБА_1 про стягнення 29 541,14 грн. з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (до повного виконання Угоди про пряме врегулювання збитків між двома страховиками) цілком узгоджуються з уже частково виконаним AT «СК «Інго» зобов`язанням на суму 48 448,32 грн.

31 серпня 2023 року до канцелярії суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого представник відповідача ОСОБА_4 просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, вказавши, що обов`язок позивача сплатити ОСОБА_5 29 541,41 грн. - є саме тою частиною відповідальності позивача, яка не покривається страховою сумою за полісом №АО/1277892 в порядку ст. 1194 ЦК України і у страхової компанії відсутні будь-які законні підстави компенсувати позивачу вказану суму.

16 жовтня 2023 року до канцелярії суду надійшли додаткові пояснення відповідача, відповідно до яких представник відповідача ОСОБА_4 вказує, що обов`язок позивача сплатити ОСОБА_5 29 541,41 грн. - є саме тою частиною відповідальності позивача, яка не покривається страховою сумою за полісом №АО/1277892 в порядку ст. 1194 ЦК України і у страхової компанії відсутні будь-які законні підстави компенсувати позивачу вказану суму. Крім того, вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів на свою користь не грунтуються на Законі, адже Законом не передбачено відшкодування шкоди особі, ицвільно-правова відповідальність якої настала.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України.

У судовому засіданні представник позивач ОСОБА_6 на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. 30 жовтня 2023 року подав клопотання про слухання справи за його відсутності та відсутності позивача, який перебуває в ЗСУ, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» Мамедова І.Р. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Надала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

АТ «СК «Інго» про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки свого представника, пояснення у справі не надав.

Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст. 82 ЦПК України).

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій та не оспорюється сторонами у провадженні Довгинцівського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувала цивільна справа №211/1185/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням суду від 11 січня 2023 року позов ОСОБА_2 було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 29 541 грн. 14 коп., моральну шкоду у сумі 2 000 грн. 00 коп. та у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 681 грн. 60 коп. і витрат на правничу допомогу в сумі 7 000 грн. 00 коп. (а.с. 6-8 копія рішення).

Крім того, як вбачається з інформації, викладеній у Єдиному державному реєстрі судових рішень, та підтверджується представником позивача у відповіді на відзив, 11 січня 2023 року судом також було постановлено ухвалу щодо відмови у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Брюховецького М.М. про поновлення процесуального строку; щодо відмови у задоволенні клопотання про залучення у якості співвідповідача АТ «СК «Інго»; щодо відмови у задоволенні клопотання про перехід розгляду справи за правилами загального позовного провадження; уточнений позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2023 року в справі №211/1185/20 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2023 року змінено, зменшено стягнення витрат на правничу допомогу, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 051 грн. 18 коп. витрат на правову допомогу в справі; в іншій частині рішення залишено без змін (а.с. 9-13 копія постанови).

Крім того, постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2023 року залишено без змін.

Отже, як вбачається з судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, « ОСОБА_2 є власником автомобіля Toyota Rav 4», державний номерний знак НОМЕР_1 .

01 листопада 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Toyota Rav 4», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_2 та автомобіля марки «Opel Omega», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1

Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2019 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) і доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону № 85/96-ВР).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Питання страхування відповідальності власників транспортних засобів регулюється не тільки національним законодавством, а й міжнародними нормами, і Україна як держава, яка прагне вступу до Європейського Союзу, в Угоді про асоціацію України з ЄС зобов`язалась здійснити заходи щодо підвищення гарантій забезпечення прав потерпілих від ДТП відповідно до Директиви 2009/103/ЄС щодо страхування цивільної відповідальності по відношенню до використання автотранспортних засобів та забезпечення виконання зобов`язань щодо страхування такої відповідальності.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон № 1961-IV.

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон № 1961-IV.

Законом № 1961-IV визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 указаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV).

Згідно із частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV) ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17).

Водночас у Законі № 1961-IV наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто цей Закон спрямований насамперед на захист прав осіб, потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоди не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 цього Закону).

Тобто положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована відповідальність винної особи. А тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

Вказані висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2022 року у справі 201/16373/16-ц, провадження № 14-27цс21.

Так, за полісом № АО/1277892 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспорту марки «Opel Omega» державний номерний знак НОМЕР_2 , страхова сума за заподіяну майнову шкоду становить 100 000,00 грн., розмір франшизи 2 000,00 грн.

За клопотанням представника позивача, судовим експертом проведено та складено висновок № 30/22 по визначенню матеріального збитку власника автомобіля Toyota RAV 4 Hybrid реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який спричинено під час ДТП у результаті зіткнення з автомобілем Opel Omega» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який складає 159 870,20 грн.

Страховою компанією позивачу сплачено 48 448,32 грн. на підставі звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, претензії до страховика у ОСОБА_2 згідно тексту заявлених вимог відсутні, вимог до страховика з приводу стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування, з урахуванням висновку експерта від 04.03.2022, не заявлено.

Таким чином, виходячи із встановленого полісом розміру страхової суми за майнову шкоду та розміру франшизи, що становить 98 000,00 грн. та суми встановленого експертизою збитку 159 870,20 грн., з винної особи може бути стягнено різницю між ймовірним страховим відшкодуванням та сумою завданого збитку у розмірі 61 870,20 грн.

Разом з тим, позивачем заявлено до стягнення 29 541,14 грн. Оскільки суд розглядає спір в межах заявлених вимог, то вказана сума і підлягає стягненню.».

Апеляційний суд в цілому погодився з таким висновком суду першої інстанції та зазначив наступне «якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Визначаючи суму, що підлягає до стягнення, суд першої інстанції вірно зазначив, що виходячи із встановленого полісом розміру страхової суми за майнову шкоду та розміру франшизи та суми встановленого експертизою збитку 159 870,20 грн., з винної особи може бути стягнено різницю між ймовірним страховим відшкодуванням та сумою завданого збитку у розмірі 61 870,20 грн.

Однак, остаточно визначаючи суму, що підлягає стягненню з позивача, суд першої інстанції враховував положення частини 1 статті 175 ЦПК України, згідно якої у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, та статті 264 ЦПК України, відповідно до якої при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, та остаточно стягнув на користь позивача 29 541,14 грн. матеріальної шкоди.

Апеляційний суд не приймає посилання позивача на те, що судом першої інстанції не було розглянуто всі позовні вимоги, оскільки відповідний уточнений позов та клопотання про залучення співвідповідача були залишені без розгляду ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 11 січня 2023 року, яку було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду.

Крім того, апеляційний суд також не приймає довід відповідача щодо того, що суд першої інстанції не мав враховувати висновок експерта з підстав повернення уточненого позову, оскільки висновок експерта є одним з доказів у даній справі та його прийняття не залежить від уточнення позовних вимог.»

Отже, за результатами розгляду справи №211/1185/20 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 була стягнута матеріальна шкода лише в розмірі 29 541,14 грн., як відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою відповідно до ст. 1194 ЦК України.

Тому при розгляді даної справи суд повністю відхиляє доводи позивача та його представника, викладені у позові та відповіді на відзив, та не може вважати, що вказаний розмір матеріальної шкоди, який позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, є несплаченою сумою за полісом АО/1277892 договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з шкодою, заподіяною ОСОБА_1 власнику автомобіля марки «Toyota Rav 4» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 під час дорожньо-транспортної пригоди від 01 листопада 2019 року. Оскільки вона перебуває поза межами відповідальності страхової компанії, та вже була стягнута з ОСОБА_1 як відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою відповідно до ст. 1194 ЦК України. Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Також суд погоджується з доводами представника відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, та зауважує, що ОСОБА_1 є особою, яка була визнана винною у вчиненні ДТП, тому не може пред`являти до відповідача такі вимоги. Та звертає увагу позивача на те, що відповідач не проводив експертного дослідження щодо визначення розміру страхового відшкодування, а лише виплатив страховій компанії потерпілої сторони розмір страхового відшкодування, тим самим відповідач виконав свої обов`язки по відношенню до позивача, які були покладені на нього як страховика за полісом АО/1277892 договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Так як вимога щодо стягнення несплаченої суми за полісом АО/1277892 договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів задоволенню не підлягає, суд вважає за необхідне також відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки вказана вимога є похідною.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача

З огляду на зазначене, враховуючи, що судом повністю відмовлено у задоволенні позовних вимог, а при поданні позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне віднести судові витрати за рахунок держави, витрати на правову допомогу віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, суд-

ухвалив:

відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», третя особа: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго», про захист прав споживачів.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 31 жовтня 2023 р.

Суддя Д.М.Ніколенко