Справа № 135/1246/23
Провадження № 2/135/366/23
РІШЕННЯ

іменем України

17.10.2023 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Глушко І.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , подану в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача Орган опіки та піклування Ладижинської міської ради про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

19 вересня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_3 , в якому просив визначити місцем проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_2 , а також стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 02.06.2001 по 12.04.2023 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє спільних неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі між ними виник спір про місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , який виявив бажання проживати разом з батьком. З 03.09.2023 ОСОБА_5 проживає разом з батьком за місцем його мешкання, а саме у квартирі з сучасним ремонтом та обладнанням, де одна із кімнат обладнана для дитини, щоб та мала здоровий сон, розвивалась, навчалась та гралась. У квартирі дотримуються вимоги санітарних та гігієнічних правил, в ній завжди чисто та прибрано. Для одягу, книг, іграшок, належних дитині, є спеціальні шафи, для сну - індивідуальне комфортне ліжко. Також в наявності є мобільний телефон, телевізор і комп`ютер, інші речі, необхідні для фізичного і духовного розвитку дитини. З самого дитинства батько постійно піклується про сина, забезпечує його матеріально, купує одяг, їжу, книги, іграшки. Крім матеріального забезпечення, батько створює всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задоволення гармонійного розвитку його особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Дитина зростає фізично здоровою, вона має завжди доглянутий та охайний вигляд. Крім того, дитина постійно висловлюється про те, що любить батька, та вказує на те, що хоче жити разом з ним. Батько є фізично і психологічно здоровою людиною, спиртними, наркотичними та психотропними засобами не зловживає, характеризується з позитивної сторони, у лікарів нарколога та психіатра не обліку не перебуває. Враховуючи викладене вище, вважає, що проживання сина разом з батьком буде відповідати інтересам дитини. Крім того зазначає, що батько не чинитиме жодних перешкод для спілкування матері із сином і готовий з свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина не була позбавлена піклування матері, допоможе налагодити добрі стосунки дитини з мамою.

Відповідач відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подала.

ІІ. Процесуальні дії у справі, заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою суду від 25.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 17.10.2023.

Представник позивача ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій змінює позовні вимоги в частині стягнення судових витрат, а саме просить залишити їх за позивачем, в іншій частині позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, розгляд справи просить проводити у його та позивача відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позов визнає повністю.

Представник Органу опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду, в підготовче судове засідання не з`явився, будь яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідачем подано до суду відповідну заяву, в якій вона позовні вимоги визнає, суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення.

За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

На підтвердження своєї особи позивачем ОСОБА_2 надано копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 07.04.1999 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Горлівка Донецької області (а.с. 29-31).

Згідно довідки за № 535-690282 від 30.08.2016, ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщена особа взята на облік та фактично проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

На підтвердження особи відповідача ОСОБА_2 надано копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 22.06.2003 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці м. Камінськ-Уральський Синарського р-ну Свердловської області (а.с. 32-33).

Згідно з довідкою № 535-690001 від 15.10.2014, ОСОБА_3 , як внутрішньо переміщена особа взята на облік та фактично проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 18).

Згідно з рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 12.04.2023 (справа № 135/261/23) шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 12-14).

Згідно з довідкою № 17 від 05.09.2023, ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_4 проживають в службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 20).

ОСОБА_2 має позитивну характеристику за місцем роботи на філії «Комунальний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», де працює з 08.11.2014, на посаду головного інженера переведено 30.09.2021 (а.с. 14).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов життя неповнолітнього ОСОБА_4 від 04.09.2023, комісією встановлено, що батько ОСОБА_2 добросовісно виконує свої батьківські обов`язки, доцільно використовує кошти та систематично контролює навчально-виховний процес (а.с. 15).

Згідно з виписки із медичних карток батько ОСОБА_2 та син ОСОБА_4 мають задовільний стан здоров`я (а.с. 17).

Згідно з довідками від 11.09.2023 ОСОБА_2 у лікарів нарколога та психіатра не обліку не перебуває (а.с. 21).

V. Оцінка суду.

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до положень частини першої статті 3, частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини передбачено, що найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини передбачено, що суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року N 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Олсон проти Швеції" (N 2) від 27 листопада 1992 року, N 250, статті 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України", заява N 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

При вирішенні позовних вимог, судом враховується, вік малолітнього ОСОБА_4 , якому на момент ухвалення рішення виповнилося 12 років, та який на даний час проживає з батьком, можливість батька дитини забезпечити належні умови проживання, виховання та розвитку сина ОСОБА_4 , оскільки він має у користуванні квартиру, отримує стабільний високий дохід. Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що визначення місця проживання дитини разом із батьком може зашкодити інтересам малолітнього сина, в ході розгляду справи не здобуто.

З огляду на вказане вище, беручи до уваги, що позов визнаний відповідачем, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси малолітньої дитини та інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є всі підстави визначити місце проживання дитини разом з батьком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 141, 200, 258, 259 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 , поданий в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача Орган опіки та піклування Ладижинської міської ради про визначення місця проживання дитини, - задовольнити.

Визнати місцем проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем реєстрації або проживання батька.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354, ст. 355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст. 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України).

Ім`я (найменування) сторін:

- позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як внутрішньо переміщена особа взята на облік та фактично проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як внутрішньо переміщена особа взята на облік та фактично проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення складено та підписано суддею 17.10.2023.

Суддя