Провадження № 2/638/1248/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2023 Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: Хайкіна В.М.,

за участю секретаря: Черкашиної Д.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Харківводоканал» 08.12.2021 року в особі представника Срокіної Ірини Іванівни звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 34 455 грн. 62 коп., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2014 року по 31 жовтня 2021 року в розмірі 18 532 грн 02 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2014 року по 31 жовтня 2021 року у розмірі 13 068 грн 66 коп.; інфляційні витрати у розмірі 2 066 грн 57 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 788 грн 37 коп.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.02.2022 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Зауважень щодо спрощеного розгляду справи до суду не надходило.

Відповідач відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України до суду не надала.

28.03.2023 року до суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Полях Олени Олексіївни про застосування строку позовної давності.

31.03.2023 року на адресу суду від представника позивача Комунального підприємства «Харківводоканал» - Санжаровської Ольги Володимирівни надійшов розрахунок нарахувань заборгованості.

Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області та розрахунком позивача.

Заборгованість відповідача, згідно розрахунку позивача складає: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2014 року по 31 жовтня 2021 року в розмірі 18 532 грн 02 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2014 року по 31 жовтня 2021 року у розмірі 13 068 грн 66 коп.; інфляційні витрати у розмірі 2 066 грн 57 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 788 грн 37 коп.

Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За положенням ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання i водовідведення.

Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення», затверджених КМУ від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим передом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Враховуючи викладене, споживач зобов`язаний оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14.

Суду не надано та не зазначено про існування доказів того, що відповідач відмовлявся від споживання послуг з водопостачання (водовідведення) у встановленому порядку, чи звертався до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг суду.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2014 року по 31 жовтня 2021 року в розмірі 18 532 грн 02 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2014 року по 31 жовтня 2021 року у розмірі 13 068 грн 66 коп.; інфляційні витрати у розмірі 2 066 грн 57 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 788 грн 37 коп. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідач просить застосувати строки позовної давності до вимог позивача.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України.)

Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (стаття 267 ЦК України).

Згідно з ч.1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, при поданні позовної заяви 08.12.2021 року позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за період з 01.07.2014 року по 31.10.2021 рік.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.07.2014 року по 31.10.2021 рік заявлені поза межами строку позовної давності.

Одночасно, до суду від представника позивача надано уточнений розрахунок про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.12.2018 року по 31.10.2021 рік з урахуванням строку позовної давності на загальну суму 20 683 грн 37 коп., з них: за надані послуги з централізованого водопостачання у сумі 10 421 грн 65 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення у сумі 7 406 грн 78 коп., інфляційні витрати у сумі 2 066 грн 57 коп., 3% річних під простроченої суми 788 грн 37 коп.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в межах позовної давності за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.12.2018 року по 31.10.2021 рік у загальному розмірі 17 828 грн 43 коп.

У зв`язку із простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов`язання.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 2 066 грн 57 коп. та 3% річних у розмірі 788 грн 37 коп., в межах заявлених позовних вимог, законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 625, 629 ЦК України, ст.ст.12,13, 141,263,264,265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» (м. Харків, вул. Шевченка, 2, , р/р НОМЕР_2 ) заборгованість у розмірі 20 683 (двадцять тисяч шістсот вісімдесят три) грн 37 коп., з них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2018 року по 31.10.2021 рік у розмірі 10 421 грн 65 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.2018 року по 31.10.2021 рік у розмірі 7 406 грн 78 коп., інфляційні витрати у розмірі 2 066 грн 57 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 788 грн 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» (м. Харків, вул. Шевченка, 2, , р/р НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн 68 коп.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: