справа № 462/8341/23
УХВАЛА

01 листопада 2023 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь дійсну, ринкову вартість 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка становить 418 510 гривень, оскільки вказана квартира є однокімнатною, неподільною і виділити в натурі 1/3 частку неможливо та припинити право спільної часткової власності на квартиру.

Перевіривши матеріали позовної заяви встановлено, що така не відповідає вимогам 175-177 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Як встановлено із змісту позовної заяви ОСОБА_1 в обґрунтування свого твердження про наявність у нього на праві власності 1/3 частки у квартирі АДРЕСА_1 серед іншого позивач вказує на Витяг з Державного реєстру речових прав, індексний номер 349046482 від 04.10.2023, також вказаний документ як додаток до позову зазначений у переліку додатків, однак у примірнику позовної заяви для суду згаданий Витяг з Державного реєстру речових прав від 04.10.2023 відсутній, натомість наявний Витяг з Державного реєстру речових прав від 04.09.2023, відомості про який у переліку додатків у позовній заяві відсутні та копію якого для сторони відповідача також не надано.

Окрім того, згідно положення ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Позивачем долучено до примірника позовної заяви для суду як додаток Звіт про оцінку майна щодо об`єкта оцінки та предмета спору у справі: квартири

АДРЕСА_1 , за результатами якого оцінювачем надано висновок про вартість майна, на який позивач покликається як на документ, що має доказове значення щодо ринкової вартості належної позивачу 1/3 частки у квартирі, однак, всупереч вимогам ч. 1 ст. 177 ЦПК України щодо надання відповідачу копій всіх документів, що додаються до позову, у примірнику позовної заяви для відповідача серед додатків до такої не міститься копії згаданого Звіту.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору, покликаючись на важке матеріальне становище, зокрема вказує, що судовий збір у розмірі 4 185,10 грн значно перевищує 5 відсотків від його річного розміру пенсії, що, із врахуванням розміру його пенсії, яка становить 2 760 грн на місяць, складає 1 656 грн. На підтвердження викладеного позивачем представлено довідку про доходи, видану 25.10.2023 року Відділом обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з частинами першою, другою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:

а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 29 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Водночас, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення, зменшення розміру є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення, зменшення розміру може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Верховний суд у своїй ухвалі від 16 жовтня 2023 року у справі № 711/5299/21, покликаючись на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», зазначає, що оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану.

Розглянувши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та ознайомившись із поданою довідкою про розмір пенсії ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що сама лише згадана довідка про перебування позивача на обліку в управлінні ПФУ та розмір пенсії, за відсутності будь-яких інших документів на підтвердження перебування у скрутному матеріальному становищі, не є достатнім доказом для підтвердження виключних обставин для звільнення від сплати судового збору, тобто на даному етапі розгляду, за представлених позивачем документів, суд позбавлений можливості перевірити у повному обсязі доводи сторони, оцінити реальний майновий стан та дійти до висновку щодо наявності беззаперечних підстав для звільнення особи від сплати судового збору, відтак у задоволенні такого клопотання позивача слід відмовити, а позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу можливість представити суду, зокрема повні відомості щодо майнового стану на підтвердження дійсної неможливості сплати судового збору у розмірі, визначеному законом або сплатити судовий збір та надати суду документ на підтвердження сплати судового збору.

Крім цього, слід також звернути увагу на те, що за наявності достатніх доказів, позивач не позбавлений також права звернутися до суду із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для їх усунення.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності залишити без руху.

Позивач має право протягом строку, який не перевищує п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху письмово усунути вказані недоліки. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться у справі № 462/8341/23

Суддя: Б.М.Гедз