П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року

м. Рівне

Справа № 572/724/23

Провадження № 22-ц/4815/1109/23

Головуючий у Сарненському районному суді

Рівненської області: суддя Довгий І.І.

Час, дата і місце ухвалення рішення суду

першої інстанції: 15 год. 10 хв. 05 липня 2023 року

в м. Сарни Рівненського району Рівненської області

Повний текст рішення складено: 10 липня 2023 року

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Єрьомкіна Ігоря Володимировича на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 05 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради; про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року в суд звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради; де просила визначити місце проживання спільної з відповідачем дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у АДРЕСА_1 , та стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 05 липня 2023 року позов задоволено.

Визначено місце проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 21 073,60 гривень, де 20 000 гривень - витрати позивача на правову допомогу, а 1 073,60 гривень - понесений при пред`явленні позову судовий збір.

На рішення представником відповідача адвокатом Єрьомкіним І.В. подано апеляційну скаргу, де він покликався на його незаконність і необґрунтованість, які полягали у невідповідності висновків суду обставинам справи та порушенні норм процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначалось про те, що спору з приводу місця проживання між сторонами не існувало, а судовий спір сплачено з іншою метою, зокрема й для відшкодування витрат на правову допомогу. Зважав на те, що позов був визнаний у відзиві на нього. При цьому витрати на правничу допомогу позивача не відповідають складності справи, значенні її розгляду для сторін, необхідності адвокатських послуг. Крім того, у порушення ст. 134 ЦПК України позивач не подала попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, що є підставо для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

З наведених підстав просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат на правничу (правову) допомогу адвоката в розмірі 20 000 гривень та прийняти у відповідній частині нове, яким відмовити у стягненні судових витрат на правничу (правову) допомогу адвоката.

У поданому відзиві ОСОБА_2 , вважаючи рішення суду попередньої інстанції в оскаржуваній частині законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи відповідача, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Тому судом апеляційної інстанції рішення суду попередньої інстанції в частині визначення місця проживання дитини та стягнення судового збору не переглядається.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вказаних вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як убачається з матеріалів справи, разом із позовною заявою було подано договір на правничу допомогу позивачу з фіксованим розміром її вартості в сумі 20 000 гривень.

Велика Палати Верховного Суду в постанові від 16 листопада 2022 року в справі №922/1964/21 роз`яснила, що неврахування умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.

Тому визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Разом з тим у разі встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.

Отже, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для відмови позивачу у відшкодовуванні понесених витрат на послуги адвоката через ненадання попереднього (орієнтовного) розрахунку цих витрат відхиляються.

Між тим, узгодження між позивачем та її адвокатом фіксованої суми гонорару не є безумовною підставою для стягнення судом цих витрат з іншої сторони, адже цей розмір є необґрунтованим, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, непропорційний до складності справи для адвоката, тривалості її розгляду, а також виконаних робіт, тобто кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю судових засідань тощо.

На невідповідність гонорару представника позивача одному з основних принципів цивільного судочинства районний суд уваги не звернув, що унеможливлює чинність рішення в оскаржуваний частині.

Зменшуючи заявлений розмір витрат на правничу допомогу, колегія суддів ураховує факт визнання позову відповідачем у відзиві на нього та відсутність об`єктивних і переконливих відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору чи проведення таких дій. Тобто наявність позитивної поведінки відповідача для врегулювання спору судом та відсутність дій позивача щодо досудового вирішення спору.

Апеляційний суд зважає й на те, що переглянута справа не є складною і її пріоритетним завданням є швидке вирішення, а відшкодування заявленої відповідачем суми, враховуючи визнання позову становитиме для нього надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Отже, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на позов заперечення з цього приводу хоча й частково, але позивачем обґрунтовані та доведені.

Тому, виходячи з критерію обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, колегія суддів вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь довірителя адвоката Кисельової М.І. позивача у справі повинен становити 4 000 гривень.

Підставою для зміни оскаржуваного рішення в частині розподілу судових витрат відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України є порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення процесуального питання.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Єрьомкіна Ігоря Володимировича задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 05 липня 2023 року змінити в частині стягнення судових витрат (професійна правнича допомога і судовий збір), зменшивши їх розмір з 21 073 (двадцять одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок до 5 073,60 (п`ять тисяч сімдесят три) гривні 60 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Вiдповiдач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

С.С. Шимків