КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Провадження № 2/552/1362/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2023 року Київський районний суд м. Полтава у складі:

головуючого судді - Кузіної Ж.В.

секретар судового засідання - Лихошвай А.В.

розглянувши в порядку позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, -

В С Т А Н О В И В:

КП «Харківські теплові мережі» звернулося до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у нежитлових приміщеннях, які належать відповідачу на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 26.10.2016 року загальною площею 395,3кв. м., що розташовані на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 за період з жовтня 2019 року по квітень 2021 року у сумі 66 932 грн. 18 коп. інфляційних витрат у сумі 2247 грн. 80 коп., 3 % річних у сумі 1065 грн. 76 коп.. У позові посилався на те, що відповідачу на праві власності належить нежитлове приміщення у житловому будинку з централізованою системою опалення. Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку одночасно опалюється нежитлове приміщення відповідача. Відповідач не уклав договір з КП «Харківські теплові мережі» та отримував теплову енергію за потреби опалення за відсутності письмового договору. Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщення підтверджується актами про підключення/відключення опалення. Просили стягнути заборгованість у розмірі 70 245 грн.74 коп та понесені судові витрати по справі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 січня 2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.02.2023 року справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не повідомив. Матеріали справи містять відзив на позовну заяву , де зазначено, що відповідач ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 , які обладнані приладом обліку теплової енергії. Згідно Акту обстеження системи теплоспоживання об`єкта № 170/5837 від 29.09.2017 року встановлено, що опалювальна площа приміщення становить 49,1 кв.м. Згідно висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи № 19353 від 25.10.2021 року, загальна опалювальна площа приміщень складає 60,4 кв.м., проте розрахунок послуг зроблений на всю площу нежитлового приміщення, а не на опалювальну площу. Відповідач зазначає, що розрахунок нарахувань за спожиту теплову енергію здійснено позивачем у неправомірний спосіб, всупереч нормам чинного законодавства, а надані розрахунки взагалі не відображають показників засобу обліку теплової енергії, що встановлені на будинку АДРЕСА_1 . Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, які у судове засідання не з`явилися.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 26.10.2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Парфенковою І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2025, відповідач є власником нежитлового приміщення площею 395,3 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ==.

Згідно актів підключення/відключення № 170/8121 від 07.10.2017 року, №170/12068 від 16.10.2018 року, № 170/9381 від 09.04.2020 року, №170/12969 від 12.04.2021 року житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було підключено та відповідно відключено до опалення у відповідності до періоду року. Послуга з гарячого водопостачання надається позивачем протягом року.

До актів позивачем додано перелік отримувачів теплової енергії у житловому будинку, у якому міститься нежитлове приміщення, що належить відповідачу ОСОБА_1 .

Встановлено, що нежитлові приміщення, що належить відповідачу, знаходяться на 1-му поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок обладнаний централізованою системою опалення, теплопостачання здійснюється позивачем. Нежитлові приміщення, які є власністю відповідача, межують з опалювальними приміщеннями житлового будинку, над зазначеними приміщеннями розташовані жилі опалювальні квартири, під приміщенням проходять трубопроводи.

Згідно наданої позивачем інформації про нарахування та розрахунки за спожиту теплову енергію заборгованість відповідача за період з жовтня 2019 року по квітень 2021 року складає 66 932,18 грн.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно ст.162 ЖК України, ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями жилих будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.92, та у редакції, затвердженої постановою Кабінету Міністрів № 45 від 24.01.2006, власник та його повнолітні члени сім`ї зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, згідно якої цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, і із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно вимог ст. 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином i у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно ст.162 Житлового кодексу України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги по затвердженим в установленому порядку тарифам та в строки, встановлені договором або законом.

Частина 3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Відповідно до положень ст.32 Закону України Про житлово-комунальні послуги, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Наведене свідчить, що відповідач зобов`язаний був своєчасно і в повному обсязі оплачувати послуги з теплопостачання.

Згідно ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633-ІУ споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п.20 Правил плата за послуги з теплопостачання вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку або затверджених норм споживання на підставі платіжного документу.

Згідно п.23, п.29 Правил перерахунок розміру плати за послуги з теплопостачання проводиться лише у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їх якості.

Відповідно до п. 25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2007 року за № 1320/14587 (набув чинності з 09.12.2007 року) встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, допускається відключення житлового будинку лише в цілому, можливість відключення окремої квартири виключена.

Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно пунктів 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 (далі - Порядок), по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007року №169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення приміщень відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання йому послуг з постачання тепла.

Оскільки система опалення нежитлових приміщень відповідача в житловому будинку по АДРЕСА_1 , які належать відповідачу на праві власності, є єдиною з системою опалення житлового будинку, відповідачем, без укладання письмового договору, споживалась теплова енергія, що підтверджується актами про підключення та відключення опалення в житловому будинку по АДРЕСА_1 № 170/8121 від 07.10.2017 року, №170/12068 від 16.10.2018 року, № 170/9381 від 09.04.2020 року, №170/12969 від 12.04.2021 року, які складені представниками КП «Харківські теплові мережі» та представниками житлово-експлуатаційної організації.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Також судом встановлено, що опалення належних відповідачу нежитлових приміщень здійснюється в тому числі від житлового будинку та безпосередньо від суміжних опалювальних приміщень.

Відповідно до п.23 "Правил користування тепловою енергією", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

У зв`язку з тим, що приміщення відповідача не обладнані пристроями обліку теплової енергії, розрахунок спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статей 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач посилався на те, що позивачем при проведенні розрахунку невірно зазначена площа опалювальних приміщень та безпідставно здійснено розрахунок на всю площу приміщень.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач надав до суду висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №19353 за яким загальна площа опалювальних приміщень на першому поверсі житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , які розташовані на першому поверсі складає 60,4 кв. м.

Оцінюючи висновок експертизи суд дійшов висновку про неналежність та недопустимість зазначеного доказу, оскільки як встановлено судом, експертом, при визначенні, на замовлення відповідача, опалювальної площі приміщень були використані нормативні акти, які не є визначальними при встановленні опалювальної площі приміщень відповідача при наданні послуг теплопостачання і гарячої води. При цьому експертом взагалі не прийнято до уваги наявність в приміщеннях відповідача ознак демонтованих приладів опалення.

Про наявність вказаної заборгованості відповідач ОСОБА_1 повідомлявся позивачем, а саме останній щомісячно направляв на адресу відповідача акти виконаних робіт та рахунки-фактури для оплати вартості спожитої теплової енергії.

Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання щодо сплати вартості спожитої теплової енергії позивач просить суд стягнути з відповідача три відсотка річних в розмірі 1065,76 грн. та інфляційні витрати в розмірі 2247,80 грн., розрахунок розміру яких наданий суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2019 року по 30.04.2021 року у розмірі 66 932,18 грн., три відсотка річних в розмірі 1065.76 грн., інфляційні витрати в розмірі 2247,80 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 2270 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259,263-263 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованість за послуги з теплопостачання з 01 жовтня 2019 року по 30 квітня 2021 року у розмірі 66 932,18 грн., три відсотка річних в розмірі 1065.76 грн., інфляційні витрати в розмірі 2247,80 грн.,судові витрати у розмірі 2270 грн. 00 коп., а всього 72 515 грн. 74 коп. (сімдесят дві тисячі п`ятсот п`ятнадцять гривень сімдесят чотири копійки).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», (місцезнаходження 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, );

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Головуючий Ж.В.Кузіна