Справа № 521/6768/23
Провадження № 2/521/2540/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Петренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування позову сторона позивача вказує, що 03 листопада 2020 року між ОСОБА_1 , з однієї сторони, та громадянкою Республіки Молдова ОСОБА_3 , з іншої сторони, було укладено Договір позики, відповідно до умов якого Позивач позичив Відповідачу грошові кошти у сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США готівкою, що в еквіваленті на день підписання Договору позики становило 285 400,00 (двісті вісімдесят п`ять тисяч чотириста гривень) грн. строком до 03 листопада 2021 року. Договір позики був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу О.Ю.Саганович за реєстровим № 939. Проте, суму заборгованості Відповідачка у встановлений Договором позики строк (до 03 листопада 2021 року) не повернула і станом на дату подання позовної заяви ця сума боргу залишилась непогашеною в повному обсязі.

Представник Відповідача 04.09.2023р. направила на адресу суду відзив на позовну заяву, згідно до якого просила перерахувати заборгованість за Договором позики від 03.11.2020 р. з урахуванням еквівалента курсу долара США на момент укладання договору. Факт укладення Договору позики та отримання грошових коштів не заперечувала.

Позивач ОСОБА_1 та його представник за ордером адвокат Павел О.Ю. у відкрите судове засідання не з`явивились, але від представника позивача надійшла заява про підтримання заявлених вимог із клопотання про розгляд справи за відсутності сторони в порядкуст. 211 ч.3 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник у відкрите судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, у відзиві на позовну заяву просили розгляд справи проводити за їх відсутності.

З огляду на неявку сторін по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача та сторони відповідача, суд зважав можливим розглядати справу за відсутності сторін.

Вивчивши наявні матеріали справи, установивши фактичні обставини спору, дослідивши зібрані докази у їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку.

03 листопада 2020 року між громадянином України ОСОБА_1 (надалі Позивач), з однієї сторони, та громадянкою Республіки Молдова ОСОБА_3 (надалі Відповідач), з іншої сторони, було укладено Договір позики. Згідно умовами даного Договору Позивач позичив Відповідачу грошові кошти у сумі 10 000 (десяч тисяч) доларів США готівкою, що в еквіваленті на день підписання Договору позики становило 285 400,00 (двісті вісімдесят п`ять тисяч чотириста гривень) грн. строком до 03 листопада 2021 року. Договір позики був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу О.Ю.Саганович за реєстровим № 939.

Таким чином, під час розгляду справи судом було встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли позикові правовідносини, що підтверджується змістом договору, укладеного 03 листопада 2020 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім, оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу за договором позики позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 642/4200/17 (провадження № 61-6492св19) зазначено, що тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Договір позики між позивачем і відповідачем посвідчено нотаріально. Згідно до умов Договору відповідач підтвердив факт отримання ним в позику 10000 доларів США від позивача. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 525 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Строк виконання зобов`язань за договором позики від 03 листопада 2020 року 03 листопада 2021 року.

У відповідності до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. За частиною другою цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, суд погоджується з розрахунком позивача, згідно до якого загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 16 825,50 доларів США (шістнадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять доларів 50 центів), а саме:

-основний борг 10 000 доларів США;

-проценти за користування позикою 6417,83 доларів США;

- 3% річних 407,67 доларів США.

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно до позицій, Великої палати Верховного суду викладеної в Постановах у справах № 296/10217/15-ц від 07 липня 2020 року та № 373/2054/16-ц від 16 січня 2019 року, якщо сторони встановили в договорі позики суму переданих коштів в гривні, проте з еквівалентом цієї суми в іноземній валюті, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 533 ЦК України.

Крім того, відповідно до ст.141ч.1,6 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 6152,85 грн.

Керуючись ст.10,11,12,13,19,76,81,141,258,259,263,264,265,268, п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) , на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ), заборгованість за договором позики від 03.11.2020р. у розмірі суму боргу за Договором позики від 03 листопада 2020 року у сумі 16 825,50 доларів США (шістнадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять доларів 50 центів), з яких 10 000 доларів США сума основного боргу, 6417,83 доларів США проценти за користування позикою, 407,67 доларів США - 3% річних, з перерахунком суми, що підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом долару США на день платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 6152,85 (шість тисяч сто п`ятдесят дві гривні 85 копійок).

Позивач має право оскаржити рішення шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні відомості про сторін та інших учасників справи згідно статті 265 ч.5 п.4:

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя: І.В. Плавич