Дата документу 30.10.2023
Справа № 334/705/14-ц
Провадження № 6/334/439/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Мохунь М.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лівобережний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві у праві виїзду за межі України, застосоване до нього ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2014 року. В заяві зазначив, що Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя у цій справі від 27.01.2014 року подання головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було задоволено. Тимчасово обмежено громадянина-боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним своїх обов`язків по виконанню рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.06.2009 р., а саме до погашення заборгованості за виконавчим листом №2-469/09 (виконавче провадження № 47797987).

Постановою головного державного виконавця Лівобережний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від повернуто виконавчий документ стягувану на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» через відсутність боргу. Цією ж постановою прийнято рішення про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, яке було встановлено ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя у цій справі від 27.01.2014 року. Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

Таким чином, оскільки підстави, які зумовили обмеження у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, застосоване ухвалою минували, просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України щодо ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яке було накладено відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя у цій справі від 27.01.2014 року.

В судове засіданні представник заявника адвокат Пузін Д.М. не з`явився, надав заяву про розгляд без його участі, просить заяву задовольнити.

Представник Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, про дату та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законодавством порядку.

Розглянувши заяву боржника про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно з ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а якщо він має паспорт, то йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення, або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, і саме з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України.

Судом встановлено, що Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2014 року задоволено подання головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції і про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу. Тимчасово обмежено громадянина-боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним своїх обов`язків по виконанню рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.06.2009 р., а саме до погашення заборгованості за виконавчим листом №2-469/09.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

При вирішенні питання про відсутність підстав для застосування встановлених судом обмежувальних заходів мають враховуватися, європейські принципи (пропорційність втручання, легітимність мети тощо), а також конкретні обставини, які мають свідчити про виконання боржником своїх обов`язків та характер перешкод, що створюють встановлені обмеження для певної особи.

У справі «Гочев проти Болгарії (Gochev v.Bulgaria)» (рішення від 26.11.2009, заява № 34383/03) Європейський суд визначив загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям, а саме ґрунтуватися на законі; переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції; та знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому вжиття обмежувальних заходів з метою стягнення неоплачених боргів може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості (пункт 49).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (рішення у справах «Луордо проти Італії» (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96; «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35; «Рінер проти Болгарії», § 121).

Європейський Суд підкреслює, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, щоб порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин (пункт 50).

Відтак скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність на тепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Згідно з приписами ч.ч. 5-8 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника

Постановою головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.08.2023 року повернуто виконавчий документ стягувану на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» через відсутність боргу.

У вказаній постанові встановлено, що надійшла заява від стягувача про повернення виконавчого документа без виконання, борг відсутній. Виконавчий збір та витрати сплачено у повному обсязі.

Цією ж постановою прийнято рішення про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, яке було встановлено ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя у цій справі від 27.01.2014 року. Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

Отже, суд враховує, що виконавчий документ за виконавчим провадженням №47797987 було повернуто стягувачу, у зв`язку із сплатою боргу, підстави, які зумовили обмеження у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, застосоване ухвалою відпали, отже заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст.2,80,81,258-259,263-265,268, 441 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, застосоване до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2014 року по справі № 334/705/14-ц.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.