Справа № 674/1497/23
Провадження № 2/674/543/23
РІШЕННЯ

іменем України

31 жовтня 2023 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючий - суддя Сосна О.М., за участю секретаря судового засідання Мудрицької Л.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину спільного сумісного майна подружжя та поділ спільного сумісного майна (ціна позову 76 544 грн.),

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки адвокат Алексєєва М.А. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину спільного сумісного майна подружжя та поділ спільного сумісного майна, посилаючись на те, що згідно рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14.03.2022 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Спільною сумісною власністю з відповідачем являється житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11. 2008 року, що видане державним нотаріусом Дунаєвецької державної нотаріальної контори, відповідач отримав у спадщину частину жилого будинку з належними до нього господарськими будівлями в АДРЕСА_1 після смерті свого батька ОСОБА_3 . Іншу частину вказаного будинку успадкував брат відповідача ОСОБА_4 . Згідно договору купівлі-продажу від 25.12.2008 відповідач купив у брата належну тому спадкову частину будинку. Так як частина вказаного будинку придбана позивачкою з відповідачем під час сумісного проживання у шлюбі за сумісні кошти, а тому ОСОБА_1 належить частина від частини будинку, тобто частина всього будинку.

Ухвалою від 04.10.2023 відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження.

Представник позивачки адвокат Алексєєва М.А. в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій позов визнає повністю іпросить справу розглядати у його відсутності.

Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14.03.2022 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2008 року, виданого державним нотаріусом Дунаєвецької державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 отримав у спадщину частину жилого будинку з належними до нього господарськими будівлями в АДРЕСА_1 після смерті свого батька ОСОБА_3 . Іншу частину вказаного будинку успадкував брат відповідача ОСОБА_4 .

Згідно договору купівлі- продажу від 25.12.2008 року ОСОБА_2 купив у ОСОБА_4 належну тому спадкову частину жилого будинку з ідповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в АДРЕСА_2 . Продаж було вчинено 27 073 грн.

Згідно висновку про вартість майна від 11.09.2023 року, що здійснена експертом оцінювачем ПП Брокерський торговий дім « Поділля», вартість об`єкта оцінки, тобто житлового будинку АДРЕСА_1 становить 306 176 грн., відповідно вартість частини будинку становить 76 544 грн.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Статтею 70 СК України зазначається, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно із ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60, 69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до ч.ч.2, 3 ст.325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Такий висновок приведено у постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №664/3661/15-ц, від 10.06.2020 у справі №361/4130/16-ц, від 10.06.2020 у справі №447/3676/14-ц.

Конституційний суд України в рішенні №17-рп/2012 від 19 вересня 2012 року у справі №1-8/2012 щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.61 Сімейного кодексу України, зазначає, що відповідно до Конституції України засади регулювання шлюбу і сім`ї визначаються виключно законами України; шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ч.1 ст.51, п.6 ч.1 ст.92). Рівність прав і обов`язків у шлюбі та сім`ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями Кодексу та ЦК України. Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст.60 Кодексу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1 ст.61 Кодексу).

Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована та може оспорюватися поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. При цьому тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Враховуючи рівність часток подружжя, у порядку поділу спільного майна подружжя, а також визнання позову відповідачем, слід визнати за ОСОБА_1 право власності на частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

З огляду на зазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду позивачкою сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн, позов задоволено, наявні підстави для повернення позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову, та стягнення з відповідача на користь позивачки інших 50% судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 76, 81, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Повернути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 50% судового збору, що складає 536,80 грн. за подання позовної заяви (квитанція ID: 7141-6224-0630-7630 від 12.09.2023.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя О.М.Сосна