РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 609/210/23

2/609/108/2023

18 жовтня 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

при секретарі судового засідання Мацишиній Г.О.

за участю сторін: позивачки ОСОБА_1 , представника позивача: адвоката Сампари Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до відповідача: ОСОБА_2 ,

вимоги позивача: про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та заборону вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. Позивачка ОСОБА_1 через свого представника адвоката Сампару Надію Миронівну звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та заборону вчинення дій.

2. Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 . Піж житловим будинком знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0030 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25га. Поряд знаходиться земельна ділянка, яка перебуває у її власності з кадастровим номером :04:001:0029 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,15га. Позивачка зазначає, що суміжним землевласником земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0182, площею 0,2308га, та :04:001:0183, площею 0,25га, є ОСОБА_2 .

Під час перебування на своїх земельних ділянках ОСОБА_1 виявила знесені межові знаки та сліди від автотранспорту на своїй земельній ділянці, які в результаті постійного користування перетворились на «польову дорогу». Так, позивачка неодноразово робила зауваження ОСОБА_2 про припинення дій щодо незаконного використанні земельної ділянки та відновлення знесених межових знаків, однак відповідачка на зауваження не реагувала. 20.02.2023 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Шумської міської ради з вимогою вирішити земельний спір, однак відповіді не отримала.

Позивачка вважає, що ОСОБА_2 в порушення норм чинного законодавства, всупереч принципів добросусідства, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ціленаправлено порушує гарантоване Конституцією України непорушність права власності незаконно та протиправно використовує земельну ділянку позивачки для проїзду автотранспортом.

Просить суд зобов`язати ОСОБА_2 відновити межові знаки земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0029 та заборонити ОСОБА_2 користуватись її земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:0029; стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 20000 грн.

3. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що минулого року її син їздив в село Тетильківці, щоб навідатись на господарство, власником якого вона є і помітив, що через її город проходять сліди від транспорту, які практично перетворились на грунтову дорогу від частоти проїзду. Стверджувала, що через її земельну ділянку їздить сусідка - відповідачка ОСОБА_2 , оскільки спір стосовно порушення меж сусідніх земельних ділянок тягнеться вже досить давно, від того часу, як ще жили батьки позивачки, і більше їздити там немає кому. Тому минулого року разом з сином знову приїздила, щоб навідатись до господарства. Сама відповідачка ОСОБА_2 відмовлялась з нею розмовляти з цього приводу, натомість їй вдалось розмовляти з мамою відповідачки і виказати їй свої претензії стосовно того, що ОСОБА_2 незаконно їздить транспортом по її земельній ділянці. Позивачка зазначила, що дуже рідко приїздить в село, оскільки проживає в м. Тернопіль, однак кожного разу вона спостерігає, що ситуація не змінилась і ОСОБА_2 продовжує їздити по її городу. До органів місцевого самоврядування вона з вимогою вирішити вказаний земельний спір зверталась неодноразово, однак ніякого результату це не дало.

4. Представник позивача адвокат Сампара Н.М. підтримала позовні вимоги повністю і просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Звернула увагу, що сліди від транспорту ведуть до господарства відповідачки ОСОБА_2 і зроблені на земельній ділянці позивачки ОСОБА_1 , яка межує із земельною ділянкою відповідачки. Органи місцевого самоврядування не реагують на звернення ОСОБА_1 з приводу земельного спору, що склався між нею та ОСОБА_2 .

5. Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що з позивачкою ОСОБА_1 проживає в одному під`їзді будинку в м.Тернопіль, з відповідачкою ОСОБА_2 не знайома. 28 вересня 2023 року вона разом із ОСОБА_1 поїхала в село Тетильківці, щоб навідатись на господарство позивачки. В цей час помітили, що через город позивачки їхав гужовий транспорт, а на самій земельній ділянці були сліди від проїзду транспорту шириною приблизно 3 метри.

6. Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дав аналогічні до показів ОСОБА_3 пояснення. Повідомив, що проживає в м.Тернопіль, з позивачкою знайомий добре, а з відповідачкою не знайомий. 28 вересня 2023 року після приїзду до господарства ОСОБА_1 побачив, що в цей час по земельній ділянці позивачки їхала гужова підвода, хто нею керував йому невідомо. Також помітив, що стежка проходила саме по городі ОСОБА_1 , а не по сусідньому з ним, хоча виражених межових знаків там не було.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

7. Ухвалою суду від 29.03.2023 позовну заяву залишено без руху, позивачці надано строк на усунення недоліків.

8. Ухвалою суду від 18.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10 травня 2023 року.

9. Ухвалою суду від 10.05.2023 підготовче засідання відкладено на 06 червня 2023 року.

10. Ухвалою суду від 06.06.2023 підготовче провадження закрито, призначено до судового розгляду на 19 липня 2023 року.

11. Ухвалою суду від 19.07.2023 судовий розгляд відкладено на 15 серпня 2023 року.

12. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 15 серпня 2023 року судовий розгляд відкладено на 06 вересня 2023 року.

13. В судовому засіданні, яке було призначене на 06 вересня 2023 року оголошено перерву до 28 вересня 2023 року, яке було відкладено на 18 жовтня 2023 року.

14. Відповідачка ОСОБА_2 жодного разу в судове засідання не з`являлась, хоча була повідомлена належним чином про місце, дату та час розгляду справи, зокрема шляхом направлення на зареєстровану адресу проживання судових повісток, ухвал суду, позовної заяви з додатками. Про причину своєї неявки суду не повідомила, своїм правом на подання відзиву на позов не скористалась, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутності на адресу суду не скеровувала.

15. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин.

16. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

17. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

18. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 323087189 від 16.02.2023 ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. 23.09.2021 за № 1185, належить земельна ділянка площею 0,2308 га, кадастровий номер :04:001:0182.

19. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 323087268 від 16.02.2023 ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. 23.09.2021 за № 1183, належить земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер :04:001:0183.

20. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно №27856224 від 09.10.2014 вбачається, що власником земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0030, площею 0,25га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

21. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно №28716440 від 28.10.2014 вбачається, що власником земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0029, площею 0,15га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Тетильківці, Шумського району Тернопільської області є ОСОБА_1 .

22. З витягу про державну реєстрацію прав, виданого КП «Шумське БТІ» №33481051 від 15.03.2012 слідує, що власником житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Право власності виникло на підставі рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 29.12.2011.

23. Судом встановлено, що 18 березня 2023 року ОСОБА_1 через відділення зв`язку ВПЗ 46008 АТ «Укрпошта» зверталась із письмовою заявою від 20.02.2023 до міського голови Шумської міської ради про вирішення земельного спору щодо дотримання гр. ОСОБА_2 вимог добросусідства та вирішення спору про недодержання меж земельних ділянок.

ІV. Оцінка Суду.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, показання свідків дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

24. Позивачка, стверджуючи, що суміжним землевласником ОСОБА_2 було знесено межові знаки, які відмежовують її земельну ділянку, здійснюється незаконне використання належної їй земельної ділянки шляхом проїзду автотранспортом через вказану земельну ділянку, звернулася з позовом до суду про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідачки відновити межові знаки земельної ділянки та заборонити відповідачці користуватись земельною ділянкою позивачки.

25. Стаття 15 ЦК України визначає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

26. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка стверджує про порушення її прав шляхом знесення межових знаків. Предметом позову позивачка визначає «зобов`язати ОСОБА_2 відновити межові знаки земельної ділянки з кадастровим номером: :04:001:0029 та заборонити ОСОБА_2 користуватись земельною ділянкою ОСОБА_1 з кадастровим номером: :04:001:0029».

Тобто до предмета доказування входять обставини щодо:

1) наявності таких межових знаків до моменту їх ймовірного порушення;

2) знесення таких межових знаків з боку відповідача;

3) наявності повноважень у відповідача щодо їх поновлення;

4) що земельні ділянки, належні ОСОБА_2 з кадастровими номерами :04:001:0182 та :04:001:0183, межують з земельною ділянкою позивачки з кадастровий номером :04:001:0029;

5) що саме відповідачка ОСОБА_2 незаконно використовує земельну ділянку позивачки з кадастровий номером :04:001:0029 шляхом проїзду через неї своїм автотранспортом.

Водночас позивачка до матеріалів справи жодних належних та допустимих доказів на підтвердження кожної із зазначених вище обставин не надала.

27. У позовній заяві зазначено, що відповідачкою знесено межові знаки. Проте, на підтвердження вказаних обставин стороною позивача суду не надано будь - яких належних та допустимих доказів ні наявності межових знаків (технічна документація в матеріалах справи відсутня), ні їх пошкодження, чи знищення, чи знесення (будь-які докази відсутні).

28. Згідно із статтею 106 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

29. Статтею 107 ЗК України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

30. Стаття 152 ЗК України визначає такі шляхи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

31. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

32. Механізм встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686 (далі -Інструкція).

33. Згідно з п.2.1 Інструкції, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

34. Відповідно до п. 3.12 Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

35. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок (п. 4.1 Інструкції № 376).

36. Пунктами 4.2, 4.3 Інструкції № 376 встановлено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до ст. 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Таким чином, вимагати можна сприяння у відновленні межових знаків, а не їх відновлення, що є прерогативою виконавця робіт - юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням, мають сертифікованих інженерів - землевпорядників.

37. Позивачкою не надано суду жодного належного та достатнього доказу, який би підтверджував доводи останньої, з яких можна було б встановити факт порушення прав та інтересів позивачки саме відповідачкою.

Як вбачається із інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 16.02.2023 ОСОБА_2 належать земельні ділянки площею 0,2308га, кадастровий номер :04:001:0182 та площею 0,25га, кадастровий номер :04:001:0183, проте в розділі «Опис об`єкта нерухомого майна» не зазначено адреси чи місця розташування даних земельних ділянок, немає також інформації про межування даних ділянок із земельними ділянками позивачки.

Допитані в судовому засідання свідки зі сторони позивачки, жителі АДРЕСА_1 , біля господарства позивачки, побували перед судовим засіданням вперше, стверджують, що бачили на городі позивачки сліди від коліс, а також, що саме в цей час через город позивачки проїжджала підвода, проте, хто керував підводою їм невідомо, з відповідачкою ОСОБА_2 особисто не знайомі.

Суд не бере до уваги надані фотоматеріали, оскільки з таких не вбачається дата їх виготовлення, незрозуміло яку місцевість на них зображено, а також з таких неможливо в достатній мірі зробити висновки про наявність або відсутність обставин, на підтвердження яких такі надані.

38. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи на основі принципу диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

39. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

40. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

41. Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

42. Згідно з ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

43. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, зважаючи на те, що жодних належних та достатніх доказів на підтвердження позовних вимог суду не надано, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

44. Відповідно до частини першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як у задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі, то понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1074 грн. слід покласти на позивача відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та заборону вчинення дій відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК