Справа № 175/112/22
Провадження № 6/175/296/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бойко О.М.

за участю секретаря судового засідання Бабко-Малої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Тетарчук Інни Віталіївни, до стягувача Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла справа за заявою представника боржника ОСОБА_1 адвоката Тетарчук Інни Віталіївни, до стягувача Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Тетарчук І.В. звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про визнання виконавчого листа №175/112/22 від 19.09.2023 року, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області таким, що не підлягає виконанню.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 у справі № 175/112/22 позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором від 14.12.2017 року у розмірі 199 936,72 грн. та судові витрати у розмірі 3 451,90 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

12.09.2023 року, в межах строку на апеляційне оскарження представник відповідача адвокат Тетарчук І.В. подала апеляційну скаргу на рішення суду від 16.08.2023 року, яке не набрало законної сили. Скарга була подана засобами поштового зв`язку та отримано судом 18.09.2023 року, згідно довідки про відстеження поштового відправлення.

19.09.2023 року на виконання рішення суду від 16.08.2023 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист у справі №175/112/22.

03 жовтня 2023 року Дніпровським апеляційним судом було відкрито провадження, про що було повідомлено сторін, в тому числі АТ КБ «Приватбанк» через засоби електронного суду.

Проте, 04 жовтня 2023 року стягувач АТ КБ «Приватбанк» звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження та того ж дня приватним виконавцем Нордіо В.В. було відкрито виконавче провадження №72945384 за виконавчим листом №175/112/22 від 19.09.2023 року та зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно, стягнено з боржника виконавчий збір у розмірі 20 338,86 грн., накладено арешт на все майно та грошові кошти в межах суми стягнення.

Тобто, заявник вказує, що стягувачем було розпочато примусове стягнення в період не набрання рішенням суду законної сили, а тому заявник просить суд визнати виконавчий лист виданий 19.09.2023 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області по цивільній справі №175/112/22 таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання сторони не з`явились

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, дослідивши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, її обґрунтування, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку про задоволення заяви із наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 у справі № 175/112/22 позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором від 14.12.2017 року у розмірі 199 936,72 грн. та судові витрати у розмірі 3 451,90 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погодившись із таким рішенням суду ОСОБА_1 12.09.2023 року звернувся до Дніпровського апеляційного суду, у встановлений законом строк, із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

04.10.2023 року стягувач АТ КБ «Приватбанк», отримавши 03.10.2023 року засобами електронного суду ухвалу Дніпровського апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження по справі №175/112/22, звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження та того ж дня приватним виконавцем Нордіо В.В. було відкрито виконавче провадження №72945384 за виконавчим листом №175/112/22 від 19.09.2023 року.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Зокрема, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, повністю або частково, якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Відповідно до змісту вказаної вище норми ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 винесеній у справі № 2-4671/11.

Також Верховним Судом у постанові від 19.01.2023 по справі № 824/2/22 викладено висновок, що у зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом. Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц (провадження № 61-43447св18), від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20 (провадження № 61-10482ав21), від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001 (провадження № 61-1762ав22).

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, безпосередньо пов`язане із питанням набрання судовим рішенням законної сили, одним із проявів якого є реалізованість судового рішення.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що виконавчий лист було видано помилково, оскільки видача виконавчого листа була здійснена за рішенням, яке не набрало законної сили.

Враховуючи вищевикладене, доводи заявника про наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 року у справі №175/112/22 не набрало законної сили, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою до Дніпровського апеляційного суду засобами поштового зв`язку 13 вересня 2023 року (направлено апеляційну скаргу). А ухвалою від 22 вересня 2023 року Дніпровський апеляційний суд витребував цивільну справу із Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. Тому є підстави для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, як виданого помилково.

Керуючись нормами статей 260, 432 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Тетарчук Інни Віталіївни, до стягувача Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий лист №175/112/22 від 19.09.2023 року виданий на підставі Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 року таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Суддя Бойко О.М.