Справа №295/9177/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.

за участі секретаря судового засідання Карпішиної С.С.,

представників позивача Півоварової С.І., Ружковського А.Л.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного підприємства «КВЖРЕП №8» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ПП «КВЖРЕП №8» звернулося до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що відповідач зареєстрований, проживає та є співвласником багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач, мешкаючи за вказаною адресою, користується послугами з управління багатоквартирним будинком, які надає ПП «КВЖРЕП №8», та отримує пільгу в розмірі 50% як ветеран військової служби. Від наданих послуг ОСОБА_1 не відмовлявся. Відповідач знаходиться в договірних зобов`язаннях з позивачем, що підтверджується договором №5-38 від 10.06.2018 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Планова ціна послуги з управління багатоквартирним будинком в житловому будинку АДРЕСА_2 визначена за результатами конкурсу на рівні ціни, запропонованій в конкурсній документації переможцем конкурсу ПП «КВЖРЕП №8», та становить 4,44 грн./кв.м.заг.площі. Сума нарахування в червні 2018 року 212,88 грн. розрахована за період з 10.06.2018 року по 30.06.2018 року з дати укладення договору на надання послуги з управління багатоквартирним будинком. В діючих до 01.02.2019 року цінах на послуги з управління багатоквартирними будинками запланована мінімальна заробітна плата на рівні 3 723,00 грн. та прожитковий мінімум для працездатних осіб 1 762,00 грн. Із 01.02.2019 року в житлових будинках, які обслуговує підприємство, запроваджено нові ціни з управління багатоквартирними будинками у зв`язку з тим, що з 01.01.2019 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року введена мінімальна заробітна плата у розмірі 4 173,00 грн. та новий прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921,00 грн. Законодавче підвищення мінімальної заробітної плати призвело з 01.01.2019 року до суттєвого підвищення фонду оплати праці та збитків підприємства, оскільки позивач із січня 2019 року вимушений проводити доплати своїм працівникам за виконану місячну норму праці до рівня мінімальної заробітної плати 4 173,00 грн. Враховуючи п. 12 договору №5-38 від 10.06.2018 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком по вул. Перемоги, 54 ПП «КВЖРЕП №8» провело коригування ціни відповідно до нових рівнів законодавчо встановлених: мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Однак, з 10.06.2018 року по теперішній час відповідач не сплачує кошти за отримані послуги та має заборгованість станом на 01.06.2019 року за послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 2 295 грн. 90 коп. Позивач звертає увагу у позові, що ним проводились поточні ремонти внутрішньо будинкових мереж водопостачання, водовідведення, теплопостачання, електропостачання згідно планів та заявок мешканців, щоденно прибиралися та прибираються під`їзди та прибудинкова територія. Разом з тим боржник на попередження не реагує, хоча продовжує отримувати послуги, які надавались та надаються якісно, вчасно та в повному обсязі, від наданих послуг не відмовляється.

З огляду на викладене у позові, ПП «КВЖРЕП №8» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 2 295,90 грн.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Слюсарчук Н.Ф. від 03 липня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем ОСОБА_1 надано відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що ніяких договірних відносин про надання йому послуг з управління багатоквартирним будинком з позивачем не було, договору №5-38 від 10.06.2018 року з його участю взагалі не існує. За словами відповідача, квитанції позивача по його квартирі він повертав, так як не знаходився з підприємством у договірних відносинах. Послуги були настільки неякісними, що призвело до складання великої кількості актів. Однією з підстав не оплачування квитанцій позивача було і те, що з червня 2018 року по 1 листопада 2018 року він не міг користуватися послугами позивача, так як з дружиною знаходився за межами м. Житомира (т. 1 а.с. 96-101).

У відповіді на відзив представник позивача не погодилася із запереченнями відповідача. Вказала, що на підставі ст. 27 Закону України від 24.06.2004 року «Про житлово-комунальні послуги», постанови КМУ від 21.07.2005 року №631 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг» та ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» було прийнято рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 09.10.2008 року №709 «Про затвердження Переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Житомирі, право здійснення яких виборюється на конкурсних засадах, та Порядку проведення конкурсу з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Цим рішенням виконавчого комітету міської ради було затверджено Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Житомирі, право здійснення яких виборюється на конкурсних засадах. ПП «КВЖРЕП №8» проводило поточні ремонти внутрішньо будинкових мереж водопостачання, водовідведення, теплопостачання, електропостачання згідно планів та заявок мешканців. Представник приватного підприємства звертала увагу на щоденне прибирання під`їздів й прибудинкової території та на значне перевищення вартості робіт з поточних ремонтів мереж їх планової вартості відповідно до тарифів. Згідно Законів «Про житлово-комунальні послуги» та «Про захист прав споживачів» особа, яка регулярно сплачує за житлово-комунальні послуги, але не отримує їх, має право звернутися до виробника із вимогою поновити надання послуг. Для того, щоб засвідчити факт ненадання послуг, потрібно скласти у письмовій формі відповідний акт. Без таких актів у кожному конкретному випадку усі претензії до виконавця послуг є абсолютно безпідставні. Або коли споживач у суді заявляє про те, що послуги йому не надавалися, - він повинен це чимось довести. За словами позивача, чинним законодавством визначено порядок складання актів-претензій та їх подання виконавцеві послуг і тільки такі претензії можуть бути прийняті виконавцем або судом у якості доказів. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно з судовою практикою факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Для звільнення від оплати комунальних послуг особа повинна відмовитись у встановленому порядку від таких послуг та не користуватися ними де-факто, а не посилатися лише на відсутність договору та неналежну якість (т. 1 а.с. 141-143).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17.12.2019 зупинено провадження у цивільній №295/9177/19 справі за позовом ПП «КВЖРЕП №8» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до набрання законної сили рішення суду по справі №295/11735/19 за позовом ОСОБА_1 до ПП "КВЖРЕП №8" про визнання відсутності договірних відносин з відповідачем.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 12 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до свого провадження, поновлено провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.10.2022 заяву про уточнених позовних вимог ПП «КВЖРЕП №8» від 05.08.2022 залишено без розгляду, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку на пред`явлення зустрічного позову відмовлено та зустрічний позов ОСОБА_1 до ПП «КВЖРЕП №8» про визнання недійсним договору та визнання неправомірними дій повернуто ОСОБА_1 .

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Суду пояснили, що відповідач має 50% пільгу за послуги, в будинку по АДРЕСА_2 є все: вода, світло, газ, все прибирається, ОСОБА_1 користується усіма послугами і не платить за них, на сьогодні сума боргу становить близько 14 тис.грн. Представники звертали увагу, що надані відповідачем акти-претензії складені з порушенням законодавства України та жодного акту-претензії, який би відповідав постанові КМУ, в справі немає. Відповідач як власник квартири повинен нести витрати на утримання спільного майна, повинен сплачувати за надані послуги незалежно від договірних відносин. У свою чергу проживання за іншою адресою впливає на перерахунок послуг по вивозу сміття, а щодо квартплати підстав для перерахунку немає. За словами представників позивача, ОСОБА_1 не довів не надання або надання неякісних послуг, при цьому договір №5-38 від 10.06.2018 року є дійсний.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, визнав наявність у нього пільги на оплату послуг з управління багатоквартирним будинком у 50% із 1989 року та пояснив, що сам договір №5-38 від 10.06.2018 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком не відповідає чинному законодавству та був надісланий відповідачу тільки 17.12.2019 року. Звертав увагу, що якісних послуг не отримував, тому за них не сплачував, а до 31.10.2018 року взагалі проживав в с. Березівка в садівницькому товаристві «Зелений гай».

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надала пояснення про те, що послуги надаються несвоєчасно та неякісно, перерахунок позивачем вчасно не робиться, прибиральник виконує значно менший обсяг роботи ніж необхідно та зборів щодо узгодження кошторису за послуги в 2019 року не було. При цьому свідок визнала, що сміття з підвалу вивезли.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, допитавши свідка, вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5, 90 том 1).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 25.05.2018 №549 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків», приватне підприємство «КВЖРЕП № 8» призначено управителем багатоквартирних будинків по об`єкту конкурсу (група будинків) № 5 (а.с. 10 том 1).

До вищевказаного переліку житлових будинків, а саме до об`єкту конкурсу (групи будинку) № 5 за порядковим номером 38 організатором конкурсу було включено багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_2 , оскільки на момент затвердження такого переліку (04 квітня 2018 р.) його співвласниками не було створено об`єднання співвласників багатоквартирних будинків, а також ними не направлялися протоколи зборів співвласників багатоквартирного будинку про обрання управителя даним багатоквартирним будинком, що передбачено Порядком зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та розміщення інформації про рішення, прийняті такими зборами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 109 (Наказ управління житлового господарства Житомирської міської ради від 04 квітня 2018 р. № 15-В «Про затвердження переліку об`єктів конкурсу з призначення управителів багатоквартирних будинків» затверджено перелік об`єктів конкурсу з призначення управителів багатоквартирних будинків»).

Відповідні обставини були також встановлені Житомирським апеляційним судом у справі №295/11735/19 (постанова від 06.06.2022) за позовом ОСОБА_1 до ПП «КВЖРЕП № 8», Виконавчого комітету Житомирської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог Управління житлового господарства Житомирської міської ради, Кабінету Міністрів України про визнання відсутності договірних відносин з відповідачем, визнання договору недійсним та стягнення моральної шкоди.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом договору від 29 травня 2018 року №5-38 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеного між ПП «КВЖРЕП №8» як управителем та від імені співвласників в.о. начальника управління житлового господарства Житомирської міської ради Оніщенком А.А., ПП «КВЖРЕП №8» зобов`язалося надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а співвласники зобов`язалися оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Список Співвласників і загальна площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, станом на дату укладення договору, зазначаються у додатку 1 до договору, що формується попереднім виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управителем, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, іншою організацією та є невід`ємною його частиною (а.с. 7-9, 199-208 том 1).

Згідно з додатком №1 до договору №5-38 співвласником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 .

На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , згідно якого станом на 01 червня 2019 року рахується заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 2 295 грн. 90 коп. (а.с. 6).

У частині третій статті 3 ЦПК України вказано, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За визначенням, наданим у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (стаття 2 Закону).

За змістом пункту 1 частини першої статі 5 Закону послуга з управління багатоквартирним будинком відноситься до житлово-комунальних послуг. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до пунктів 1, 5, 8, 9 частини першої, пунктів 1, 5 частини другої статті 7 Закону споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку, складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт. Споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з пунктами 1, 2, 5 частини другої статті 8 Закону виконавець зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг.

При цьому факт ненадання послуги або зниження якості наданої послуги (що є порушенням умов договору у розумінні статей 526, 530 ЦК України) повинен бути зафіксований належним чином.

Так, стаття 27 Закону передбачає, що у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).

Судом встановлено, що відповідач неодноразово звертався із заявами, скаргами та актами-претензіями до позивача щодо ненадання або надання не в повному обсязі окремих житлово-комунальних послуг.

Частина перша статті 1 ЦК України визначає, що особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з частини другої статті 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язання лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобов`язання.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2013 року № 970 (далі Порядок № 970), виконавці ведуть облік доходів, витрат та кількісних і якісних показників надання послуг щодо кожного будинку та кожної складової тарифу окремо.

Пункт 6 Порядку № 970 передбачає, що обсяг фактично наданих послуг та виконаних робіт, пов`язаних з їх наданням, повинен бути підтверджений відповідною первинною документацією, що зберігається у виконавця, зокрема наказами підприємства, табелем обліку робочого часу, розрахунковими листками нарахування заробітної плати робітникам, нарядами-завданнями, актами списання матеріалів, матеріальними звітами майстрів, актами виконаних робіт постачальних та підрядних організацій, документами, що підтверджують технічні показними будинку тощо.

Виконавець оприлюднює склад фактично понесених витрат та обсяг запланованих і виконаних робіт та повідомляє споживачам про економію коштів і плани щодо їх використання на власному веб-сайті та/або в інший визначений ним спосіб (пункт 10 Порядку № 970).

Пункт 11 Порядку № 970 визначає, що у разі надходження від споживачів за формою згідно з додатком 1 та прийняття виконавцем рішення про їх задоволення перерахунок проводиться протягом наступного місяця з дати отримання виконавцем акту-претензії. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 2. Перерахунок за актом-претензією проводиться для усіх споживачів будинку, яким не були надані послуги. Невиконання певного виду робіт, пов`язаних з наданням послуг, у зв`язку із ненастанням строку їх виконання за планом або графіком, складеним виконавцем, не є підставою для проведення перерахунку за актом-претензією.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Суд враховує, що позивачем була надана документація на підтвердження обсягу фактично наданих послуг та виконаних робіт, пов`язаних з їх наданням (т. 1 а.с. 218 т. 2 а.с. 43).

Натомість доводи відповідача про те, що між сторонами не було укладено договору про надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій, на переконання суду, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.

У частині першій статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Суд касаційної інстанції неодноразово у своїх постановах зазначав, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанови Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 686/14833/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц).

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У свою чергу, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Суд також враховує відсутність у матеріалах справи доказів відмови відповідача від послуг з управління багатоквартирним будинком, відсутність доказів ненадання або надання не в повному обсязі (зниження якості) житлово-комунальних послуг у вигляді, зокрема актів-претензій, оформлених відповідно до вимог чинних на момент виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів.

Щодо посилання ОСОБА_1 на наявність підстав не оплачувати житлово-комунальні послуги за період із червня 2018 року по 01 листопада 2018 року, коли він не користувався послугами позивача, так як з дружиною знаходився за межами м. Житомира, суд зауважує, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

На підтвердження зазначеної обставини відповідачем вже під час судового розгляду була долучена довідка обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Зелений гай» від 23.08.2019, зі змісту якої вбачається, що члени кооперативу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період літа-осені 2018 року дійсно проживали в своєму дачному будинку по АДРЕСА_4 вказаного кооперативу (т. 1 а.с. 150). Оскільки відповідачем не надано доказів звернення до позивача із заявою про не проживання у квартирі АДРЕСА_3 на час існування спірних правовідносин та що він бажає припинити отримання житлово-комунальних послуг на певний період, зокрема, на час його відсутності за вказаною адресою у м. Житомирі, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від оплати житлово-комунальних послуг за згаданий період.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи, надані сторонами на підтвердження їх наявності (відсутності) докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ПП «КВЖРЕП №8», у зв`язку із чим задовольняє їх у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 614, 901, 903 ЦК України, ст.ст. 2-5, 10-13, 76-82, 141, 264, 265, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «КВЖРЕП №8» заборгованість за надані послуги в сумі 2 295 грн. 90 коп. та судовий збір в сумі 1 921 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне підприємство «КВЖРЕП №8», місцезнаходження: 10030, м. Житомир, вул. Київська, 43 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Дата складання повного судового рішення 31.10.2023.

Суддя