Справа № 464/5966/23
пр.№ 2-о/464/177/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2023 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

при секретарі судових засідань БРИНОШ А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 травня 2016 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного территориального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №566.

Заяву мотивують тим, що від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, нормальні здорові шлюбні відносини між ними не можуть бути поновленні. Між сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання дітей, участі у їх вихованні та утриманні, про що посвідчили у нотаріуса договір, відповідно до умов якого діти залишаються проживати з матір`ю, при цьому батько має право бачитись та спілкуватись з ними в порядку, що визначений у договорі, яким також визначено розмір та порядок сплати ним аліментів на дітей. Просять розрівати шлюб, який існує формально.

Сторони у судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомили. Заявник ОСОБА_4 подав заяву про розгляд заяви у його відсутності.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

26 вересня 2023 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку окремого провадження та призначено до судового розгляду на 16 жовтня 2023 року.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року відкладено розгляд заяви до 30 жовтня 2023 року, у зв`язку з неявкою сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

У відповідності до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи, зокрема, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 05 травня 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 05 травня 2016 року зареєстрували шлюб у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №566, прізвища дружини після реєстрації шлюбу визначено ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилась донька ОСОБА_9 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14 вересня 2016 року, та 15 листопада 2018 року син ОСОБА_10 , відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 27 листопада 2018 року.

Крім того, 04 вересня 2023 року між сторонами посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Романчук Василик В.Р. договір щодо визначення місця проживання дітей, участі у їх вихованні та утриманні.

Відповідно до обставин, викладених у заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторін будувати у подальшому сімейні стосунки через різні погляди на життя та відношення до інституту сім`ї, внаслідок яких втрачено почуття любові, поваги у подружжя, припинено подружні стосунки, не ведеться спільне господарство, шлюб існує формально.

Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Положення ст.24 СК України визначають, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя.

Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «Приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява N 44647/98).

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Матеріалами справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і відновлювати їх вони не мають наміру.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя та права їх дітей.

Згідно з ч.4 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

З огляду на те, що від дня подання заяви сплинув один місяць, заявниками її не відкликано, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, заявники наполягають на розірванні шлюбу, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки такий носить виключно формальний характер.

Керуючись ст.ст.258, 259, 265, 268, ч.3 ст.293, 354 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 05 травня 2016 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного территориального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №566.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК