Справа№ 953/7630/22

"17" жовтня 2023 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючої судді - Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судових засідань - Кот Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
26.12.2022, ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Лисенко О.В., звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18 квітня 1986 року, його батько ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_3 . ОСОБА_3 проживала у шлюбі разом з ОСОБА_4 до моменту його смерті у листопаді 2002 року. Вказує, що у позивача з ОСОБА_3 склалися теплі сімейні відносини, він ставився до неї, як до своєї матері, тому після смерті батька та в силу похилого віку ОСОБА_3 , він був вимушений переїхати до неї за адресою: АДРЕСА_2 , щоб піклуватись про неї та доглядати її. Вихідні і відпустки ОСОБА_3 проводила разом з позивачем в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де були створені всі умови її проживання та відпочинку. Зазначає, що з моменту смерті його батька, зважаючи на мізерну пенсію ОСОБА_3 та відсутність інших родичів, позивач дбав та піклувався про неї, допомагав по господарству, сплачував її лікування та комунальні платежі. Фактично з листопада 2002 року вони проживали однією сім`єю, що підтверджується обставинами, встановленими рішенням Валківського районного суду Харківської області від 24.01.2022 року у цивільній справі №615/1429/21.
Позивач вважає, що оскільки довіреність від 12.04.2016 року та договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , реєстровий номер №1098 від 18.04.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Остапенко Є.М., не відповідають вимогам ст. 203 ЦК України так, як вони вчинені після смерті ОСОБА_3 , ці правочини є нікчемними та були вчинені з метою протиправного заволодінням майном, яке належало померлій. У зв`язку з чим, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01.02. 2021 у цивільній справі №640/6513/19, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 02.08.2021 , скасовано державну реєстрацію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , реєстраційний номер №1098 від 18.04.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Остапенко Є.М.
Щодо відповідача, а саме ОСОБА_2 , який звернувся до Одинадцятої ХДНК з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , позивач пояснити нічого не може, оскільки уявлення не має хто ця людина, звідки вона з`явилась, і чому звернулась до нотаріальної контори, сфера обслуговування якої є Московський район м. Харкова, хоча померла ОСОБА_3 проживала в Київському районі м.Харкова, для позивача залишається загадкою, ніхто із сусідів та близьких друзів померлої цю людину не знає.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 26.12.2022 визначено головуючого суддю: Садовського К.С.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2022 відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.03.2023 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів з П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори та з архіву Київського районного суду м.Харкова.
31.03.2023, на виконання ухвали суду надано матеріали цивільної справи №640/6513/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Купровська Яна Миколаївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про скасування державної реєстрації правочину, для огляду у судовому засіданні.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова, 12.04.2023 визначено головуючу суддю у справі Лисиченко С.М. Підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: звільнення з посади, Відповідно до п.2.3.50 Положень про автоматизовану систему документообігу суду винятково у разі, коли суддя у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи (рішення Вищої ради правосуддя №325/0/15-23 від 11.04.2023 «Про звільнення ОСОБА_9 з посади судді Київського районного суду м.Харкова у відставку»).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2023 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - прийнято до провадження судді Київського районного суду м.Харкова Лисиченко С.М., призначено підготовче засідання.
Позивач та його представники - адвокат Лисенко О.О., Стрикаль М.В. в судове засідання не з`явилися, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. 13.09.2023, представником позивача - адвокатом Стрикаль О.О. подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає задовольнити. Проти заочного порядку розгляду справи не заперечують.
Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та день розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, на адресу суду надійшла заяву про розгляд справи за відсутності її представника.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за його відсутності та згідно із частиною 4 статті 223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах даної справи та справи №640/6513/21, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що 01.04.2016 складено відповідний актовий запис №5053.
Зазначений факт підтверджується даними свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , видане 01.04.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції.
ОСОБА_3 , на час смерті на праві власності належала квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Зазначений факт підтверджується даними свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.05.1996 органом приватизації житлового фонду Харківського електромеханічного за №364.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою від 28.09.2016 про прийняття спадщини, після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана заява 04.10.2016 зареєстрована у Одинадцятою Харківської державною нотаріальною конторою ТУЮ у Харківській області та долучена до спадкової справи №461/2016.
04.08.2017, державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державною нотаріальної контори Зімницька В.М., відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_4 , після смерті ОСОБА_10 , оскільки у нього були відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, яка згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.07.2017 року №93141829 належить іншій особі, також відсутній родинний зв`язок з померлою. Повідомлено, що в спадковій справі крім його заяви, є заява про прийняття спадщини іншою особою.
Зазначений факт підтверджується даними постанови, яка прийнята 04.08.2017 державним нотаріусам Одинадцятої Харківської державною нотаріальної контори Зімницькою В.М за №506002/31.
Згідно даними документів, які містяться у спадковій справі №461/2016, яка відкрита після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини, також звернувся ОСОБА_2 .
Даних щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , у суду немає.
18.04.2016 між ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діяв ОСОБА_7 на підставі довіреності від 12.04.2016, посвідченої приватним нотаріусом ХМНО Купровською Я.М. (надалі - Довіреність від 12.04.2016), та ОСОБА_8 , укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , відповідно до якого ОСОБА_3 продала ОСОБА_8 вищезазначену квартиру за 628 200,00грн. (надалі Договір купівлі продажу від 18.04.2016).
Рішенням Київського районного суду від 01.02.2021 у справі № 640/6513/19, яке набрало законної сили, встановлено факт нікчемності правочинів: Довіреності від 12.04.2016 та Договору купівлі-продажу від 18.04.2016, оскільки вони вчинені після смерті ОСОБА_3 . Скасовано державну реєстрацію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 1098 від 18.04.2016, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Крім того, за результатами розгляду справи № 640/6513/19, судом встановлено, що у провадженні Київського районного суду м.Харкова, перебуває кримінальне провадження №001392 від 03.11.2017 за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 за частиною 4 статті 190 КК України, які заволоділи шляхом обману спірною квартирою, на підставі Договору купівлі-продажу від 18.04.2016 та Довіреності від 12.04.2016.

Даних щодо стадії розгляду судом кримінального провадження №001392 від 03.11.2017, у суду немає.

Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №346125662 від 12.09.2023, відсутні відомості щодо зареєстрованого права власності або іншого речового права на квартиру АДРЕСА_4 . Мається запис про обтяження - арешт нерухомого майна, яке зареєстроване 05.05.2016 на підставі ухвали Московського районного суду м.Харкова від 05.05.2016 у справі № 6443/5340/16-к. Особа, в інтересах якої встановлено обтяження - Московський відділ поліції ГУНП в Харківській області.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 24.01.2022 у справі №615/1429/21, яке набрало законної сили, встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не менш як 5 років до часу відкриття спадщини спільно проживав однією сім`єю із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (стаття 392 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що відповідно до положень статей 1216,1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із статтею 218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( частини 1,2 статті 220 Цивільного кодексу України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина 1 статті 1222 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статей 1268,1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері ( стаття 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадщину за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (стаття 1263 ЦК України). У четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ( стаття 1264 ЦК України). У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступень споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї ( стаття 1265 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною 2 статті 1269 Цивільного кодексу України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1270 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що суб`єктивне цивільне право на прийняття спадщини існує в межах строків, установлених статтею 1270 Цивільного кодексу України.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 328 Цивільного Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування.

Перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців посвідчується свідоцтвом про право на спадщину (статті 1296 Цивільного кодексу України), отримання якого є правом спадкоємця, водночас норма частини 1 статті 1297 ЦК України зобов`язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Покладаючи на спадкоємців обов`язок отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, законодавець тим самим забезпечує їх можливістю реалізовувати набуте право власності щодо успадкованого нерухомого майна.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України.

Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини , встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що ОСОБА_3 за життя заповіт не склала, у зв`язку з чим, спадкування спадщини після її смерті здійснюється за законом, за правилами, встановленими нормами глави 86 книги шостої Цивільного кодексу України.

З матеріалів спадкової справи №461/2016, заведеної Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 звернулися із заявами про прийняття спадщини:

- ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 . Заява зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №1155, на підставі якої було заведено спадкову справу №461/2016;

- 28.09.2016 ОСОБА_1 .Заява надійшла до державної нотаріальної контори поштовим зв`язком 04.10.2016 за вх.№3525/02-14 та зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №2681.

Інших заяв від спадкоємців про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не надходило. Свідоцтво про право спадщини не видавалося.

Суд зазначає, що ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , у встановлений законом строк. Разом з цим, у суду відсутні будь-які документи, які б підтверджували факт споріднення останнього із померлою ОСОБА_2 , а також те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем померлої, в розумінні положень статей 1260-1266 ЦК України.

В межах розгляду даної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , є спадкоємцем четвертої черги, та, відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину.

Зазначений факт підтверджується обставинами, встановлені рішенням Валківського районного суду Харківської області від 24.01.2022 у справі № 615/1429/21, яке набрало законної сили, які відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи.

З огляду на зазначене, судом встановлено, оскільки не спростовано відповідачем, що єдиними спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , є ОСОБА_1

04.08.2017, державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державною нотаріальної контори Зімницька В.М., відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_4 , після смерті ОСОБА_10 , оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, яка згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.07.2017 року №93141829 належить іншій особі, також відсутній родинний зв`язок з померлою. Повідомлено, що в спадковій справі крім його заяви, є заява про прийняття спадщини іншою особою.

Зазначені дії приватного нотаріуса узгоджуються з положенням статей 46,49 Закону України «Про нотаріат» та підпунктами 4.14,4.15,4.18 пункту 4 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 20.02.2012 №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 285/20595, відповідно до яких видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

В межах розгляду даної справи встановлено, що після смерті ОСОБА_14 , належна їй на праві власності квартири АДРЕСА_4 , була відчужена ОСОБА_11 на підставі нікчемного договору. У зв`язку з чим, рішенням Київського районного суду від 01.02.2021 у справі № 640/6513/19, яке набрало законної сили, скасовано державну реєстрацію договору купівлі-продажу зазначеної квартири, реєстраційний номер 1098 від 18.04.2016, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.

Зазначений факт підтверджується обставинами, встановлені рішенням Київського районного суду від 01.02.2021 у справі № 640/6513/19, яке набрало законної сили, які відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи.

З огляду на зазначене, те, що скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, відповідні права повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, суд приходить до висновку, що до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_14 , входить квартира АДРЕСА_4 , яка належала останній на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого28.05.1996 органом приватизації житлового фонду Харківського електромеханічного за №364.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України у пункті 23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, а також Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі відмови нотаріусу у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_14 є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Враховуючи зазначене, те, що позивач, як спадкоємець четвертої черги в установленому законом порядку прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_14 , разом з цим позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину, зокрема, отримати свідоцтво про права на спадщину за законом, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair.

Відомості щодо учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

представник позивача: адвокат Лисенко Олена Василівна, ІНПП:, адреса: АДРЕСА_5 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_6 ;

третя особа: П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, , адреса: м.Харків, вул. Валентинівська, 27-г.:

Суддя- С.М. Лисиченко