Справа № 755/7396/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

27 жовтня 2023 року

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді Будзан Л.Д.,

за участю: секретаря судового засідання Соколовської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна в сумі 140166 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що між ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 29.06.2020 укладено договір оренди майна з правом викупу №006, відповідно до умов якого орендодавець зобов`язується передати орендареві в строкове платне володіння та користування майно, а саме Sofa/cor AMELY Tokio Grey, вартістю 30948 грн., з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених у договорі, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Вважає, що 29.06.2020 відповідач фактично отримав від ТОВ «Будинок комфорту» у строкове володіння та користування Об`єкт оренди. Станом на дату подачі позову відповідач не виконує належним чином умови Договору, а саме не сплачує орендні платежі й самовільно продовжує користуватися Об`єктом оренди. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору оренди у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 140 166,00 грн. У зв`язку із викладеним, просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути заборгованість та суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Подільського районного суду від 11.07.2023 відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, копію якої сторонами отримано у встановлений законом строк.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.09.2023 здійснено перехід вказаної цивільної справи із розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у розгляд в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної заяви, останній просить справу слухати у його відсутність та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності учасників процесу.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 29.06.2020 укладено Договір №006 оренди майна з правом викупу.

Відповідно до п. 5.1 договору сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно відповідно до графіку платежів, узгодженого сторонами у договорі.

Згідно з п. 7.2 договору викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди відповідно до п. 4.1 цього договору здійснюється за умови належної сплати всіх орендних платежів.

Відповідно до розділу 1 Додатку 1 до Договору оренди майна з правом викупу №006 від 29.06.2020, сторонами погоджено дані щодо об`єкту оренди, його вартість, строк оренди, розмір щомісячного платежу, зокрема загальна вартість об`єкту оренди Sofa/cor AMELY Tokio Grey становить 25790 грн (без врахування ПДВ), 30948 грн(з врахуванням ПДВ), строк оренди складає 12 місяців, щомісячний платіж становить 2 579,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони у п.8.1 Договору визначили, що у випадку порушення зобов`язань за договором вони несуть відповідальність, визначену договором та чинним законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в обумовлений сторонами строк не повернув орендоване майно та не сплачував оренду плату протягом строку оренди (24 місяці), що також, на думку позивача, є строком прострочення орендних платежів, у зв`язку із чим позивач звернувся до відповідача із повідомленням - про розірвання договору, повернення об`єкта оренди та сплати орендних платежів.

Так, відповідно до п.6.4.6 Договору у разі припинення договору, в тому числі і в разі одностороннього його розірвання за ініціативи орендодавця, орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані , у якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу. Якщо орендар не виконує обов`язку повернення об`єкта оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря сплатити неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення (п. 6.4.6 договору).

Отже, сплата неустойки передбачена за не виконання орендарем обов`язку щодо повернення об`єкта оренди в разі одностороннього розірвання договору чи припинення такого договору.

За прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця штраф у сумі 75,00 грн за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, а також пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення, починаючи з другого дня такого прострочення, але не більше 50 % від загальної суми прострочення орендних платежів за цим договором (п. 8.4 договору).

Судом встановлено, що на виконання умов договору оренди майна, орендодавцем передано орендарю об`єкт оренди, що підтверджується актом приймання-передачі товару №006 від 29.06.2020.

Додатком № 1 від 29.06.2020 до договору, між сторонами погоджено графік щомісячних орендних платежів за період з 29.07.2020 року по 29.06.2021, загальний щомісячний платіж у сумі 2579,00 грн.

Будь-яких даних щодо здійснення орендарем орендної плати за договором судом не встановлено.

З розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, вбачається, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди становить у розмірі 140 166,00, з яких: 30 948,00 - заборгованість по орендній платі за період строку оренди (12 місяців) (12*2579,00 грн (щомісячний платіж); 61 896,00 грн неустойка у відповідності до п. 6.4.6 договору (12 (строк оренди)*2579,00 грн (щомісячний платіж)*2 (подвійна орендна плата); 16 374,00 грн штраф згідно з п. 8.4, 8.5 договору (75,00 грн (штраф за кожен факт прострочення оплати орендних платежів)*12 (кількість місяців пропущених платежів)+(30 948,00 грн (сума прострочених орендних платежів)*50/100%), 30 948,00 грн. - вартість об`єкта оренди (регламентується п. п. 8.5, 8.7 договору).

Цей розрахунок заборгованості приймається судом до уваги, як вірний, оскільки доказів зворотного відповідачем не подано.

Разом із тим, щодо стягнення розміру неустойки (пені), суд дійшов наступного висновку.

Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За таких обставин, суд дійшов переконання про необхідність застосування у даному випадку до спірних правовідносин положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки у даному випадку розмір неустойки значно більший від розміру суми заборгованості по орендній платі, та на вказаній підставі зменшити розмір неустойки до 30 948,00 грн.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постанові ВПВС від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц; постанові ВПВС від 21.08.2019 у справі №727/9352/17.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості об`єкту оренди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивач у розрахунку заборгованості наводить необхідність стягнення з відповідача на користь позивача вартість об`єкта оренди у розмірі 30 948,00 грн у відповідності до п. п. 8.5, 8.7 договору.

Відповідно до повідомлення позивача від 29.05.2021 про розірвання договору, повернення об`єкту оренди та сплати орендних платежів, адресованого ОСОБА_1 , судом встановлено, що у зв`язку із невиконанням вами умов договору орендодавець повідомляє орендаря про розірвання договору 27.06.2021, а тому вимагає негайно повернути об`єкт оренди, сплативши при цьому оренду плату у розмірі 30 948,00 грн. із зазначенням того, що у разі неповернення вказаних коштів, орендодавець вимушений буде звернутися до суду, де на відповідача буде покладено додаткові стягнення у виді штрафу, пені і інших платежів.

Відповідно до п. 8.5 договору, у разі не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору орендодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку, а орендар зобов`язаний сплатити нараховану орендну плату, додатково сплатити штраф у розмірі 50 % вартості об`єкта оренди, та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною відповідно до п. 1.3 цього договору, або повернути об`єкт оренди.

Отже, у повідомленні від 29.05.2021 орендодавцем запропоновано орендарю повернути об`єкт оренди.

Згідно з п. 8.7 договору, у випадках, передбачених п. 6.1.2 цього договору, орендодавець повинен повідомити орендаря про розірвання договору за 15 днів до фактичної дати такого розірвання. В такому випадку нарахування орендної плати не здійснюється та орендар зобов`язаний сплатити орендну плату за весь період фактичного користування об`єктом оренди з урахуванням п. 5.2 цього договору та викупити об`єкт оренди.

Таким чином, розмір вартості об`єкта оренди орендодавець просить стягнути з орендаря у відповідності до п. 8.7 у зв`язку із наявністю умов передбачених п. 6.1.2 цього договору.

Відповідно до п. 6.1.2 договору, орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей договір, якщо: орендар користується об`єктом оренди всупереч умовам цього договору або призначенню об`єкта оренди; орендар своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження об`єкта оренди або об`єкт оренди був пошкоджений; орендар без дозволу орендодавця передав обєкт оренди у користування іншій особі.

За таких обставин, підстави для розірвання договору оренди в односторонньому порядку, наведені у п. 8.5 та у п. 8.7 договору є різними підставами, оскільки п. 8.5 договору стосується не здійснення сплати орендарем орендної плати, а п. 8.7 - щодо користування об`єктом оренди.

З повідомлення від 29.05.2021 вбачається, що орендарю повідомлено про розірвання договору в односторонньому порядку у відповідності до п. 8.5 договору та, зокрема зазначено про повернення об`єкта оренди, а не про його викуп у відповідності до п. 8.7 цього договору, про що вказано у розрахунку заборгованості, наведеного у позовній заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна правова норма міститься у ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Стандарти доказування не передбачають обов`язку суду вважити доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вирогідним, ніж протилежний.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №908/1879/17.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов переконання, що стороною позивача не доведено належним чином наявності підстав для розірвання договору в односторонньому порядку у відповідності до п. 6.1.2 цього договору, адже жодних доказів цього не подано, а відтак відсутні обставини, які б зумовлювали необхідність стягнення з відповідача на користь позивача вартості об`єкта оренди, що передбачена п. 8.7 договору, а тому у вказаній частині позовних вимог слід відмовити.

Підсумовуючи викладене, враховуючи те, що між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, які належним чином з боку відповідача не виконані, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача: 30 948,00 грн. заборгованості по орендній платі, 30 948,00 грн неустойки за користування об`єктом оренди за час прострочення та штрафу у розмірі 16 374,000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2684,00 грн, таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1497,67 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» суму заборгованості за Договором оренди майна з правом викупу №006 від 29.06.2020 у розмірі 78 270 (сімдесят вісім тисяч двісті сімдесят) гривень, з яких: 30 948 (тридцять тисяч дев`ятсот сорок вісім) гривень - заборгованість з орендної плати, 30 948 (тридцять тисяч дев`ятсот сорок вісім) гривень - неустойки, 16 374 (шістнадцять тисяч триста сімдесят чотири) гривні - штраф.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» судовий збір в розмірі 1497 (одна тисяча чотириста дев`яносто сім) гривень 67 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту», , місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Цитадельна, 7, оф. 2;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Леся БУДЗАН