Справа № 404/3224/21
Номер провадження 2/404/912/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі:

головуючого судді - Павелко І.Л.

за участі секретаря - Ковальової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу в позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до Кропивницької міської рада про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Кропивницької міської рада в якій просить визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку «А», ганку «кр,кр1», літньої кухні «Б», гаража «Г», сараю «Д», вбиральні «Е», літнього душу «Ж», колодязя «З», вигрібної ями «К», погріба «Ллі», фундамент «М», огорожи «№N», загальною площею 141,3 кв.м. (житловою 80,6 кв.м.), в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача надаз заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.36).

Ухвалою судді від 06.05.2021 року відкрито провадження по справі в позовному провадженні.

Ухвалою суду від 20.09 2021 року закрито підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26.09.2022 року витребувана спадкова справа.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті її батька відкрилася спадщина на житловий будинок, загальною площею 141,3 кв.м. (житлової 80,6кв.м.) та земельну ділянку розташовані по АДРЕСА_1 .

Вона, як спадкоємець першої черги за законом звернулася до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Потьомкіної І.А. з заявою про прийняття спадщиниЗІ/2015.

На частину спадкового майна, а саме присадибну земельну ділянку площею

0,0597га. по АДРЕСА_1 , вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.04.2021 року, зареєстроване в реєстрі за №244.

Що стосується самого житлового будинку АДРЕСА_1 , то нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.04.2021 року у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності.

Будівництво житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами на земельній ділянці по АДРЕСА_1 проводилось батьком позивачки ОСОБА_2 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на правіособистої власності від 10.10.1974 року, дозволу на проведення будівельних робіт № 127 від 25.10.1974 року, акту відведення внатурі меж земельної ділянки від 27.08.1974 року, проекту житлового будинку та генерального плану забудови.

За своє життя батько закінчив будівництво житлового будинку, але не зареєстрував його у встановленому законом порядку та, відповідно, не отримав свідоцтва про право власності.

Відповідно до положень ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В свою чергу, за ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст, 58 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з ч. 1 та ч.2 ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08,1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»).

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних, стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»).

Згідно до п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України віл 07.02.2002 року за № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 року № 1692/5), листом Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Відповідно до ч.ч. З, 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обоє 'язковоїреєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5. зареєстроване Міністерством юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за виданням свідоцтва про право на спадщину.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Зі змісту цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ.

На виконання постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 6 «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування», апеляційним судам був підготовлений інформаційний лист від 16.05.2013 року № 24- 753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», згідно п. 3.2 якого порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється:

-оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними;

-по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449. якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Отже, з технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що складений ОКП «Кіровоградське обласне об`єднань бюро технічної інвентаризації» від 25.05.2016 року, вбачається, що житловий будинок номер АДРЕСА_1 разом з прибудовами побудовані з 1975 року по 1990 роки; тобто, до набрання чинності Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, то зазначені вище споруди введенню в експлуатацію не підлягали, інших додаткових процедур для набуття права власності на новостворене майно на той час передбачено також не було.

На підставі викладеного та того, що про прийняття спадщини крім позивачки ніхто не звертався суд вважає за можливе винати за позивачкою право власності в порядку спадкування. Судові витрати по справі покласти на позивачку по фактично понесеним витратам.

На підставі ст..ст.328,1216,1218 ЦК України, кереруючись ст..ст. 15,141,256 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати права власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку «А», ганку «кр,кр1», літньої кухні «Б», гаража «Г», сараю «Д», вбиральні «Е», літнього душу «Ж», колодязя «З», вигрібної ями «К», погріба «Ллі», фундамент «М», огорожи «№N», загальною площею 141,3 кв.м. (житловою 80,6 кв.м.), в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати покласти на ОСОБА_1 по фактично понесеним витратам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Кропивницька міська рада місце знаходження вул.В.Перспективна буд.41, м.Кропивницький, .

Повний текст рішення складено 26.10.2023 року.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда