Ухвала

27 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 127/56/22

провадження № 61-13093ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Орловський Богдан Михайлович, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 1 травня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 10 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення недійсним та відшкодування збитків та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка Володимира Борисовича про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення недійсним, визнання недійсною і скасування довіреності,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2023 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Орловський Б. М., на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 1 травня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 10 серпня 2023 року, повний текст якої складено 11 серпня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 1 травня 2023 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 10 серпня 2023 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 489/3570/16-ц

(провадження № 61-37839св18), від 1 квітня 2020 року у справі № 522/4840/18 (провадження № 61-15233св19), від 10 квітня 2020 року у справі № 2-259/07 (провадження № 61-1712св18), від 18 лютого 2021 року у справі № 526/874/18 (провадження № 61-3416св19), від 18 вересня 2019 року у справі № 203/99/17-ц (провадження № 61-38239св18) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, підставою касаційного оскарження судових рішень заявник визначає порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права, зазначаючи, що суди не дослідили зібрані у справі докази та необґрунтовано відхилили клопотання про витребування доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Підставою касаційного оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 1 травня 2023 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 10 серпня 2023 року заявник також вказує необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні

(пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення

пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 904/3807/19.

Проте касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Орловський Б. М., в частині визначення підставою касаційного оскарження судових рішень пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України не відповідає вказаним вимогам закону, що не може вважатися виконанням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Крім того, підставою касаційного оскарження судових рішень заявник вказує відсутність у подібних правовідносинах висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах(пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

До повноважень Верховного Суду, зокрема, належить вирішення питань щодо правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, їх тлумачення під час розгляду справ.

Касаційний суд має забезпечувати формування єдиної судової практики шляхом надання відповідного тлумачення (правозастосування) норм права.

Про необхідність формування єдиної правозастосовчої практики свідчить, зокрема, відсутність єдиного правового висновку Великої Палати Верховного Суду, наявність правових висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному, велика кількість справ щодо вирішення подібних правовідносин, які перебувають на розгляді судів.

Зі змісту касаційної скарги, поданої на усунення недоліків, визначених ухвалою від 12 вересня 2023 року, вбачається, що заявником у касаційній скарзі не вказано норму права, щодо якої відсутній висновок, та не обґрунтовано необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо відповідної норми права.

За таких обставин, вивчивши зміст касаційної скарги, яка надійшла 20 жовтня 2023 року, касаційний суд доходить висновку про відсутність у ній підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої

пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у визначений законодавством строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 1 травня 2023 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 10 серпня 2023 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваного судового рішення,касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 1 травня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення недійсним задоволено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення недійсним та відшкодування збитків задоволено частково.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка В. Б. про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення недійсним, визнання недійсною і скасування довіреності відмовлено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, салону-перукарні АДРЕСА_1 , укладений ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О. М., реєстровий номер 1345.

Застосовано наслідки недійсності правочину (двосторонню реституцію):

Повернено ОСОБА_1 нежитлове приміщення, салон-перукарню № 3 на АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 28837906.

Повернено ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 360 600 грн, сплачені нею при укладенні 7 червня 2021 року договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, салону-перукарні АДРЕСА_1 .

Здійснено реєстрацію змін в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно шляхом повернення державної реєстрації права на нежитлове приміщення, салон-перукарню № 3 на АДРЕСА_2 до стану, що існував до державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості за ОСОБА_3 , тобто до стану, що існував на 6 червня 2021 року.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 завдані збитки у розмірі 8 077 972 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення та відшкодування збитків в частині вимог до ОСОБА_2 відмовлено.

Встановлено порядок виконання судового рішення, яким визначено, що фактичне повернення ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 нежитлового приміщення салону-перукарні АДРЕСА_1 та поновлення реєстрації права власності на нього за ОСОБА_1 здійснюється після повної виплати ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 8 438 572 грн, що має бути підтверджено відповідною заявою/розпискою ОСОБА_3 , підпис на якій засвідчено нотаріально.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 908 грн у відшкодування судового збору.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 13 397,40 грн у відшкодування судового збору.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 10 серпня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 1 травня 2023 року - без змін.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання заявника про зупинення виконання рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про повернення майна та грошових коштів у розмірі 360 600 грн, стягнення збитків у розмірі 8 077 972 грн та відшкодування судових витрат, оскільки ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Орловський Б. М., не надано доказів відкриття виконавчого провадження.

Слід зазначити, що касаційний суд діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, яке не передбачає процесуальної можливості зупинити виконання судового рішення, якщо воно не підлягає примусовому виконанню.

За таких обставин касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання заявника про зупинення виконання рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсним договору

купівлі-продажу нежитлового приміщення, здійснення реєстрації змін в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та встановлення порядку виконання судового рішення, оскільки рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 1 травня 2023 року в цій частині не підлягає примусовому виконанню, тому підстав для зупинення його виконання немає.

В іншій частині касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення суду першої інстанції, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Касаційний суд також не вбачає правових підстав для зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції, оскільки вказаною постановою рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Орловський Богдан Михайлович, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 1 травня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 10 серпня 2023 року.

Витребувати з Вінницького міського суду Вінницької області матеріали цивільної справи № 127/56/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення недійсним та відшкодування збитків та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка Володимира Борисовича про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення недійсним, визнання недійсною і скасування довіреності.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Орловський Богдан Михайлович, про зупинення виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 1 травня 2023 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 10 серпня 2023 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська