1Справа № 335/8190/23 2-о/335/261/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., за участю: секретаря судового засідання Колесник Д.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації про встановлення факту належності правовстановлюючих документів-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересовані особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації.

В обґрунтування заяви зазначила, що заявнику на підставі свідоцтва №1490 про право власності на житло, виданого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради від 06.09.2000 року на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

При видачі свідоцтва право власності на житло в ньому були допущені помилки, які перешкоджають їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю часткою квартири на власний розсуд.

Так в свідоцтві про право власності на квартиру її прізвище записано, « ОСОБА_2 », яке не збігається із записом мого прізвища в паспорті громадянина України, серія НОМЕР_1 , що був виданий Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області від 16 травня 2006 року, де її прізвища зазначене. « ОСОБА_1 ». Прізвища інших власників в свідоцтві записані вірно.

Крім того, в технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, її прізвище записано, як « ОСОБА_2 », замість правильно « ОСОБА_1 ».

З приводу виправлення зазначеної помилки у свідоцтві про право власності на житло та в технічному паспорті на квартиру заявник звернулась до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району та до Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації, проте отримала відмову у внесенні виправлень у відповідних документ усній формі з рекомендаціями звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Вважає, причина неправильного написання її прізвища у дві літери виникла ув`язку із неправильним переведенням її прізвища на українську мови.

Внаслідок такої помилки на даний час виникла певна невідповідність документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючими документами, у звязку чим виникає необхідність встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про право власності на житло та технічного паспорту на квартиру.

Таким чином, з метою надання заявнику можливості вільно розпоряджатися своєю часткою житла, а саме часткою квартири АДРЕСА_1 існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво про право власності на житло та технічний паспорт на квартиру належать на праві спільної сумісної власності у тому числі ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 18.10.2023 року заявниця підтримала заяву, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксації судового процесу.

В судове зсідання представники зацікавлених осіб районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації не з`явилися, про час та день судового засідання сповіщалися завчасно, причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою сторін не здійснювалося.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із ч. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст. 315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Метою встановлення відповідного факту є те, що без його встановлення заявниця не зможе повноцінно реалізовувати свої права.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, які необхідні заявниці для реалізації її прав володіння, користування та розпорядження правом приватної власності.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до паспорта громадянина України, серії НОМЕР_2 , виданого Ленінським РВ УМВС в Запорізькій області 16.05.2006, прізвище заявниці « ОСОБА_3 ».

Разом з тим, в правовстановлюючих документах на квартиру АДРЕСА_1 , а саме в свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_3 , яке було видано Ленінською районною адміністрацією Запорізької міською ради 06.09.2000 року, про що записано у реєстровій книзі за №187/34316 віл 27.09.2000 року та в технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_1 прізвище заявниці зазначено як « ОСОБА_4 ».

Судом встановлено, що в свідоцтві про право власності на житло та технічному паспорті на квартиру прізвище заявниці зазначено неправильно, що позбавляє її права розпоряджатись квартирою. Тому ця невідповідність підлягає виправленню шляхом встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявниці.

Оскільки відповідний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що є підстави для захисту прав та інтересів заявниці і для задоволення заяви шляхом встановлення факту належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло та технічного паспорта на квартиру.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Керуючись статтями 15, 16 ЦК України, статтями 2, 4, 5, 10, 11, 13, 19, 43, 76-82, 89, 223, 247, 258-259, 263, 264, 265, 268, 293, 315, 319, 353-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації про встановлення факту належності правовстановлюючих документів- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ідентифікаційній номер НОМЕР_4 , свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 06 вересня 2000 року та технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , виданих на імя ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В.Воробйов