Справа № 465/6496/19 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/1878/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Назар Х.Б.

за участю: ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 та її представника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , третя особа: Відділ «Служби у справах дітей» Личаківського району управління «Служби у справах дітей Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визначення місця проживання дітей, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ «Служби у справах дітей» Личаківського району управління «Служби у справах дітей Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, про визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 у 2019 році звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Відділ «Служби у справах дітей» Личаківського району управління «Служби у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, у якому просив визначити місце проживання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач обґрунтовував вимоги позову тим, що з 14 вересня 2007 року до 09 вересня 2019 року він та ОСОБА_10 перебували у зареєстрованому шлюбі.

У подружжя народилося троє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після розірвання шлюбу два старші сини проживають із позивачем. Проти такого рішення відповідачка не заперечила у зв`язку із проблемами зі станом здоров`ям. Проте, відповідачка створює штучні перешкоди у спілкуванні з наймолодшим сином ОСОБА_9 .

Також зазначив, що йому кожного разу все складніше налагоджувати зв`язок із відповідачкою. Такі ситуації негативно впливають на сина ОСОБА_9 . Існують підозри, що дитина росте без матері у баби та діда, які не можуть забезпечити належний догляд за дитиною. Відповідачка не має достатнього та стабільного доходу для матеріального забезпечення синів у зв`язку із лікуванням, не може забезпечити нормальний фізіологічний розвиток через погане самопочуття.

Відповідачка ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_1 , стверджувала, що поведінка позивача не сприяє найкращим інтересам дітей, навпаки, є такою, що завдає шкоди та негативно впливає на їхній розвиток.

ОСОБА_3 у вересні 2021 року звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , у якому просила визначити місце проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із нею, матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Вимоги зустрічного позову обґрунтовувала тим, що визначення місця проживання дітей з матір`ю відповідатиме їхнім найкращим інтересам.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 04 липня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визначено місце проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині вимог первісного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визначено місце проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині вимог зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_10 судовий збір в розмірі 908 грн 00 коп.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 .

Не погоджується з рішенням суду в частині задоволення первісного позову та визначення місяця проживання дітей з батьком за адресою: АДРЕСА_1 та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову. Вважає рішення суду в оскаржуваній частині незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу, що ні орган опіки та піклування, ні суд не врахували того, що первісний позивач не має жодних правових підстав для проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказана квартира у власності чи користуванні позивача не перебуває. Стверджує, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (малосімейний гуртожиток) і умови проживання за цією адресою, у тому числі умови проживання дітей, органом опіки та піклування не з`ясовувались, дане помешкання не оглядалося, в тому числі на предмет його придатності для нормального та постійного проживання батька з дітьми, створення для них належних умов для навчання, розвитку тощо. Також звертає увагу, що на підставі ч.4 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою, відтак в задоволенні вимог про визначення місця проживання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 суд мав відмовити. Частково задовольняючи первісний позов, суд залишив поза увагою факти умисного перешкоджання позивачем спілкуванню ОСОБА_3 з дітьми, що свідчить про неналежне виконання позивачем його батьківських обов`язків. В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення в частині часткового задоволення первісного позову ОСОБА_1 та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 відмовити повністю, зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Також рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає рішення суду частково незаконним, оскільки суд дійшов помилкового висновку задовольняючи первісний позов частково, неправильно і неповно встановив обставини справи та ухвалив в цій частині незаконне, необґрунтоване та таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що судом не була встановлена думка, прихильність, позиція ОСОБА_9 до батьків, а тому є велика вірогідність того, що можуть настати негативні наслідки для цієї дитини у разі його переміщення для постійного проживання із матір`ю ОСОБА_3 . Стверджує, що ОСОБА_9 безперервно проживає тривалий час з батьком та двома старшими братами, що забезпечувало для нього спокійне і стійке середовище та не порушувало прав матері. Також вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в клопотанні про призначення судово-психологічної експертизи. Зазначає, що судом також не було надано оцінку щодо фактів фізичної агресії з сторони ОСОБА_12 по відношенню до синів.

В апеляційній скарзі просить рішення суду щодо первісного позову скасувати частково і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 - з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в решті рішення суду просить залишити без змін;

щодо рішення суду в частині зустрічного позову ОСОБА_3 просить його скасувати частково і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визначення місця проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 - з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , в решті рішення суду просить залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_1 та заперечили проти задоволення скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5

ОСОБА_3 та її представник - ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_5 та заперечили проти задоволення скарги ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_13 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2007 року.

Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Франківського районного суду м.Львова від 09 вересня 2019 року у справі № 465/2803/19.

Згоди щодо місця проживання дітей сторони не досягли.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді лікаря у КНП «Львівське Територіальне медичне об`єднання м. Львова» ВП «Лікарня св. Миколая»; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Умови проживання для дітей добрі, для дітей відведена окрема кімната, де є окремі спальні місця, стіл для підготовки уроків, ігрова зона. Житло належно обмебльоване та технічно облаштоване.

ОСОБА_3 працює на посаді лікаря з ультразвукової діагностики в ПП «Медичний центр «Інтерсоно»; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Умови проживання дітей добрі, будинок новий, житлова площа відповідає нормам, є окремі кімнати, облаштовані всім необхідним для проживання дітей.

Згідно з Висновком органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 04 вересня 2021 року запропоновано визначити місце проживання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 86-88 т.1).

Крім цього в матеріалах справи наявний Висновок органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 02 вересня 2022 року про недоцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 (а.с. 53-62 т.3).

Встановлено, що на час розгляду справи сини сторін: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проживали разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частини перша, друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини).

Дитина є суб`єктом права і, незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Під час визначення місця проживання дитини, зважаючи на вікову категорію дитини, необхідно проводити бесіду з останньою, головним завданням якої є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення інтересів дитини та з`ясування думки щодо бажання дитини проживати з одним із батьків.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04).

Аналіз наведених вище норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, насамперед повинні бути враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору.

Вирішуючи спір у цій справі, враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині визначення місця проживання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з огляду на таке.

Встановлено, що як батько, так і мати дітей, належним чином ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків, позитивно характеризуються в побуті та на роботі, не зловживають спиртними напоями чи наркотичними засобами, матеріально забезпечені та створили належні умови для виховання та розвитку дітей.

Як вбачається з Висновку органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 04 вересня 2021 року на засіданні комісії 28 січня 2021 року в присутності психолога Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було заслухано думку дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які висловили бажання проживати разом з батьком.

При з`ясуванні думки дітей в суді апеляційної інстанції 19 вересня 2023 року в присутності психологів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 діти сторін ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтвердили своє бажання проживати з батьком ОСОБА_1 .

Відтак, враховуючи вік дітей та їхнє бажання проживати з батьком, особисту прихильність дітей до батька, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок районного суду про визначення місця проживання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 .

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг чотирнадцяти років, тому вправі самостійно визначати з ким із батьків буде проживати.

Разом з тим колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції в частині визначення місця проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю ОСОБА_3 , виходячи з такого.

Визначаючи місце проживання малолітнього ОСОБА_9 , суд першої інстанції, взявши до до уваги лише наявний в матеріалах справи Висновок органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 02 вересня 2022 року про недоцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 , та задовольнивши зустрічний позов в цій частині, дійшов таких висновків без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, без з`ясування інтересів дитини.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши та оцінивши вказаний висновок, вважає такий недостатнім як доказ у справі, оскільки він складений на підставі лише пояснень обох батьків та їхніх представників, без заслуховування думки дитини ОСОБА_9 , а також у ньому не наведено підстав та аргументів, які саме інтереси малолітньої дитини враховано при складанні висновку.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 19 вересня 2023 року в присутності психологів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 малолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , висловив своє бажання проживати з батьком ОСОБА_1 та старшими братами.

Визначаючи місце проживання наймолодшої дитини сторін, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, колегія суддів першочергово враховує інтереси малолітнього ОСОБА_9 , який вже досить тривалий час проживає разом із батьком і старшими братами (близько двох років) та емоційно до них прив`язаний і, виходячи із об`єктивних обставин спору, вважає, що на даному етапі життя ОСОБА_9 визначення його місця проживання із батьком буде відповідати найкращим інтересам дитини та сприятиме його повноцінному вихованню та розвитку.

На час розгляду справи не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з матір`ю буде мати більш позитивний вплив на дитину, ніж залишення його проживати разом з батьком та братами у звичному для нього середовищі, а ОСОБА_3 не надала суду переконливих доказів на підтвердження того, що проживання дитини з батьком буде суперечити найкращому забезпеченню інтересів дитини.

На думку колегії суддів подальше роздільне проживання дітей, враховуючи емоційний зв`язок між братами, може завдати їм істотної психологічної травми, та вплинути на погіршення їх психічного та психологічного стану.

В подальшому, з урахуванням обставин, які можуть виникнути, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку, а після досягнення ОСОБА_9 чотирнадцяти років, він вправі самостійно визначати з ким із батьків буде проживати.

Матір дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дітей, має право брати участь у їхньому житті та вихованні незалежно від того, з ким діти будуть проживати.

Ухвалюючи рішення, апеляційний суд також враховує наступне:

-судом встановлено, що між сторонами у справі існує особистий конфлікт та неприязні стосунки, тому у цій справі колегія суддів не може брати до уваги написані як батьком, так і матір`ю дітей заяви та звернення у правоохоронні органи та інші інстанції з приводу неналежного виконання кожним із них своїх батьківських обов`язків;

-наявний в матеріалах справи висновок комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації від 15 вересня 2021 року, згідно якого визначено за можливе проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю, не може бути взятий до уваги судом, оскільки такий складений лише на підставі аналізу житлово-побутових та матеріальних умов ОСОБА_3 ;

-доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо відсутності належних умов для проживання дітей з батьком спростовуютьсь наявними в матеріалах справи доказами;

-не заслуговують на увагу доводи скарги ОСОБА_3 , про те, що батько забороняє дітям бачитися з матір`ю та маніпулює ними, оскільки такі доводи також спростовані зібраними у справі доказами, зокрема висновком органу опіки та піклування, та поясненнями дітей в судових засіданнях;

-долучений до матеріалів справи Висновок психолога ОСОБА_14 від 22 вересня 2023 року щодо порушення в процесі опитування в суді апеляційної інстанції дітей принципу найкращих інтересів дитини, не може бути взятий до уваги судом, оскільки такий суперечить поясненням психолога ОСОБА_14 , наданим в судовому засіданні апеляційної інстанції;

-ухвалою Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року за клопотанням представника ОСОБА_1 - ОСОБА_16 у справі було призначено судово-психологічну експертизу з метою встановлення прихильності дітей до кожного з батьків, однак така залишилася без виконання, а в процесі розгляду справи ОСОБА_1 не підтримав таке клопотання. При цьому ОСОБА_3 не скористалася своїм процесуальним правом заявлення такого клопотання суду.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду слід скасувати в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 судового збору в розмірі 908,00 грн та постановити в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 ; рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 скасувати та постановити в цій частині нову постанову про задоволення позову щодо визначення місця проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із батьком - ОСОБА_1 . В решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 липня 2022 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 судового збору в розмірі 908,00 грн скасувати та постановити в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 .

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 липня 2022 року в частині відмови у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 скасувати та постановити в цій частині нову постанову про задоволення позову.

Визначити місце проживання сина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 26.10.2023

Головуючий

Судді