Провадження № 2/752/1395/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря- Гненик К.П.

представника позивача- ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача- ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Голосіївської в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, про надання звільненого в квартирі житлового приміщення та про зобов`язання вчинити дії, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом і просять:

- визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування кімнатою АДРЕСА_1 в комунальній квартирі спільного заселення АДРЕСА_2 ;

- надати позивачу ОСОБА_5 в користування звільнене жиле приміщення - кімнату № НОМЕР_1 в комунальній квартирі спільного заселення АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати Голосіївську районну в м.Києві державну адміністрацію, у зв`язку із звільненням кімнати № НОМЕР_1 в комунальній квартирі спільного заселення АДРЕСА_2 , внаслідок втрати права користування зареєстрованими на цій житловій площі особами, видати ордер на вселення до кімнати №21 позивачу ОСОБА_5 , який потребує поліпшення житлових умов та зареєстрований і проживає у суміжній кімнаті № НОМЕР_2 в комунальній квартирі АДРЕСА_2 .

Посилаються в позові на те, що вони разом з різностатевими неповнолітніми дітьми проживають в кімнаті АДРЕСА_3 та №19 комунальної квартири АДРЕСА_2 .

Кімната АДРЕСА_3 у вказаній квартирі належить їм на праві спільної сумісної на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леутою І.В., зареєстровано за №20.

Кімната №19 у вказаній квартирі належить їм та дітям на праві спільної сумісної на підставі свідоцтва про право власності від 23.11.2015 року, виданого згідно з розпорядженням №38366 від 23.11.2015 року відділом приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації.

Зазначають, що позивач ОСОБА_5 є інвалідом, перебуває на квартирному обліку, як особа, яка потребує поліпшення житлових умов.

Кімната №21 комунальної кварти АДРЕСА_2 рахується за ОСОБА_2 , яка фактично з серпня 2013 року в ній не проживає і ніколи не проживала. Відповідач разом з чоловіком та донькою проживають в іншому помешкані, ніколи зазначеною кімнатою не користувалися. Вказані обставини підтверджуються актами про непроживання, які склали мешканці будинку.

Голосіївською районною в м.Києві державною адміністрацією, на їх звернення щодо надання ордеру на спірну кімнату, було відмовлено з підстав реєстрації місця проживанняв в ній фізичних осіб.

Посилаються, що ОСОБА_2 втратила право користування спірною кімнатою, оскільки остання не проживає в житловому приміщенні без поважних причин, понад шість місяців.

Також вважають, що на правах суміжних мешканців та осіб, які потребують поліпшення житлових умов мають право у відповідності до ст.54 Житлового кодексу УРСР отримати в користування ОСОБА_5 спірну кімнату.

В зв`язку з цим, вважають за необхідне зобов`язати Голосіївську районну в м.Києві державну адміністрацію видати ордер на вселення до кімнати №21 за вказаною адресою позивачу ОСОБА_5 .

Виходячи з цього, просять задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 16 липня 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 23 вересня 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам копію позовної заяви з додатками.

Відповідачам був наданий строк для надання відзиву.

19 листопада 2021 року надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позову, вважає його незаконним, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Посилається, що розпорядження Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації від 04.04.2013 року №194 «Про видачу ордерів мешканцям Голосіївського району» вирішено надати ордер на кімнату № НОМЕР_3 , загальної квартири, будинку АДРЕСА_3 , житловою площею 12,9 кв.м. на 3 особи: вона, її чоловік та дитина. На підставі вказаного Розпорядження було видано ордер від 01.08.2013 року №014329 серія Б на житлове приміщення.

З 06.08.2013 року вона та її донька зареєстровані у вказаній кімнаті.

Розпорядженням Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації від21.11.2014 року №714 впорядковано нумерацію житлових приміщень в житловому будинку АДРЕСА_3 , внаслідок чого кімната № НОМЕР_3 стала кімнатою № НОМЕР_1 . Тому, з 08.09.2015 року її місце реєстрації та її доньки змінилося.

Згідно до розпорядження Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації від 20.01.2017 року №38878 на ім`я ОСОБА_6 видано Свідоцтво про право власності на кімнату № НОМЕР_1 в квартирі спільного заселення № НОМЕР_4 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що становить 23/100 частини квартири.

Зазначає, що вказана кімната належить на праві власності її донці, яке оформлено відповідно до чинного законодавства України.

Вважає, надані позивачами акти про її непроживання є незаконними, оскільки кімната зачинена на замок, в ній тривають ремонтні роботи, а обставини зазначені в даних актах позивачами та іншими особами є невідомими.

Спірна кімната не є суміжною, а є окремим житловим приміщенням, що підтверджується технічним паспортом, який надав позивач.

Через агресивну та неадекватну поведінку позивачів, які намагаються захопити чуже майно, вона не може завершити ремонт у вказаній кімнаті.

Виходячи з положень ст.317, 319, 321 ЦК України просить відмовити у задоволенні позову.

12 листопада 2021 року надійшов відзив на позовну заяву Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Посилається, що відповідно до довідок №13 від 11.11.2021 №73586994, №73587046 в кімнаті №21, квартири АДРЕСА_2 з 08.09.2015 року зареєстровано дві особи, зокрема відповідач ОСОБА_2 .

Зазначає, що підставами для приєднання суміжного житлового приміщення має бути приміщення в квартирі, яке є вільним, тобто жила площа повинна бути юридично і фактично вільна. Також має бути дотримано вимоги щодо розміру житлової площі, що відповідає змісту ст.ст.47, 54 Житлового кодексу УРСР.

З Інформації Державного реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що кімната № НОМЕР_1 в квартирі АДРЕСА_2 належить іншій особі, яка не є стороною по страві.

Тобто, спірна кімната не є вільною, вона приватизована та є приватною власністю.

Відмовляючи позивачам в приєднанні кімнати № НОМЕР_1 в квартирі АДРЕСА_2 державна адміністрація діяла у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Крім того, посилання позивача щодо його перебування на квартирному обліку має відповідати ст. 43 Житлового кодексу УРСР, якою визначено порядок черговості надання жилих приміщень.

Виходячи з цього, просить відмовити у задоволенні позову.

06 грудня 2021 року від позивачів до суду надійшла відповідь на відзив.

Представник позивачів у судовому засіданні позов підтримав з підстав зазначених у ньому та просив суд задовольнити вимоги зазначені в прохальній частині позову.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні.

Відповідач Голосіївська районна в м.Києві державна адміністрація в судове засідання свого представника не направила, про розгляд справи повідомлялася належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст.ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 видано ордер №014329 серія Б Голосіївською районною в м.Києві державною адміністрацією від 01 серпня 2013 року на сім`ю з 2-х осіб, на право зайняття житлового приміщення, житловою площею 12,9 кв.м., яке складається з 1 кімнати в комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі розпорядження Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації №194 від 04 квітня 2013 року (а.с.149).

Розпорядженням Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації «Про впорядковання нумерації житлових приміщень в житловому будинку по АДРЕСА_5 » №714 від 21.11.2014, кімнату АДРЕСА_6 впорядковано згідно інвентаризаційної справи від 26.06.2014 №51515 та визначено кімнатою №21 (а.с.150).

Вбачається, що відповідач зареєстрована в спірній квартирі з 06.08.2013 року та в подальшому з 08.09.2015 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання та копією паспорта (а.с.151, 153).

Відповідно до свідоцтва про право власності від 20.01.2017, виданого відлом приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації вбачається, що ОСОБА_6 на праві приватної власності належить кімната № НОМЕР_1 в квартирі спільного заселення АДРЕСА_2 , що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.03.2017 (а.с.154,155).

Встановлено та не спростовувалося сторонами, що неповнолітній дочці відповідачки - ОСОБА_6 належить на праві власності спірна кімната в комунальній квартирі, де вона також зареєстрована, відповідно до матеріалів справи (а.с.152).

З точки зору ст.242 ЦК України батьки є законними представниками інтересів своїх дітей, і однією з функцій такого представництва є управління їх майном. Майном малолітньої дитини в силу закону батьки управляють без спеціальних на те повноважень.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають із дня такої реєстрації відповідно до закону (частина четверта статті 334 ЦК України).

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміну неналежного відповідача здійснюють у порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета й підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконують під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в його задоволенні.

Вказане відповідає правовій позиції висвітленої у постанові Верховного Суду від 10.05.2023, справа № 204/8118/14-ц.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

В постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року по справі № 641/6645/16-ц зроблено висновок, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України). Таким чином не можна відповідача визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки квартира належить йому на праві власності.

Враховуючи викладене вище, підстави для задоволення вимог позивачів у цій частині відсутні.

Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволеня позову в частині визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим примішенням, інші вимоги позову щодо надання позивачу ОСОБА_5 в користування звільнене жиле приміщення та зобов`язання Голосіївську районну в м.Києві державну адміністрацію видати ордер на вселення, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 328, 391 ЦК України, ст.ст.9, 150 ЖК Української РСР, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 223, 263-265, 273, 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Голосіївської в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, про надання звільненого в квартирі житлового приміщення та про зобов`язання вчинити дії, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В.Машкевич