Справа № 172/871/23
Провадження № 2/172/232/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2023 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Битяка І.Г., за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2014 року, який відповідно до рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08.08.2022 розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З липня 2022 року дитина проживає разом з батьком. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, хоча є здоровою та працездатною особою, є приватним підприємцем, тому має можливість сплачувати аліменти. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, а також стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7000 грн. Докази цих витрат будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення у справі.

Ухвалою від 05.06.2023 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_4 у позовній заяві просить розглянути справу в порядку спрощеного письмового провадження.

Представник відповідача ОСОБА_5 надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що наразі між батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 наявні два судові спори щодо визначення місця проживання дитини з батьком або з матір`ю та щодо участі у вихованні і вільному спілкуванні з дитиною матері, яка проживає окремо від дитини, що підтверджує ту обставину, що батько дитини більше року перешкоджає відповідачці бачитися зі своєю донькою, брати участь у вихованні, у тому числі надавати матеріальну чи будь-яку іншу допомогу своїй дитині. Неповнолітня дитина офіційно зареєстрована за місцем реєстрації матері ОСОБА_2 і до введення в Україні воєнного стану, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала разом з матір`ю в сел. Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області. З дня народження, матір дитини матеріально утримувала доньку, оскільки батько не мав постійного заробітку та не мав свого житла. Після початку війни, відповідачка разом з дитиною перебувала за кордоном, в Туреччині, весь час матір піклувалася про свою доньку, а відповідач взагалі не цікавився життям доньки. З серпня 2022 року позивач повністю обмежив спілкування матері зі своєю дитиною. Таким чином, відповідачка не має можливості ні спілкуватися, ні брати участь у вихованні дитини, ні, в тому числі надавати їй матеріальну допомогу. Позивач у справі не має власного житла, не має постійного заробітку, тому не здатен забезпечити свою неповнолітню доньку.

Представник позивача надав суду відповідь на відзив.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі зареєстрованому 14 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 14, який на підставі рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08.08.2022 року розірвано.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Письмовими доказами у справі та самими сторонами у позовних заявах, підтверджений факт проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з тим згідно зі ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів цивільної справи видно, що сторони у справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , 2014 року народження, наразі дитина проживає разом з батьком, відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших утриманців відповідачка не має, є працездатною особою, займається підприємницькою діяльністю, тому може надавати своїй дитині матеріальну допомогу на її утримання.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки це відповідає якнайкращим інтересам дитини та того факту, що кожен з батьків має рівний обов`язок з утримання дитини належним чином.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, тому за правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279, 430 ЦПК України,

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 29 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

3. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми платежів за один місяць.

4. Стягнути ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк