КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/6533/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», ОСОБА_3 про визнання недійсним пункту кредитного договору та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», ОСОБА_2 , про визнання недійсним кредитного договору та визнання поруки припиненою

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Банк «Фінанси та Кредит», який в подальшому передав право вимоги ТОВ «АНСУ», у серпні 2015 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 23.09.2015 р. по справі відкрито провадження.

20.01.2016 р. від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду про відкриття провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.02.2016 р. ухвала Оболонського районного суду м.Києва від 23.09.2015 р. залишена без змін.

21.04.2016 року відповідач ОСОБА_2 через свого представника звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним положення кредитного договору.

07.12.2016 р. ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним правочину та визнання поруки припиненою.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року зустрічний позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», ОСОБА_3 про визнання недійсним пункту кредитного договору та зустрічний позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», ОСОБА_2 , про визнання недійсним кредитного договору та визнання поруки припиненою - залишенобез розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначила, що зустрічний позов нею було подано у 2016 році, протягом усього періоду часу вона та її представники підтримували поданий зустрічний позов, надавали пояснення, приймаючи участь у справі. У 2021 році був припинений договір з адвокатом Свірською О.О. про представництво інтересів ОСОБА_3 у даній справі. Через карантинні обмеження та проживання у Львові вона була позбавлена можливості направити представника для участі у судових засіданнях в Києві. До того ж на території України було введено карантин, відтак вона вважала, що судові засідання буде відкладено. Після початку повномасштабного вторгнення вона не виїжджала до Києва та не брала участі у засіданнях через побоювання за власне життя та безпеку. У зазначений період судових повісток у даній справі вона не отримувала та не була належним чином повідомлена про розгляд справи. Крім того, в матеріалах справи відсутня ухвала про закінчення підготовчого провадження у справі, що окремо підтверджує невідповідність ухвали суду про залишення позову без розгляду на даній стадії вимогам процесуального законодавства.

31.03.2023 року директор ТОВ «АНСУ» Кононов І.К. подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , проти доводів скарги заперечує, посилаючись на їх безпідставність. Зазначив, що своїми діями апелянт зловживала процесуальними правами, намагаючись постійно затягувати розгляд судової справи, а наявні в матеріали справи докази доводять, що апелянт належним чином інформувалася про призначені судові засідання, з власної ініціативи не цікавилась перебігом судового процесу та не приймала участі у судових засіданнях. В прохальній частині відзиву просив скаргу задовольнити частково, скасувати ухвалу суду першої інстанції, застосувати до зустрічних позовів відповідачів строк позовної давності і відмовити у їх задоволенні.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат Логойда В.М. підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на викладені у ній доводи.

Представник позивача за первісним позовом ТОВ «АНСУ» - Кононов І.К. у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, залишити ухвалу суду першої інстанції без змін. Звернув увагу суду апеляційної інстанції на те, що не підтримує викладене ним у прохальній частині відзиву на апеляційну скаргу, як помилкову правову позицію. Вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, а дії відповідача ОСОБА_3 зловживанням процесуальними правами.

Керуючись положеннями частини 1 статті 367 ЦПК України, колегія суддів переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 , тобто лише в межах вирішення судом першої інстанції питання про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 .

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін на підставі наступного.

Залишаючи без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , суд першої інстанції, керуючись положеннями пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, виходив з того, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 з представником в судові засідання призначені на 06.07.2021 р. о 16 год. 30 хв., 01.10.2021 р. о 14 год. 00 хв., 15.11.2021 р. о 16 год. 30 хв., 14.12.2021 р. о 14 год.30 хв., 02.03.2022 р. о 11 год.00 хв., 14.07.2022 р. о 15 год. 00 хв., 29.09.2022 р. о 11 год.30 хв., 07.11.2022 р. о 15 год. 00 хв. та 08.12.2022 р. о 15 год. 00 хв. не з`являлись, про розгляд справи позивач повідомлялась належним чином та своєчасно, як шляхом направлення судових повісток, однак повертались конверти з відмітками «за закінченням терміну зберігання» (а.с.121-122, т.3) та з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.141-142, 160-161 т.3), так і шляхом публікації оголошення на сайті «Судова влада України». Окрім того позивач за зустрічним позовом повідомлялась шляхом надсилання смс-повідомлення, що підтверджується довідками про їх доставку.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із наявністю передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України підстав для залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_3 , з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач АТ «Банк «Фінанси та Кредит», який в подальшому передав право вимоги ТОВ «АНСУ», усерпні 2015 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23.09.2015 р. по справі відкрито провадження.

21.04.2016 року відповідач ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Ващинця І.І. звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання недійсним положення кредитного договору.

07.12.2016 року відповідачка ОСОБА_3 звернулась до Оболонського районного суду м. Києва суду із зустріним позовом до АТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину та визнання поруки припиненою.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 травня 2021 року, проголошеною у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати закінчено підготовче засідання, суд перейшов до розгляду справи по суті, що підтверджується протоколом судового засідання від 25.05.2021 року (том 3 а.с. 91-95).

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вирішив питання про залишення позову без розгляду на стадії підготовчого засідання, є необґрунтованими та не можуть бути взяті до уваги.

Щодо доводів апеляційної скарги про неналежне повідомлення позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 про судові засідання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень частини другої та пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, серед іншого, ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У зустрічній позовній заяві, яку ОСОБА_3 особисто підписала та подала до Оболонського районного суду м. Києва у грудні 2016 року, остання зазначила своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . (том 1 а.с. 145-149)

Також, вказану вище адресу місця проживання ОСОБА_3 та її представники вказували в інших процесуальних документах, які подавались від її імені до суду першої інстанції. (том 1 а.с. 225, том 3 а.с. 85)

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

В постановах Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі № 910/22873/17 та від 14 серпня 2020 року у справі № 904/2584/19 вказано, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частини друга, четверта та п`ята статті 128 ЦПК України).

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (частина восьма статті 128 ЦПК України).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ) щодо застосування статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення від 17 січня 1970 року у справі "Delcourt v. Belgium" ("Делькур проти Бельгії"), заява № 2689/65, пункт 25 та рішення від 11 жовтня 2001 року у справі "Hoffmann v. Germany" ("Гофман проти Німеччини"), заява № 34045/96, пункт 65).

ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення від 08 квітня 2010 року у справі "GUREPKA v. UKRAINE (№ 2)" ("Гурепка проти України (№ 2)"), заява № 38789/04, § 23).

Також ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (рішення від 13 грудня 2011 року у справі "TRUDOV v. RUSSIA", заява № 43330/09, § 25, 27).

Зміст положень статті 128 ЦПК України свідчить про те, що до обов`язку суду входить надсилання судових повісток до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Якщо учасник надав суду свою адресу місця проживання, зазначивши про відсутність інших засобів зв`язку, як у даному випадку зазначено у зустрічному позові ОСОБА_3 , то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Водночас під добросовісністю варто розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (частина перша статті 131 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно зі статтею 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції на виконання передбаченого цивільним процесуальним законом обов`язку щодо належного повідомлення учасника справи добросовісно направляв судові повістки - повідомлення на адресу місця проживання ОСОБА_3 , яка зазначена нею особисто у зустрічному позові, а саме: АДРЕСА_1 . Усі такі судові повістки-повідомлення повертались до суду першої інстанції без вручення адресату.

З матеріалів справи, зокрема, вбачається, що останній раз представник ОСОБА_3 - адвокат Свірська О.О. приймала участь у даній справі у судовому засіданні 25 травня 2021 року. У вказаному судовому засіданні судом оголошено перерву, розгляд справи призначено на 06 липня 2021 року, про що представник ОСОБА_3 Свірська О.О. була належним чином повідомлена.

В подальшому у судові засідання, призначені на 06.07.2021 р. о 16 год. 30 хв., 01.10.2021 р. о 14 год. 00 хв., 15.11.2021 р. о 16 год. 30 хв., 14.12.2021 р. о 14 год.30 хв., 02.03.2022 р. о 11 год.00 хв., 14.07.2022 р. о 15 год. 00 хв., 29.09.2022 р. о 11 год.30 хв., 07.11.2022 р. о 15 год. 00 хв. та 08.12.2022 р. о 15 год. 00 хв.ОСОБА_3 чи її представник не з`явились, про поважність причин неявки суд не повідомляли.

Судові повістки на вказані судові засідання, який направлялись на адресу місця проживання ОСОБА_3 , повертались до суду першої інстанції без вручення адресату із відмітками «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою». Зокрема, судові повістки на судові засідання, призначені на 14.12.2021, 14.07.2022, 08.12.2022 року повернулись до Оболонського районного суду м. Києва без вручення адресату із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не була належним чином повідомлена про розгляд справи, апеляційний суд оцінює як безпідставні.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07 липня 1989 року).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 у червні 2021 року розірвала договір з адвокатом Свірською О.О., яка представляла її інтереси у суді першої інстанції, через карантинні обмеження була позбавлена можливості направити представника для участі у судових засіданнях у Києві та вважала, що у зв`язку із введенням карантину судові засідання не будуть проводитись, не можуть бути взяті до уваги. Зазначені обставини не можна вважати такими, що не залежали від ОСОБА_3 та об`єктивно перешкоджали їй протягом більш ніж як 18 місяців подати до суду першої інстанції заяву про розгляд справи шляхом проведення відео конференції, чи повідомляти про причини своєї неявки, а також цікавитись станом судового провадження, зокрема і за поданим нею зустрічним позовом.

У судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги представник ОСОБА_3 - адвокат Логойда В.М. звернув увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що судові повістки направлялись судом першої інстанції на неправильну адресу місця проживання ОСОБА_3 , зокрема, адресою доставки вказано: АДРЕСА_2 , в той час як правильною адресою є : АДРЕСА_2 .

Однак зазначені доводи також не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, який з дотриманням вимог процесуального закону направляв судові повістки-повідомлення саме на ту адресу, яка була зазначена особисто ОСОБА_3 у процесуальних документах, поданих нею до суду, а саме: АДРЕСА_2 .

Згідно з положеннями пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України, обов`язок позивача зазначити у позовній заяві адресу місця проживання чи іншу адресу для комунікації з судом, на яку він планує отримувати судові повідомлення по справі. До повноважень суду не входить перевірка коректності такої інформації.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

УхвалуОболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23.10.2023 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.