Справа № 404/9012/21
Номер провадження 2/404/2429/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року Кіровський районний суд м іста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , у листопаді 2021 року звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису № 1284 вчиненого 08.05.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, щодо звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню. В обгрнутвання позову зазначив, що 08 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №KGPNGA01580024. В забезпечення кредитного договору 08 лютого 2008 року було укладено Іпотечний договір реєстровий №459. В забезпечення виконання зобов`язань по договору було надане нерухоме майно - двокімнатна квартира загальною площею 48,3 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 08 травня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис № 1284 про звернення стягнення на майно, а саме нерухоме майно -квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить позивачу, на праві приватної власності. Вважає, що документ, який став підставою для відкриття виконавчого провадження ВП №67360252, - виконавчий напис № 1284 від 08 травня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, є винесеним із порушенням порядку вчинення виконавчого напису, із невідповідністю і неповнотою документів, що були надані нотаріусу, із невстановленою безспірністю вимоги, отже нотаріус фактично перебрав на себе повноваження суду. Зазначає, що між позивачем та відповідачем існує спір щодо вищезазначеного нерухомого майна. Так, ще у березні 2009 року відповідач звертався до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 28203,29 доларів США, що за курсом 7,70 відповідно службового розслідування Національного Банку України № 417/7 від 09.01.2009 року складає 217165 грн. 33 коп. заборгованості по кредиту та понесені судові витрати. Заочним рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02.06.2010 року позовні вимоги були задоволені частково. Позивач зазначив, що звернувся з заявою до суду про перегляд заочного рішення, яка була задоволена. В уточненій позовній заяві про звернення стягнення відповідач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №KGPNGA01580024 від 08 лютого 2008 року в розмірі 217165 грн. 33 коп. (28203,29 доларів США) звернути стягнення на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу вказаного предмету підставі договору іпотеки реєстровий №459 від 08.02.2208 року Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 липня 2011 року позовні вимоги було задоволено частково, але у зверненні стягнення було відмовлено. У червні 2013 року відповідач знову звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда до із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа №404/6665/13-ц). Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 09 грудня 2014 року задоволенні позовних вимог про звернення стягнення було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда залишено без змін. Отже позивач вважає, що нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не перевірив безспірності заборгованості та строків давності, що на його думку є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також вищезазначені рішення підтверджують факт, що з дня виникнення права вимоги у відповідача минуло більше трьох років. А тому позивач звернуввся до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. На підставі частини третьої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірину Михайлівну, та Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). На підставі статті 84 Цивільного процесуального кодексу України, витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 1284 від 08.05.2019 року. Витребувано у Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 67360252 (а.с.47-48).

За заявою позивача, ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 грудня 2021 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № № 1294 вчиненого 08.05.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною (виконавче провадження № 67360252), що оскаржується боржником у судовому порядку (а.с.49). (а.с.40).

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 грудня 2021 року Фортечним відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) направлено до суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 67360252 (а.с.73-106).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 липня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.118).

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (вх. № 25297 від 12.07.2023 року) про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с. 115).

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 119, 122), причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань, та відзиву на позов до суду не подавав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна в судове засідання не з`явилась, подала до суду зяаву (вх. № 5019 від 08.02.2022 року) про розгляд справи за її відсутності (а.с.56-57).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 121), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань, до суду не подавала.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Між Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 08 лютого 2008 року укладено кредитний договір №KGPNGA01580024 (а.с.9-14).

За умовами пункту 8.1. кредитного договору №KGPNGA01580024 від 08 лютого 2008 року банк надав позичальнику кредитні кошти на строк з 08.02.2008 року по 08.02.2018 року в сумі 31000,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,48 % річних від суми зарезервованих ресурсів.

Забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним договором виступає іпотека, двокімнатна квартира, загальною площею 48,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (пункт 8.3 кредитного договору №KGPNGA01580024).

08 лютого 2008 року між Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 460/29 (а.с.18-23).

За умовми пункту 35.3 іпотечного договору від 08 лютого 2008 року в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №KGPNGA01580024 іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 48,3 кв.м., житловоа площа 26,7 кв.м.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 липня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №KGPNGA01580024 від 08.02.2008 року заборгованість в сумі 28 203,29 доларів США, що еквівалентно до курсу НБУ - 217 165, 33 грн., судові витрати 1 700,00 грн. -судового збору та 30,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В решті позовних вимог відмовлено (а.с.27-29).

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 09 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Кіровоградської міської ради, Управління державної міграційної служби у Кіровоградській області про звернення стягнення відмовлено (а.с.30-34).

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 березня 2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилено. Рішення Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда залишено без змін (а.с.35-39).

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 08 травня 2019 року вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі № 1284, відповідно до якого звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки передану в іпотеку Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк». За рахунок, отриманих коштів від реалізації нерухомого майна, пропонується задовольнити вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у розмірі: заборгованість за кредитом в сумі 27770,70 доларів США, заборгованість за відсотками в сумі 18541,41 доларів США, комісія 741,01 доларів США, пеня 138288,05 доларів США, що всього становить 185341,17 доларів США , що за курсом Національного Банку України на 09.11.2018 року становить 5175973,55 грн. Витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3500,00 грн. Всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису становить 5179473,55 грн. (а.с.75 на звороті).

На підставі вказаного виконавчого напису державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2021 року (а.с.76), постанову про визначення розміру додаткових витрат від 08.11.2021 року (а.с.77), постанову про стягнення виконавчого збору від 08.11.2021 року (а.с.78).

Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України).

Частинами першою та третьою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини перша та друга статті 12 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України Про нотаріат). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У пункті 1-1 Переліку зазначено, що для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Наведені висновки щодо порядку вчинення виконавчого напису нотаріуса викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19).

За змістом пункту 2.3 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Доказів того, що ОСОБА_1 отримав письмову вимогу про усунення порушень матеріали справи не містять. Оскільки повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. В матеріалах справи відомості про отримання позивачем відповідного повідомлення відсутні.

Ненадання доказів щодо повідомлення боржника унеможливлюють вчинення виконавчого напису, оскільки неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги банку. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Аналогічні висновки щодо необхідності повідомлення боржника про усунення порушень викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17, від 10 квітня 2019 року.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду кваліфікує обставини щодо неповідомлення боржника про усунення порушень у спорах про визнання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, як порушення прав позичальника, що має наслідком задоволення таких позовів (постанови від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18), від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18).

Крім того, при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом врахована викладена в заяві про вчинення виконавчого напису Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» заявлена вимога про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, до складу якої входить нарахована комісія (а.с.75 на звороті).

За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Згідно з абзацами 2, 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16.

Тобто, підлягало з`ясуванню питання нарахування комісії, відповідності такого нарахування комісії зазначеним вимогам закону, а, отже вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною.

Згідно з частиною третьою статті 254 Цивільного кодексу України строк виконання кожного щомісячного зобов`язання спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 Цивільний кодекс України).

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За умовами пункту 8.1. кредитного договору №KGPNGA01580024 від 08 лютого 2008 року банк надав позичальнику кредитні кошти на строк з 08.02.2008 року по 08.02.2018 року, при цьому оскаржуваний виконавчий напис вчинено 08 травня 2019 року, тобто з порушенням строків позовної давності, після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності та взаємного зв`язку, установивши, що при зверненні до нотаріуса про вчинення виконавчого напису Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк», нотаріусом не здійснена перевірка наявності певних умов, за яких може бути вчинена зазначена нотаріальна дія, а також перевірка всіх пред`явлених для вчинення виконавчого напису документів, а також не перевірено відповідність нарахування комісії вимогам закону, суд дійшов висновку про те, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису від 08 травня 2019 року указана відповідачем заборгованість не є безспірною, а відтак виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною зареєстрований в реєстрі № 1284 відповідно до якого звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки передану в іпотеку Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк». За рахунок, отриманих коштів від реалізації нерухомого майна, пропонується задовольнити вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у розмірі: заборгованість за кредитом в сумі 27770,70 доларів США, заборгованість за відсотками в сумі 18541,41 доларів США, комісія 741,01 доларів США, пеня 138288,05 доларів США, що всього становить 185341,17 доларів США , що за курсом Національного Банку України на 09.11.2018 року становить 5175973,55 грн. Витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3500,00 грн. Всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису становить 5179473,55 грн., є таким що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 908,00 грн. за подання позову, та судовий збір в сумі 454,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», статтями 4, 10-13, 76, 81, 141, 258, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає, задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис вчинений 08 травня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі № 1284, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн. за подання позову та судовий збір в сумі 454,00 грн., за подання заяви про забезпечення позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок № 1Д;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, місцезнаходження: 49000, місто Дніпро, вулиця Центральна, будинок № 6/9, телефон НОМЕР_2 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), місцезнаходження: 25000, місто Кропивницький, вулиця Дворцова, будинок № 32/29.

Повний текст рішення суду складено 27.10.2023 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда