Справа № 211/4738/23
Провадження № 2-о/211/105/23
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В.,

у відсутність учасників процесу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради, Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою та просить суд встановити той факт, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є АДРЕСА_1 , посилаючись на відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії у тому числі й з підстави неможливості встановлення місця відкриття спадщини.В обґрунтування вимог зазначено, що після смерті сина ОСОБА_2 відкрилась спадщина на частку квартири АДРЕСА_2 та частку квартири АДРЕСА_3 . 29 червня 2023 року вона звернулася до державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у тому числі й у зв`язку з неможливістю встановлення місця відкриття спадщини: з наявних у нотаріуса документів за життя ОСОБА_2 був зареєстрований у період з 04.11.2010 по 28.12.2021 по АДРЕСА_4 , однак подальше місце його реєстрації невідоме. Тому оскільки більша частина спадкового майна знаходиться по АДРЕСА_1 , з метою відкриття спадкової справи та оформлення спадкових прав, просить вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 05 вересня 2023 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися.

До суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_3 про розгляд справи за її та заявника відсутності, на вимогах наполягає.

Представники Виконкому Довгинцівської районної у місті ради та Виконкому Інгулецької районної у місті ради звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності: заперечень проти вимог не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У частині першій статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с. 2 копія свідоцтва про смерть).

Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі Постанова № 7), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до пунктів 4.14, 4.15 глави 10 розділу ІІПорядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок), при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.Згідно пункту 4.12 глави 10 розділу ІІ Порядку, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Заявник ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 , однак постановою державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори від 29 червня 2023 року їй відмовлено у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з неможливістю встановлення місця відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Згідно тексту вказаної постанови нотаріуса, при дослідженні матеріалів спадкової справи було виявлено, що документально не підтверджується останнє місце реєстрації померлого та склад його сім`ї на момент смерті, оскільки відповідно до відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , з 04.11.2010 по 28.12.2021 та подальше місце реєстрації його проживання невідоме, а отже неможливо встановити місце відкриття спадщини.

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема, у готелі чи у санаторії, тощо).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Зазначена правова норма відтворює загальний принцип заборони дискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання або місця перебування особи.Аналіз наведених норм права та правила частини першої статті 1221 ЦК України дає підстави стверджувати, що місцем відкриття спадщини є не місце реєстрації спадкодавця, а останнє його місце постійного проживання.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови № 7, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Відповідно до пунктів 1.12, 1.13 глави 10 розділу ІІ Порядку, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місце знаходження нерухомого майна. Якщо об`єктів нерухомого майна декілька і їх місцезнаходження різне, місцем відкриття спадщини є місце знаходження одного із об`єктів цього майна на вибір спадкоємця(ів). Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга, тощо). Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (пункт 1.14 глави 10 розділу ІІ Порядку).

Згідно підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу II Порядку, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Відповідно до змісту постанови державного нотаріуса та витребуваних матеріалів спадкової справи, останнє місце проживання (реєстрації) спадкодавця ОСОБА_2 установити не можливо, тому місцем відкриття спадщини слід вважати місце знаходження нерухомого майна спадкодавця.

У даному випадку спадковим майном є частки нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 1/ 2 частка на підставі договору дарування 1/ 2 частки квартири від 23 вересня 2013 року, та за адресою: АДРЕСА_4 1/ 4 частка на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 28 жовтня 1994 року.

Оскільки об`єктів спадкового нерухомого майна два та їх місцезнаходження різне, місцем відкриття спадщини є місце знаходження одного із об`єктів цього майна на вибір спадкоємця у даному випадку спадкоємцем визначено по АДРЕСА_1 .

Ураховуючи, що метою встановлення факту місця відкриття спадщини є необхідність реалізації права заявника на оформлення спадкового майна, вказаний факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку установлення місця відкриття спадщини, суд вважає можливим вимоги задовольнити.

Судові витрати відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-218, 256 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 повністю.

Встановити факт, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є місце знаходження більшої частки належного йому за життя нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: С. В. Ткаченко