РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., представника заявниці ОСОБА_1 , представника третьої особи Новосад К.А., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

У С Т А Н О В И В:

У липні 2023 заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт її проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, з метою здійснення процедури підтвердження громадянства та оформлення паспорта громадянина України.

В обґрунтування вимог вказала, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Мосир Любомльського району Волинської області. У 1980 її батьки, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , придбали будинок в селі Житані Володимир-Волинського району, в якому заявниця зареєстрована та проживає постійно до цього часу. Одружувалась, у зв`язку з чим змінювала прізвище на ОСОБА_5 ,яненко.

З кінця 1992 тимчасово вибувала з України на заробітки до російської федерації у м.москва, де одружилась, змінила прізвище ОСОБА_5 ,яненко на ОСОБА_6 . Для оформлення тимчасової довідки на роботу і проживання в рф роботодавець взяв її документи, а саме паспорт громадянина СРСР, та не повернув, мотивуючи їх втратою.

У зв,язку з важкими сімейними обставинами, заявниця розірвала шлюб та вимушена була у 1996, без документів, повернутись в Україну, у с.Житані, на постійне місце проживання.

Внаслідок втрати паспорту та необхідністю реєстрації за місцем проживання, заявниця звернулась до Володимир-Волинського відділу Управління державної міграційної служби у Волинській області, однак їй було відмовлено з тої причини, що вона не була документована міграційною службою як особа що станом на 24 серпня 1991 і на 13 листопада 1991 постійно проживала на території України, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Заявниця та її представник ОСОБА_1 , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги №1032150 від 08.09.2023, в судовому засіданні заявлені вимоги з аналогічних підстав викладених в заяві підтримали та просили їх задовольнити. Заявниця додала, що деякий час проживала в Криму, неодноразово виходила заміж, у зв`язку з чим змінювала прізвище, з ОСОБА_7 на ОСОБА_5 ,яненко, з ОСОБА_5 ,яненко на ОСОБА_8 , з ОСОБА_8 на ОСОБА_6 , останній раз розірвала шлюб у м.москва, там же в неї забрали паспорт СРСР та видали тимчасову довідку до отримання громадянства РФ, з якою і депортували в Україну. З того моменту проживала в селі Житані, одразу паспорт не оформила і так жила весь час. Натепер виникли обставини за станом здоров`я, однак без паспорту вона позбавлена можливості укласти декларацію з лікарем.25.10.2023 заявниця в судове засідання не з,явилась, просила завершити розгляд справи за її відсутності. Представник заявниці вимоги уточнив та просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Представник заінтересованої особи Новосад К.А. частково заперечувала проти задоволення вимог заявниці, оскільки вона не підтверджує факту свого постійного проживання на території України. Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС у Волинській області, місце проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не значиться зареєстрованим/знятим з реєстрації. Отже її місцезнаходження/проживання /перебування станом на 24 серпня 1991 року не підтверджене.

Суд, вислухавши сторони, дослідившиматеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (крім передбачених ч.1 ст.315 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови №5 від 31.03.1995р. Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215.

Пунктом 7 вказаного Порядку визначено, що громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР (далі Порядок) відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України.

У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Крім того, пунктом 44 вищевказаного Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Судом встановлено, що 11.07.2023 на звернення ОСОБА_2 . Володимир-Волинський відділ УДМС України у Волинській області надано роз,яснення про звернення до суду для встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 та 13 листопада 1991 з метою видачі паспорта громадянина України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_10 , батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 11.08.2004 року, повторно, відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області.

На підтвердження проживання заявниці за адресою АДРЕСА_1 , суду надана копія домової книги, з якої вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_11 мала реєстрації за вказаною адресою у спірний період.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та заяв про видачу паспорту Ф1:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була документована паспортом громадянина СРСР серії НОМЕР_2 , виданий 26.04.1983 відділом внутрішніх справ Володимир-Волинського райвиконкому Волинської області на прізвище ОСОБА_7 ;

29.06.1985 заявниця була документована паспортом громадянина СРСР серії НОМЕР_3 , виданий 29.06.1985 відділом внутрішніх справ Володимир-Волинського райвиконкому Волинської області, у зв`язку із зміною прізвища на ОСОБА_5 ,яненко;

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Красноперекопським міським відділом ЗАГСа Кримської області від 28.01.1992, актовий запис №32, ОСОБА_12 розірвала шлюб, та залишила прізвище ОСОБА_5 ,яненко;

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , ОСОБА_11 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 , номер актового запису 126, реєстрація здійснена відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красноперекопського міськрайонного управління юстиції Автономної Республіки Крим; місцем проживання ОСОБА_14 вказано АДРЕСА_2 ;

15.03.1994 даний шлюб розірвано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красноперекопського міськрайонного управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис 49.

31.07.2000 «Чертановским отделом ЗАГС г.Москвы» на підставі рішення «Чертановского ММС г.Москвы РФ» видано свідоцтво про розірвання шлюбу між « ОСОБА_15 » та « ОСОБА_16 », актовий запис про розырвання шлюбу №1495

З довідки, виданої «Главным управлением внутренних дел мосгорисполкома» від 23.01.2001 за №Г-136/17 вбачається, що « ОСОБА_15 ,1966г.р., уроженка Р.Украина, зарегистрированная по месту жительства, по адресу: АДРЕСА_3 , заявила об утрате паспорта НОМЕР_4 на свое имя. Справка действительна до получения гражданства РФ».

Отже, з встановлених судом обставин та проаналізованих доказів, вбачається, що на момент 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року ОСОБА_2 постійно проживала в Автономній Республіці Крим, що є територією України.

За довідками №117 від 04.07.2023 та №93 від 25.05.2023, виданими Зимнівською сільською радою Володимирського району Волинської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Мосир Любомльського району Волинської області, станом на 24 серпня 1991 проживала на території України, та з 2001 постійно проживає без реєстрації по теперішній час у АДРЕСА_1 .

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які відповідно до вимог ЦПК приведені до присяги свідка та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, підтвердили, що особисто знайомі з ОСОБА_2 , дівоче прізвище ОСОБА_7 , яка з дитинства та станом на 1991, проживала в с.Житані, Володимирського району, тобто в Україні.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження представленими доказами факт проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свою чергу твердження заінтересованої особи суд вважає неспроможними та недоведеними.

Цей факт має для заявниці юридичне значення, від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявниці, водночас він не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вимоги ОСОБА_2 щодо її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року є обґрунтованими й підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, Законом України «Про громадянство України», суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 30.10.2023.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ