Провадження № 2/369/2081/23
11.10.2023 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Волчка А.Я.
при секретарі Ведмеденко Н.М.
розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільній частковій власності,
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки, в якому просила суд: припинити право власності відповідачки на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 , та визнати право власності на зазначену частину квартири за позивачкою, виплатити відповідачці в рахунок компенсації вартості припиненої частки внесені позивачкою на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 133 544,00 гривень; припинити право власності відповідачки на 1/8 частину квартири АДРЕСА_2 , та визнати право власності на зазначену частину квартири за позивачкою, виплатити відповідачці в рахунок компенсації вартості припиненої частки внесені позивачкою на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 91 887,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . У встановлений законодавством строк позивачка як спадкоємець першої черги звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дубенко К. Є. із заявою про прийняття спадщини після свого чоловіка, та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/8 частини квартири АДРЕСА_2 та 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 . Також нотаріусом позивачці були видані свідоцтва про право власності на частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, на частину зазначених квартир, а отже позивачка є власником по 7/8 кожної з квартир. Вказувала, що спадкоємцем 1/8 частини кожної з вищезазначених кварти є відповідачка, яка також у встановленому законом порядку прийняла спадщину, але з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до нотаріуса не зверталася. Зазначала, що спільне володіння і користування квартирами є неможливим, оскільки відповідачка не перебуває в родинних відносинах з позивачкою, є громадянкою та проживає в Литовській Республіці, в утриманні спірних квартир участі не приймає, не має намірів проживати в спірних квартирах та здійснювати участь в їх утриманні, не отримує у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на зазначені квартири, а тому, на думку позивачки, доцільним є припинення права власності відповідачки на 1/8 частину квартир на користь позивачки, з виплатою відповідачці вартості її часток в зазначених квартирах.
Ухвалою суду від 05.12.2022 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 07.02.2023 року.
Ухвалою суду від 07.02.2023 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_4 про витребування доказів у справі, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дубенко Карини Євгенівни спадкову справу № 5/2021, відкриту після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Матеріали вказаної спадкової справи 05.04.2023 надійшли до суду.
Ухвалою суду від 03.07.2023 року було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 11 жовтня 2023 року о 12 год. 00 хв.
В судове засідання, призначене на 11.10.2023 року, учасники процесу не з`явились.
Представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву від 11.10.2023 р. з проханням розглядати справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Надіслала до суду рукописні заяви від 09.05.2023 та 27.06.2023, з яких вбачається, що вона не погоджується з позовними вимогами, однак, дані заяви за своїм змістом та формою не можуть вважатися заявами по суті справи в розумінні ст. 174 ЦПК України. До часу та дати судового засідання на електронну пошту суду надійшов лист відповідачки, в якому вона повідомила, що в судовому засіданні, призначеному на 11.10.2023 о 12:00, приймати участь не має можливості в зв`язку з війною в Україні.
Таким чином, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_3 . Після його смерті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко Кариною Євгенівною відкрито спадкову справу № 5/2021. Позивачка у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К. Є. позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.05.2022 року, зареєстроване в реєстрі за № 614, на 3/8 частин квартири АДРЕСА_2 , та свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.05.2022 року, зареєстроване в реєстрі за № 615, на 3/8 частин квартири АДРЕСА_1 . Також приватним нотаріусом Дубенко К. Є. позивачці були видані свідоцтва про право власності від 24.11.2021 року, зареєстроване в реєстрі за № 3453, та від 24.11.2021 року, зареєстроване в реєстрі за № 3450, відповідно до яких позивачці належить частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, а саме частина квартири АДРЕСА_2 , та частина квартири АДРЕСА_1 . Набуття позивачкою права власності на частки квартир на підставі вищезазначених свідоцтв зареєстровано у встановленому законодавством порядку, що підтверджується відповідними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Таким чином, судом встановлено, що позивачка є власником по 7/8 частин квартири АДРЕСА_1 , та квартири АДРЕСА_2 .
З матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_5 є дочкою померлого ОСОБА_3 . 21 липня 2021 року вона також звернулася до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини після свого батька.
Як зазначено в свідоцтві про право на спадщину за законом від 31 травня 2022 року, виданому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К. Є., зареєстрованому в реєстрі за № 614, спадкоємцями частки квартири АДРЕСА_2 , після ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 на частки спадщини та його донька ОСОБА_5 на частку спадщини; свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/8 частки квартири видано ОСОБА_1 ; свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частку квартири ще не видано. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 травня 2022 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К. Є., зареєстрованого в реєстрі за № 615, спадкоємцями частки квартири АДРЕСА_1 , після ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 на частки спадщини та його донька ОСОБА_5 на частку спадщини; свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/8 частки квартири видано ОСОБА_1 ; свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частку квартири ще не видано. Таким чином, з матеріалів спадкової справи встановлено, що відповідачка успадкувала після свого батька ОСОБА_3 по 1/8 частині квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 .
З матеріалів спадкової справи № 5/2021 вбачається, що відповідачка отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку грошових вкладів на рахунках, що належали померлому ОСОБА_3 , проте, з заявами про видачу їй свідоцтв про право на спадщину на 1/8 частку зазначених квартир до нотаріуса не зверталася.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до п. 4.10 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.
Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Отже, системний аналіз зазначених норм права та їх тлумачення свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття.
Саме такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 18 лютого 2021 року у справі № 609/1231/19 та від 20 травня 2020 року у справі № 303/6974/16.
З урахуванням вищезазначених норм права та правових висновків Верховного Суду, оскільки відповідачка прийняла спадщину, спадщина у вигляді 1/8 частин квартир в силу норм ст. 1268 ЦК України належить відповідачці з часу відкриття спадщини, не залежно від отримання нею свідоцтв про право на спадщину, а зволікання відповідачки з отриманням свідоцтв про право на спадщину, видача яких ніяким строком не обмежена, не може бути підставою для відмови у судовому захисті прав та інтересів позивачки як співвласника квартир.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1267, ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, спадщина належить спадкоємцям, які її прийняли, на праві спільної часткової власності (ч. 4 ст. 355 ЦК України), а тому до неї застосовуються норми глави 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності.
Відповідно до ст. 365 глави 26 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17, відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника.
Судом встановлено, що частки відповідачки в обох квартирах є незначними (по 1/8) і не можуть бути виділені в натурі. Так, як встановлено судом зі змісту свідоцтв про право на спадщину та технічних паспортів на спірні квартири, квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 71,1 кв.м., житлову площу 35,7 кв.м., та складається з двох кімнат площею 17,3 кв.м. та 18,4 кв.м. Тобто, ідеальна частка відповідачки в цій квартирі складає 71,1х1/8=8,8875 кв.м. загальної площі та відповідно 35,7х1/8=4,4625 кв.м. житлової площі квартири. Тобто, ідеальна частка відповідачки є значно меншою за площу найменшої кімнати в квартирі, що унеможливлює виділення відповідачці її частки в натурі. Квартира АДРЕСА_2 має загальну площу 47 кв.м., житлову площу 19,8 кв.м., та складається з однієї кімнати площею 19,8 кв.м. Відповідно, ідеальна частка відповідачки в ній лише 47х1/8=5,875 кв.м. загальної площі та відповідно 19,8х1/8=2,475 кв.м. житлової площі, що унеможливлює її виділення в натурі.
При цьому квартира є річчю неподільною.
Судом встановлено, що відповідачка є донькою померлого ОСОБА_3 від попереднього шлюбу, не перебуває в родинних відносинах з позивачкою, має постійне місце проживання в Литовській Республіці, в спірних квартирах не проживає, в утриманні майна участі не приймає, отже, спільне володіння і користування квартирами сторонами є неможливим.
Судом встановлено, що відповідачка є громадянкою Литовської Республіки та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , про що було зазначено відповідачкою у її заяві про прийняття спадщини.
Як вбачається з Витягу із бази реєстру нерухомого майна Литовської Республіки від 28.09.2023 р., виданого Державним підприємством Registru centras (м. Вільнюс), відповідачка є власником квартири загальною площею 43,95 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-1368 від 18.02.2016 р.
Таким чином, відповідачка має у власності квартиру у Литовській Республіці, в якій вона проживає, а отже припинення права власності відповідачки на частки в спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачки.
Ч. 2 ст. 365 ЦК України передбачає, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення.
Процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов`язань перед відповідачем.
Відповідно до звітів про оцінку, складених 14.09.2022 року суб`єктом оціночної діяльності ПП «Форвард» на замовлення позивача, ринкова вартість 1/8 частки житлової квартири на 2 поверсі 12 поверхового будинку, загальною площею 71,1 м.кв., розташування за адресою: АДРЕСА_4 , складає 133 544,00 гривень, а ринкова вартість 1/8 частки житлової квартири на 13 поверсі 19 поверхового будинку, загальною площею 47 м.кв., розташування за адресою: АДРЕСА_5 , - 91 887,00 гривень. Відповідачка зазначеної вартості часток у спірних квартирах, визначеної оцінювачем, жодним чином не спростувала, будь-яких доказів іншої вартості її часток суду не надала. За таких умов суд вважає належним чином доведеною та підтвердженою належними та допустимими доказами ринкову вартість часток відповідачки у спірних квартирах, яка вказана позивачкою у позовній заяві.
Як встановлено судом, позивачкою попередньо внесено на депозитний рахунок суду 133 544,00 гривень згідно квитанції № NEO-2885208 від 06.10.2022 року, що відповідає ринковій вартості 1/8 частки відповідачки в квартирі АДРЕСА_1 , та 91 887,00 гривень згідно квитанції № 9499826 від 06.10.2022 року, що відповідає ринковій вартості 1/8 частки відповідачки в квартирі АДРЕСА_2 . Зазначені кошти підлягають виплаті відповідачці в рахунок компенсації вартості припиненої частки у спільному майні.
На підставі викладеного, повно і всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільній частковій власності - задовольнити.
Припинити право власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 .
Виплатити ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) з депозитного рахунку суду грошові кошти в сумі 133 544,00 гривень, внесені ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду згідно квитанції № NEO-2885208 від 06.10.2022 року.
Припинити право власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на 1/8 частину квартири АДРЕСА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_2 .
Виплатити ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) з депозитного рахунку суду грошові кошти в сумі 91 887,00 гривень, внесені ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду згідно квитанції № 9499826 від 06.10.2022 року.
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Андрій ВОЛЧКО