Справа № 214/6590/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 жовтня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Малаховської І.Б.

секретаря судового засідання Магадалінової Е.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, цивільну справу № 214/6590/22 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, -

Встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

1.Позивач звернувся до суд з позовом в якому просить стягнути з Акціонерного товариств «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 260 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я , пов`язаного з виконанням трудових обов`язків.

Аргументи учасників справи.

2.В обґрунтування позовних вимог вказує, що він працював протягом 41 року підземним горно робочим, підземним прохідником з правом ведення підривних робіт участка № 3 шахти «Батьківщина» Шахтоуправління «Батьківщина» Виробничого об`єднання Кривбассруда, правонаступником якого є ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» в шкідливих умовах праці отримав професійне захворювання.

Згідно даних вказаних в акті від 26.03.1998 року, Українським науково-дослідницьким інститутом промислової медицини йому було встановлено професійне захворювання, яке перебуває у причинному зв`язку з впливом шкідливих факторів виробництва, а саме Хронічна диско генна поясничо-кресцова полирадикулопатія з помірно вираженим статикодінамичними порушеннями, больовий синдром та лівосторонній тазобедрений пери артроз.

В квітні 1998 року було проведено розслідування та складено акт розслідування професійного захворювання за формою П-4. Відповідно до акту від 03.04.1998 року та згідно відомостей, вказаних в санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці причинами виникнення професійного захворювання нього є тривалий вплив на організм шкідливих виробничих факторів, таких як: перевищення вібрації, підвищений рівень шуму, запиленість повітря, фізичне напруження.

У зв`язку з заподіянням шкоди, він 16.04.1995 року пройшов огляд МСЕК , де йому було первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності - 30%.

13.05.2007 року він повторно пройшов огляд МСЕК, де йому було визначено ступінь втрати працездатності 40%, встановлена ІІІ група інвалідності безстроково, рекомендовано санітарно-курортне лікування та забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення. Через втрату здоров`я йому довелося, і до тепер довалиться багато часу проводити у лікарні, через це, не має можливості працювати та забезпечувати свою всім необхідним для достойного рівня життя.

Внаслідок значного погіршення його здоров`я йому було завдано моральної шкоди яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, які він зазнав та зазнає у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також через те, що його рідні вимушені змінювати свій життєвий ритм. В зв`язку з чим просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

3.Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

З трудової книжки позивача вбачається, що він працював на АТ «Кривбасзалізрудком» з: 20.09.1988 -05.07.1998 року 9 років 9 місяців в умовах дії шкідливих факторів,

06.07.1998 20.10.2022 р. 34 роки та 1 місяць працював гірником на поверхні шахти.

Крім того, з 15.06.1982 року 31.08.1987 року позивач працював на шахті ім. «Фрунзе» підземним крипільником з повним робочим днем в підземних умовах.

Таким чином, позивач працював 9 років та 9 місяців підземним прохідником на шахті «Родіна» з повним робочим днем в підземних умовах.

Крім того, у праві № 212/10587/19 за позовом позивача до ПАТ «Суха балка» Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу стягнуто в рахунок відшкодування моральної шкоди 35 000,00 грн.

Після встановлення втрати професійної працездатності 16.04.1998 року. Підприємство запропонувало позивачеві продовжити працювати на поверхні шахти , він погодився та 24 роки 3 місяці відпрацював гірником, що свідчить про відсутність моральних страждань від втрати працездатності на які позивач посилається в позовній вимозі.

Позивач, з 1998 року та по 2021 року проходив попередні огляди, та був визнаний придатний до роботи за професією гірники. На здоров`я при цьому не скаржився, позивач навіть посилався лікарем при попередніх оглядах, що скарг не має, тому посилання при втраті професійної працездатності ті інвалідності.

Звільнився з підприємства у віці 62 роки. Ствердження в позовній заяві, що не має можливості працювати та забезпечити сім`ю безпідставними, оскільки він забезпечений пенсією та виплатами при втраті професійної працездатності та інвалідності.

Отримавши відшкодування моральної шкоди від ПАТ «Суха Балка» за вищевказаний рішенням суду в 2022 році в розмірі 35 000,00 грн. Позивач вимагає стягнути з відповідача додатково 260 000,00 грн.

Тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Процесуальні дії у справі

4.06 грудня 2022 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку прощеного позовного провадження без повідомлення виклику сторін.

Обставини справи, встановлені судом.

5.З трудової книжки позивача встановлено, що він працював з 20.09.1988 року по 05.07.1998 рік ОСОБА_1 на шахті «Родіна» в умовах дії шкідливих факторів на підземних роботах, 06.07.1998 року переведений гірником 3 розряду на поверхні шахти (а.с.11-14).

6.З відзиву та додатків до нього вбачається, що позивач з 06.07.1998 р по 20.10.2022 р. працював гірником на поверхні на шахті «Родіна» (а.с.42)

7.Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 98002-пз від 03.04.1998 року професійне захворювання ОСОБА_1 виникло за наступних обставин: на протязі 15 років він працював в підземних гірничорудних умовах в ОКСе- 6 місяців , на хаті ім.. «Фрунзе» крепільщиком 0 2 роки 2 місяці, прохідником - 3 роки , з 1988 року і по теперішній час на шахті Родина, спочатку 7 років гірничим робітником очисного забою і 2 роки 4 місяці підземним прохідником. В процесі роботи підпадав під вплив несприятливих та шкідливих факторів. Причини професійного захворювання зазначені наступні: довгий стаж роботи в умовах підвищеної вологості, обводненні, підйому та переносу великої ваги, наявність потягів, робота в вимушеній позі. Відсутність засобів малої механізації в процесі прибирання просипу руди, бутів, сміття і металолому ( а.с. 7-8).

8.Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК від 16.04.1998 року ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності та 30 відсотків втрати професійної працездатності при первинному огляді у зв`язку з професійним захворюванням ( а.с. 9)

9.Згідно виписки з акту огляду МСЕК № 017349 ОСОБА_1 встановлено 40 відсотків втрати працездатності з 01 травня 2007 року безстроково ( а.с. 10)

10.Згідно виписок з історії хвороби ОСОБА_1 неодноразово звертався до лікарні з приводу професійного захворювання, перебував на обстеженні та лікуванні ( а.с. 17-31)

Джерела права й акти їх застосування.

11.Нормами Конституції України, зокрема ст.21, ст.43, ст.46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці.

12.Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

13.Відповідно до ч. 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

14.Відповідно до частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

15.Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

16.Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

17.Згідно ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

18.Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

19.У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

20.Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю моральну шкоду (п.5 Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

21.Згідно зі статтею 440-1 ЦК Української РСР моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діянням іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

22.Згідно Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або

уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові

ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових

обов`язків, затвердженими ПКМУ №472 від 23.06.1993 року за наявності факту моральної шкоди потерпілому

відшкодовується моральна шкода за домовленістю сторін, рішенням комісії по трудовим спорам або за рішення суду.

23.Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду

24.Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював в АТ «Кривбасзалізрудком» з 20.09.1988 року по 05.07.1998 року в умовах дії шкідливих факторів, з 06.07.1998 року по20.10.2022 року працював гірником на поверхні шахти. Вищезазначені обставини справи визнаються відповідачем, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

25.Заслуговують на увагу доводи позивача, що повне його одужання не можливе. В зв`язку з втратою працездатності він багато часу проводить у лікарні , в зв`язку з чим не може працювати та забезпечувати свою сім`ю. Такі обставини пригнічують його, позбавляють життєвої сили та енергії.

26.Причинний зв`язок між професійними захворюваннями позивача та шкідливими умовами праці позивача на ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» встановлений актом розслідування хронічного професійного захворювання № 98002-ПЗ від 03.04.1998 року.

27.Судом надано критичну оцінку запереченням представника відповідача що позивач звільнився у віці 62 року ( маючи пенсійний вік, втрату працездатності), а також, щодо не доведення позивачем факту заподіяння йому моральної шкоди.

Підстави для припинення трудових відносин не мають значення для правильного вирішення спору та не пов`язані з предметом доказування у справі. Доводи представника відповідача щодо недоведеності позивачем факту отримання моральної шкоди внаслідок професійного захворювання спростовується висновком акта розслідування професійного захворювання, в якому зазначено що позивач працював в т.ч. на ш.Родіна в умовах шкідливих для здоров`я, а також зазначеними в позові поясненнями щодо обставин та симптомів професійного захворювання. Позивач має професійна захворювання: хронічна диско генна поясничо-кресцова полирадикулопатія з помірно вираженим статикодінамичними порушеннями, больовий синдром та лівосторонній тазобедрений пери артроз, які приносять не лише дискомфорт у життя позивача, а й фізичні страждання. У медичному висновку, виписках із медичної карти стаціонарного хворого та виписних епікризах, долучених до позову також зазначені аналогічні обставини щодо встановленого діагнозу та скарг позивача на вказані ним симптоми. На переконання суду, встановлення та стійкої втрати працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, призводить до висновків про завдання моральної шкоди позивачу. Відповідно до положень ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

28.Щодо аргументів, зазначених у відзиві про вину підприємства шахта ім. «Фрунзе» та ПАТ «Суха Балка» у професійному захворюванні, де він беззаперечно підпадав під дію шкідливих факторів, суд зауважує, що позовні вимоги у даній справі пред`явлені до відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» , тому з урахуванням принципу диспозитивності, надавати оцінку доводам про визначення ступеня вини іншого підприємства, суд не зобов`язаний. Визначення відповідача, до якого є позивач бажає пред`явити позов є правом останнього.

29.Однак, суд погоджується з твердженням представника відповідача, що сума моральної шкоди заявлена відповідачем не відповідає засадам розумності та справедливості оскільки у позивача виникло професійне захворювання не тільки під час роботи в ПАТ «Кривбасзалізрудком».

30.Проте, судовим розглядом встановлено, що невиконання ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та наявність на виробництві шкідливих умов праці призвело до виникнення у позивача професійного захворювання, Отже, сам факт втрати позивачем професійної працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, встановлення третьої груп інвалідності, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди.

31.Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

32.Тому, при вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров`я, групу інвалідності, розмір та наявність втрати професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, характер та об`єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаних профзахворювань, тривалість лікування, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін життєвих зав`язків, а саме первинно 30% втрати професійної працездатності та встановлення третьої групи інвалідності, істотність вимушених змін в життєвих стосунках. При наступному огляді во МСЕК позивачу було визначено 40% втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності, що свідчить про погіршення стану здоров`я.

33.Судом врахована також тривалість роботи позивача у шкідливих умовах, в тому числі тривалий час роботи на підприємстві відповідача в шкідливих умовах та тяжкість наслідків хвороби, які погіршують рівень та якість життя позивача, завдає багато незручностей у спілкуванні та фізичні і моральні страждання.

34.Враховуючи вищевикладене, керуючись власним переконанням, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 150 000 грн.

Розподіл судових витрат.

35.Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Вищезазначені твердження узгоджуються з висновок який міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року, справа № 761/11472/15-ц.

36.Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1500,00 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 153 КЗпП України, ст. ст. 16, 23, 1167, 1168 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 23, 76, 141, 258, 259, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві задовольнити частково.

Стягнути з Публічного Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 150 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди в зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві.

Стягнути з Публічного Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави 1500 грн. 00 коп. витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , адреса: 50029, м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, 1 а, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Суддя І.Б. Малаховська