1Справа № 335/7346/23 2/335/2657/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Романько О.О., за участю секретаря судового засідання Гутник Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Єдемська-Фастовець Ольга Олександрівна про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, в якій зазначила ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років померла ОСОБА_2 . Відповідно до довідки про причину смерті від 10.04.2022 р., причиною смерті є хронічна ішемічна хвороба серця.

Далі в позові зазначено, що починаючи з 2004 року і до дня своєї смерті, ОСОБА_2 проживала у своєї доньки - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт проживання померлої за вказаною адресою обумовлювався спочатку необхідністю, у зв`язку з відсутністю можливості проживання за адресою реєстрації, а в подальшому і тим, що ОСОБА_2 вже була особою похилого віку, потребувала допомоги та догляду, у зв`язку з чим, її донька ОСОБА_1 залишила її у себе для проживання та догляду.

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , з якого слідує, що позивачка є рідною донькою ОСОБА_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 12.10.1985 р., яким прізвище позивачки змінено з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .

У зв`язку зі смертю своєї матері, позивач 14.04.2023 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. з документами для отримання свідоцтва про право на спадщину, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , у зв`язку з чим було заведено спадкову справу за номером 47/2023 за номером у спадковому реєстрі 70527557.

Разом з тим, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Єдемська-Фастовець О.О. розглянувши подані позивачем документи для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.07.2023 року №623/02-31. Останнє змусило позивача звернутися до суду.

Просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з 2004 року по 09.04.2022 року за однією адресою: АДРЕСА_2 .

29.08.2023 року на виконання ухвали суду від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. надійшла копія спадкової справи №47/2023 після померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

31.08.2023 до суду від представника відповідача О. Мирошниченко надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що в разі доведеності всіх обставин викладених у позові, а саме факту спільного проживання ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_1 , враховуючи, що на момент смерті адреса реєстрації ОСОБА_2 є іншою, а саме: АДРЕСА_3 , Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради у вирішення справи покладається на розсуд суду (а.с.43-48).

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились. 23.10.2023 року через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначили що позовні вимоги підтримують, просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, проти винесення рішення не заперечували за тих обставин, які викладені у відзиві на позов.

Третя особа приватний нотаріус в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Запоріжжя, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_3 виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області від 07 грудня 2006 року ( а.с.8-10), має реєстраційний номер картки платників облікової картки платника податків НОМЕР_4 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого Ленінським районним бюро ЗАГС м. Запоріжжя 05 травня 1966 року, ОСОБА_5 на родилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 05 травня 1966 року вчинено актовий запис №499. Батьком ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 є ОСОБА_6 , матір`ю є ОСОБА_2 (а.с.13).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя від 12.10.1985, гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб 12.10.1985, про що було зроблено актовий запис № 2762. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 » (а.с.14).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 11.04.2022, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Москва, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжі, у віці 79 років, про що вчинено актовий запис № 695 (а.с.11).

Згідно копії витягу сформованого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 72147249 від 14.04.2023 на спадкодавця ОСОБА_2 заведена спадкова справа за № 70527557, номер у нотаріуса 47/2023 (а.с. 35).

14.04.2023 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулася гр. ОСОБА_1 , яка зазначила, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті її матері і спадщину вона приймає за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України (а.с. 32 на звороті).

За інформацією наданою приватному нотаріусу Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період з 20.02.1974 по 11.04.2022 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з нею на день смерті зареєстровані особи відсутні. Відомості про її реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 відсутні (а.с. 39,40 на звороті).

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.07.2023 № 623/-2-31 зазначено про відмову приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 (а.с.17, 41).

Відповідно до акту про встановлення місця проживання особи зазначено, що ОСОБА_2 , 1942 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно мешкала та постійно проживала з 2004 року по день смерті з донькою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Відповідно до листа комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико санітарної допомоги №10» Запорізької міської ради про надання інформації щодо ОСОБА_2 зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 вдома, була на обліку у сімейного лікаря та проживала зі своєю донькою ОСОБА_1 , яка займалась доглядом, лікуванням та піклуванням своєї матері. 10.04.2022 була видана довідка про смерть (а.с.19).

Відповідно до копії свідоцтва про поховання № 247927 виданих СКП «Запорізька ритуальна служба» ОСОБА_1 , здійснила поховання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер свідоцтва про смерть НОМЕР_7 (а.с.20).

Відповідно до копії спадкової справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернулась 14.04.2023 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. з заявою про прийняття нею спадщини за законом, на підставі ст. 1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила також, що окрім неї інших спадкоємців немає. За зазначеною заявою було заведено нотаріусом спадкову справу № 47/2023 та зареєстровано за номером 70527557 (а.с.32-35).

Відповідно до інформації, яку надано департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради на запит нотаріуса Єдемської-Фастовець О.О., то за адресою: АДРЕСА_1 , інформація про реєстрацію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутня (а.с.39 на звороті).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 72146798, сформованої приватним нотаріусом Єдемською-Фастовець О.О. 14.04.2023, відомостей про відкриття спадкової справи після померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено (а.с.34).

14.04.2023 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, яке належало ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема і на квартиру АДРЕСА_4 (а.с.32 на звороті).

Як вже зазначалося, то відповідно до постанови приватного Єдемської-Фастовець О.О. від 19.07.2023 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 ..

Оцінивши усі наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності і достатності, надавши правову оцінку установленим у справі обставинам, позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо позовної вимоги про встановлення факту, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно проживала з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть бути також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, таким, що прийняв спадщину, вважається спадкоємець першої черги, якщо він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, встановлення вказаного юридичного факту позивачу необхідне саме для реалізації свого права на спадкування як спадкоємця першої черги і доведення, що вона, фактично, прийняла спадщину, оскільки нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії, зокрема через відсутність судового рішенням про факт проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем не менше, ніж п`ять років до часу відкриття спадщини.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач до позову надала докази звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та отримання відповідної відмови. Згідно з даними спадкової справи позивач звернулася до нотаріуса з відповідними заявами.

У постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 702/61/20 зазначено, що зверненню до суду з позовом має передувати вирішення питання про видачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, суд у справі, яка розглядається, констатує дотримання позивачем установленого порядку захисту реалізації свого права на спадщину.

Своєю чергою на підставі оцінки наявних доказів в їх сукупності та кожного окремо, суд дійшов висновку про доведеність з боку позивача факту спільного її проживання з ОСОБА_2 , а саме за однією адресою до дня відкриття спадщини з огляду на таке.

Факт проживання померлої за вказаною адресою обумовлювався спочатку необхідністю, у зв`язку з відсутністю можливості проживання за адресою реєстрації, а в подальшому і тим, що ОСОБА_2 вже була особою похилого віку, потребувала допомоги та догляду, у зв`язку з чим, її донька ОСОБА_1 залишила її у себе для проживання та догляду.

ОСОБА_1 піклувалася про ОСОБА_2 , до самої смерті, та здійснила її поховання, що підтверджується відповідними письмовими доказами.

Таким чином, за час розгляду справи, ніким не спростовано того, що позивач та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю за однією адресою по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 так як на момент відкриття спадщини постійно проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом встановлення місця проживання від 28.07.2023.

При цьому, позивач у встановлений законом термін не подала заяву до приватного нотаріуса про відмову у прийняті спадщини після смерті ОСОБА_2 ..

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємців за законом першої-третьої черг, які прийняли б спадщину судом не виявлено. За матеріалами спадкової справи встановлено відомості, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті гр. ОСОБА_2 ..

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

З огляду на встановлені обставини справи та подані докази, суд дійшов висновку про те, що позивач ОСОБА_1 довела факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про встановлення юридичного факту спільного зі спадкодавцем проживання на час відкриття спадщини за однією адресою підлягає задоволенню.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Текст зазначеної норми не містить трактування поняття «постійного проживання», оскільки згідно з Конституцією України та Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2013, особи, що мешкають в Україні, не зобов`язані постійно проживати в місці своєї реєстрації.

Відсутність реєстрації не означає, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем. Cама по собі відсутність реєстрації не є абсолютним підтвердженням, що особа не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 1 липня 2020 року у справі № 222/1109/17 (провадження № 61-43496св18).

Отже, суд вважає, що факт проживання спадкодавця за вказаною позивачем адресою доведений належними способами доказування.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.

Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, встановивши, що позивач постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та як спадкоємець за законом у встановлений статтею 1270 ЦК України строк заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подала, тобто є такою, що прийняла спадщину після ОСОБА_2 , суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту спільного поживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Єдемська-Фастовець Ольга Олександрівна про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з її матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 27.10.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Суддя: О.О. Романько