Провадження №2/523/5056/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Бєлік Л.В.

представника позивача ОСОБА_1 - Масловського І.М.

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, звернувся адвокат Масловський Ігор Миколайович. В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що 03.09.2011 року між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 335. Від шлюбу у подружжя народилась дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник зазначає, що спільне життя між подружжям не склалось, виявилось, що подружжя має різні погляди на життя. Протягом останніх років відносини погіршились, вони втратили одне до одного почуття любові та пошани.

На підставі викладеного представник просить розірвати шлюб укладений між сторонами 03.09.2011 року, актовий запис № 335.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в судове засідання, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву.

На адресу суду 28.09.2023 року (вх. № 27783) надійшли доповнення до заяви за підписом відповідача ОСОБА_3 , згідно яких відповідач зазначив про дійсні обставини розриву шлюбних відносин, та вказав, що шлюбні відносини припинені, оскільки позивач завела інші стосунки та залишила родину. На підтвердження обставин викладених у заяві надав флеш-носій (а.с.24-25).

Також, на адресу суду 16.10.2023 року надійшли заперечення щодо розміру позовних вимог, згідно яких представник відповідача адвокат Григоржевський М.С. зазначив, що до відшкодування вартості правової допомоги підлягають лише відшкодуванню витрати, які мають розумний характер. Представник зазначив, що в контексті даної справи заявлені вимоги про стягнення правничої допомоги в розмірі 10 000 гривень є завищеними та не виправданими. Зазначив, що відповідач визнає розмір витрат на правничу допомогу у розмірі: 3 500 грн. (а.с.27-29).

В судовому засіданні представник позивача адвокат Масловський Ігор Миколайович суду пояснив,що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо заперечень з приводу витрат на правничу допомогу, зазначив, що заперечення на увагу не заслуговують та позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Додатково зазначив, що питання щодо витрат на правничу допомогу будуть додаткові уточнені після судового засідання, такий розмір було визначено з підстав того, що на час подання розрахунку не було відомо про фактичну кількість судових засідань, а відтак після судового засідання, надасть акт уточнення додаткових витрат.

Відповідач зазначив, що позов визнає, при цьому просив врахувати, що причиною припинення шлюбних відносин стало те, що дружина знайшла інші відносини, він знайшов переписку в телефоні на підтвердження цього, а тому, проти розірвання шлюбу не заперечує, але хоче бачитись з дитиною. Щодо витрат на правничу допомогу зазначив, що частково визнає витрати, згідно письмових заперечень.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, який підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, відповідача, який визнав позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 03 вересня 2011 року Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 335. Після реєстрації шлюбу, ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». Свідоцтво про шлюб видане 03.09.2011 року (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про народження, сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З урахуванням того, що в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, та зазначив, що час на примирення сторони не потрібен, відповідач також визнавав позовні вимоги, та зазначив, що час на примирення не потрібен, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі, а тому шлюб підлягає розірванню.

Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини під час розгляду справи заявлено не було.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі: 10 000 гривень, суд зазначає наступне.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, відповідно до договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 06.07.2023 року, та акту виконаних робіт сторони визначили розмір гонорару у розмірі: 10 000 гривень, що відповідно складається з консультації/роз`яснень 500 грн., підготовки позовної заяви - 3 000 грн., підготовки відповіді на заперечення - 1 000 грн., участь в судовому засіданні - 5 500 грн. також надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом для надання правничої допомоги (а.с.14-16).

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем, подано заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу, згідно поданих заперечень відповідач визнав витрати на правничу допомогу у розмірі: 3 500 грн., що на думку відповідає співмірності щодо даної справи.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі: 3 500 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Таким чином, з відповідача в силу ст. 142 ЦПК України підлягають до стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі: 536, 80 гривень. Та, відповідно підлягають до повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110-112 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 354-355, пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 03 вересня 2011 року Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 335, між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі: 536,80 гривень та витрати з правничої допомоги у розмірі: 3 500 гривень, а всього стягнути 4 036, 80 гривень.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області, , повернути позивачу - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) - 50% судового збору сплаченого при подачі позову до суду, в розмірі: 536, 80 гривень, згідно платіжного документа № @2PL700941 від 11.08.2023 року.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити Суворовському районному у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23.10.2023р.

Суддя: