ЄУН № 337/3087/23
Провадження № 2/337/1147/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2023 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі : головуючого судді Гнатик Г.Є.
за участю секретаря Волошина Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У червні 2023 року представник ТОВ «НоваПей Кредит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою суду від 21.07.2023 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, у якій просить розглядати справу без його участі, позов підтримує повністю, просить його задовольнити, стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, поважну причину не явки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у визначений судом строк відзив на позов або зустрічний позов не подав.
Як вбачається з відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Запоріжжя, щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, ОСОБА_1 , станом на 19.07.2023 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач не скористався можливістю передбаченою ст. 178 ЦПК України, відзив на позов не надав.
Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до п.2.1 публічного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у строки та відповідно до умов, що погоджені сторонами у заяві.
Згідно із п.2.2 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти у розмірі, що визначені у заяві, у порядку та строки, передбачені цим договором.
2.3. Згідно з п. 3.4. Публічного договору кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в повному обсязі, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов`язань та /або гарантій за цим Договором, що є істотним порушенням умов Договору, зокрема, якщо позичальник затримав сплату частину Кредиту та/або процентів за користування Кредитом щонайменше на один календарний місяць відповідно до умов цього Договору.
2.4. Позичальник зобов`язаний у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань на першу вимогу Кредитодавця в порядку, передбаченому цим Договором, достроково повернути Кредит, що передбачено п. 4.3.1. Публічного договору.
Згідно з п. 4.2.2. Публічного договору кредитодавець має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитним кредитом (частиною) та/або процентами, а також в інших випадках передбачених п.3.4. цього Договору, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку.
2.6.Так, відповідно до п. 3.4.1. Публічного договору виконання Позичальником вимоги Кредитодавця щодо дострокового повернення суми Кредиту, належних до сплати процентів та інших платежів відповідно до умов цього Договору повинно бути здійснено Позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з для одержання повідомлення про таку вимогу. Сторони домовились, що датою одержання Позичальником повідомлення від Кредитодавця із вимогою дострокового повернення суми Кредиту, буде вважатись, зокрема, дата направлення такого повідомлення у вигляді електронного документа електронною поштою на будь яку із адрес електронної пошти позичальника.
2.6. У відповідності до п. 3.4.2. Публічного договору, якщо протягом цього періоду Позичальник усуне порушення умов Договору, вимога Кредитодавця втрачає чинність.
Таким чином останній день добровільного повернення кредиту відповідно до умов Публічного договору припадає на 07.04.2023 року. Відповідач станом на день подання цього позову не усунув порушення з його сторони (не повернув достроково кредит).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідач порушив графік повернення споживчого кредиту, своєчасно не сплачував платежі за кредитним договором, чим допустив їх прострочення, тобто взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого, станом на 08.03.2023 року виникла заборгованість у сумі 70 026 грн. 42 коп.
Відповідач не спростував належними доказами наявність заборгованості перед позивачем, не довела факт виконання зобов`язань за кредитним договором.
Частина 1 ст.13 та ч. 1 ст.81 ЦПК України зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
З врахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 70 026 грн. 42 коп., тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що співмірним і розумним буде стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу на користь позивача у розмірі 3000 грн.
Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 629, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 280, 281, 282, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_2 , (ІПН НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Г.Є. Гнатик