Справа № 444/2618/23
Провадження № 2/444/861/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

за участі представника позивача Горбової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква Львівської області в залі суду цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення суми зайво отриманої пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми зайво отриманої пенсії.

04.08.2023 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач свої позовні вимоги мотивує наступним. На обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 03.12.2020 року перебував ОСОБА_1 як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до довідки МСЕК серії 12ААБ № 048073 йому було встановлено третю групу інвалідності загального захворювання по 31.12.2021 (дата чергового переогляду 03.12.2021). Відповідачу було продовжено виплату пенсії в період з 01.01.2022 року (дати закінчення встановленої інвалідності згідно довідки МСЕК серії 12ААБ № 048073) по 31.07.2022 року. 13.07.2022 року до позивача надійшла заява відповідача з проханням припинити виплату пенсії, оскільки він не проходив повторний огляд. Виходячи з наведеного, з 01.01.2022 права на отримання пенсії відповідач не мав. В результаті чого виникла переплата пенсії в сумі 13631,00 грн. З метою повернення зайво отриманих коштів Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області було направлено відповідачу відповідні листи, а саме: № 1300-5217-8/46889 від 03.06.2022, № 1300-5217-8/76922 від 30.05.2023, № 1300-5217-8/75690 від 24.08.2022, № 1300-5217-8/122662 від 26.12.2022. Однак, станом на сьогоднішній день відповідач не повернув зайво отриманої суми пенсії. Позивач просить стягнути з відповідача переплату пенсії в розмірі 13631,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази.

З копії заяви ОСОБА_1 від 13.07.2022 року вбачається, що відповідач просив припинити виплату пенсії, оскільки він не проходив повторний огляд.

З копій листів Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області № 1300-5217-8/46889 від 03.06.2022, № 1300-5217-8/76922 від 30.05.2023, № 1300-5217-8/75690 від 24.08.2022, № 1300-5217-8/122662 від 26.12.2022 до відповідача вбачається, що позивач просив відповідача прибути у відділ обслуговування громадян № 14 для вирішення питання виплати пенсії без виписки з акту огляду МСЕК на час дії карантину.

Дослідивши усі матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Закону України від 30.03.2020 № 540 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)» розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено новим пунктом 14-6, яким передбачено, що у випадку пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVІD-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

Згідно зі ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

У ст.35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені строки виплати пенсії по інвалідності в разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності, зокрема, у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд здоровою, пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність. Органи медико-соціальної експертизи зобов`язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду у порядку, встановленому законодавством, про результати повторного огляду осіб, яким призначена пенсія по інвалідності, та про нез`явлення цих осіб на зазначений огляд (ч. 3 ст. 35 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Частиною першою ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі наявності недобросовісності з боку набувача виплати.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

Згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно до п. 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 4 Порядку 6-4 у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже доведення наявності рахункової помилки з боку позивача чи недобросовісності з боку набувача покладається в даному випадку на позивача.

Крім того, у § 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Установивши відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України та ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливе повернення безпідставно виплаченої пенсії (рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності/зловживання з боку відповідача), слід дійти висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі № 530/95/17 (провадження № 61-14755св18).

Суд звертає увагу, що в позовній заяві, а також у судовому засіданні, представником позивача не обгрунтовано та не доведено достатніми належними та допустимими доказами переплату пенсії внаслідок технічної лічильної помилки позивача чи недобросовісності з боку набувача.

За таких обставин потрібно відмовити в задоволенні позовних вимог позивача до відповідача.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягувати судовий збір з відповідача в користь позивача не потрібно.

Керуючись ст. 180, 191 СК України, ст. ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення суми зайво отриманої пенсії відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, юридична адреса: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, .

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено 27 жовтня 2023 року.

Головуючий Оприск З. Л.