Житомирський апеляційний суд
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №296/11986/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання зобов`язання припиненим внаслідок виконання, визнання іпотеки припиненою та визнання порукою припиненою

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через адвоката Стахова Андрія Олексійовича,

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 07 червня 2023 року, яке ухвалене під головуванням судді Шкирі В.М. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТзОВ «Кредитні ініціативи»). Просив: визнати зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору від 25 січня 2007 року №0501/0107/88-016, що укладений між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (далі - АКБ «ТАС- Комерцбанк»), таким, що припинено внаслідок його виконання, проведеного належним чином; визнати іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору від 25 січня 2007 року, що укладений між ним та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», що посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. за №1475, за яким в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 , припиненою; визнати поруку, яка виникла на підставі договору поруки від 25 січня 2007 року №0501/0107/88-016-Р-2, що укладений між ним та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», припиненою.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 25 січня 2007 року між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» укладений споживчий кредитний договір №0501/0107/88-016. На забезпечення виконання основного зобов`язання, 25 січня 2007 року між ним та АКБ «ТАС-Комерцбанк» укладені іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , та договір поруки №0501/0107/88-016-Р-2, за яким він, як поручитель, зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання зобов`язань щодо вищевказаного кредитного договору. Права вимоги 28 листопада 2012 року були відступлені за договором факторингу №15 від Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», яке було правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», яке у свою чергу виступило правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс». Тієї ж дати ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» на підставі іншого договору факторингу від 28 листопада 2012 року відступила вищезазначені права вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Державним реєстратором Комунального підприємства «Центр реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Євгенієм Івановичем 12 грудня 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений запис про право власності від 12 грудня 2018 року №29513471, за яким зареєстровано право власності за ТзОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_2 . Запис був внесений державним реєстратором на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:44681907 від 18 грудня 2018 року, в якому зазначено, що право власності у ТзОВ «Кредитні ініціативи» виникає на підставі іпотечного договору, серія та номер 1475, виданого 25 січня 2007 року, укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 . Наполягав на тому, що 12 грудня 2018 року ТзОВ «Кредитні ініціативи», як іпотекодержатель та кредитор, задовольнило свої вимоги у порядку ст.36 Закону України «Про іпотеку» внаслідок здійснення позасудового врегулювання спору шляхом набуття права власності на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження і з цього часу зобов`язання за кредитним договором та усіма похідними договорами забезпечення виконання зобов`язання припинено внаслідок виконання, проведеного належним чином. У зв`язку з тим, що ТзОВ «Кредитні ініціативи» зареєструвало за собою право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка виступала забезпеченням за основним зобов`язанням, дія кредитного договору від 25 січня 2007 року №0501/0107/88-016 припинилася внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки та повного задоволення вимог кредитора. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання боржником-фізичною особою є недійсними. Іпотека припинилася, оскільки припинилося основне зобов`язання. Порука припинилася з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 07 червня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 , не погодившись із рішенням суду першої інстанції, через адвоката Стахова А.О. подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що набуття ТзОВ «Кредитні ініціативи» права власності на предмет іпотеки, яке в подальшому було скасовано, не поновлює правовідносин за договором іпотеки. Для поновлення прав іпотекодержателя кредитор має звернутися до суду з позовом про поновлення прав іпотекодержателя, що узгоджується з висновком Верховного Суду від 15 червня 2021 року в справі №922/2416/17. Відтак без наявності рішення суду, яке б набрало законної сили про задоволення вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» щодо визнання прав іпотекодержателя, відсутні підстави вважати, що іпотека існує та є чинною, а відповідач володіє правами іпотекодержателя. Кредитор із власної ініціативи, без будь-якого примусу, усвідомлюючи значення своїх дій та бажаючи досягнути певних правових наслідків, самостійно виступив у встановленому законом порядку з ініціативою про припинення грошового (кредитного зобов`язання), яке забезпечувалося майновою порукою у вигляді договору іпотеки. З урахуванням того, що прощення боргу за своєю правовою суттю є одностороннім правочином, вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що таке прощення не має правового значення, адже кредитор не мав і правових підстав для його здійснення. Фактично суд проігнорував існуючий в матеріальному світі підтверджуючий письмовий доказ - правочин, який є дійсним та який не був оскаржений. Суд проігнорував презумпцію дійсності та правомірності правочину, адже не встановив нікчемності такого правочину. Правових підстав не брати до уваги прощення боргу, як підставу припинення зобов`язання, не існувало. Отже, має місце дві підстави для припинення іпотеки: завершення позасудового врегулювання і набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, що є фактично припиненням зобов`язання шляхом його виконання; прощення боргу, яке не є скасованим (не визнано недійсним як правочин). Окрім того, повернення прав чи обтяжень у стан, що існував до відповідної державної реєстрації у разі скасування такої державної реєстрації діє з 12 травня 2022 року, а державна реєстрація права власності на користь ОСОБА_4 на підставі судових рішень про скасування державної реєстрації відбулася у той час, коли були відсутні правові підстави вважати, що відомості повертаються в стан, що існував до порушення.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження, примірник апеляційної скарги та додатки до неї представник відповідача отримала 03 серпня 2023 року (а.с.138 т.2). Відзив на апеляційну скаргу здала на пошту 18 серпня 2023 року, тобто з додержанням п`ятнадцятиденного строку, встановленого для подання такого в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. До відзиву додані докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, зокрема позивачу ОСОБА_1 та його представнику адвокату Стахову А.О. за адресами, які вказані у апеляційній скарзі (а.с.155-156,158)

У відзиві на апеляційну скаргу ТзОВ «Кредитні ініціативи» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Посилається на те, що у ТзОВ «Кредитні ініціативи» відсутні підстави для звернення до суду з позовом про поновлення прав іпотекодержателя, оскільки записи про іпотеку та заборону наявні, а тому іпотека існує та є чинною. Крім того, зобов`язання за кредитним договором позичальником не виконане, заборгованість на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» не сплачена, що підтверджується рішеннями суду та відкритим виконавчим провадженням відносно боржника ОСОБА_2 .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Стахов А.О. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ТзОВ «Кредитні ініціативи» спрямувало заяву про розгляд справи без участі його представника. Одночасно у заяві зазначено, що відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Судові повістки повернуті поштою з грифом: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.160-161,190-191 т.2). Відповідно до положень частини восьмої ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування (а.с.28-29 т.1). Отже, треті особи про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені.

За загальним правилом явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Згідно з частинами першими ст.ст.509,526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Так, за змістом ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника і його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора (частина перша ст.605 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (частина перша ст.546 ЦК України).

Іпотека є окремим видом застави. (ст.575 ЦК України).

Згідно з пунктом 2 частини першої ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша ст.3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята ст.3 Закону України «Про іпотеку»).

Підстави припинення іпотеки окремо визначені у ст.17 Закону України «Про іпотеку».

Згідно з частиною першою ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої ст.36 Закону України «Про іпотеку» у редакції на час виникнення спірних правовідносин, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною третьою ст.36 Закону України «Про іпотеку» у редакції на час виникнення спірних правовідносин передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку».

На час виникнення спірних правовідносин частина четверта ст.36 Закону України «Про іпотеку» передбачала, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Отже, припинення зобов`язання за договором іпотеки можливо за умови належного виконання основного зобов`язання за кредитним договором та набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Підстави припинення поруки передбачені ст.559 ЦК України. Зокрема, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 25 січня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС Комерцбанк» та ОСОБА_2 (позичальник) укладений кредитний договір №0501/0107/88-016, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 25 000 дол. США під 14% річних на строк із 25 січня 2007 року по 24 січня 2017 року (а.с.10-12 т.1).

Із метою забезпечення виконання основного зобов`язання між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 25 січня 2007 року укладені наступні договори:

- іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_1 (іпотекодавець) передав у іпотеку кредитору належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сетаком В.Я. за №1475 (а.с.13-14 т.1);

- договір поруки № 0501/0107/88-016-Р-2, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язався нести солідарну відповідальність із позичальником ОСОБА_2 перед кредитором за виконання позичальником умов основного зобов`язання усім належним йому майном та грошовими коштами (а.с.16 т.1).

Договором факторингу від 28 листопада 2012 року №15 права вимоги Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», що у свою чергу є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», були відступлені Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» (а.с.17 т.1).

На підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» відступила права вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (а.с.18 т.1).

12 грудня 2018 року Державним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Житомирської області Годзем Євгеном Івановичем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений запис про право власності №29513471, яким зареєстровано право власності на іпотечну квартиру за ТзОВ «Кредитні ініціативи» (а.с.116 т.1). Підставою для державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна зазначено: договір факторингу, серія та номер: б/н, виданий 28 листопада 2012 року, видавник: «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи»; договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, серія та номер: 6970, виданий 28 листопада 2012 року, видавник: ПАТ «Сведбанк» та ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс»; договір про передачу прав, серія та номер: 2188, виданий 28 листопада 2012 року, видавник: Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи»; кредитний договір, серія та номер: 0501/0107/88-016, виданий 25 січня 2007 року, видавник: АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 ; зворотнє повідомлення, серія та номер: 119-К, виданий 22 жовтня 2018 року, видавник: Express mail; повідомлення, серія та номер: Б 12.03/15, виданий 12 березня 2018 року, видавник: ТзОВ «Кредитні ініціативи»; іпотечний договір, серія та номер: 1475, виданий 25 січня 2007 року, видавник: АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 . Підстава внесення запису зазначено: «Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44681907 від 18 грудня 2018 року 14:17:23, Годзь Євген Іванович , Комунальне підприємство «Центр державної реєстрації Садківської сільської ради, Житомирська область».

01 серпня 2019 року ТзОВ «Кредитні ініціативи» направило ОСОБА_2 довідку від 31 липня 2019 року №1051 про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу за кредитним договором від 25 січня 2007 року №0501/0107/88-016 в сумі 576 988,10 грн, оскільки ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло право власності на предмет іпотеки в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку», а також повідомило позичальника про необхідність сплати податків (а.с.53-54 т.1).

У справі №296/11800/19 рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 19 січня 2021 року скасовано рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер:4681907 від 18 грудня 2018 року, прийнятого державним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Гоздь Євгеном Івановичем. Визнано право власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.111-114 т.1).

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п.1 частини першої ст.2 Закону «України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній на момент здійснення реєстрації права власності).

Відповідно до частини другої ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент здійснення реєстрації права власності) речові права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За змістом частини третьої ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент набрання законної сили судовим рішенням про скасування рішення державного реєстратора) у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації. При цьому, дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Отже, скасування судом рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є правовою підставою для внесення відомостей до Державного реєстру прав про скасування відповідного рішення реєстратора.

Скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та внесення про це відповідного запису призвело до відновлення становища, яке існувало до проведення державної реєстрації прав, яка скасована.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року в справі №295/1204/17.

Із відомостей, що містяться у витязі з Державного реєстру речових прав на майно про реєстрацію права власності від 28 серпня 2021 року №272315250, слідує, що власником квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 (а.с.115 т.1), чим підтверджується той факт, що наразі іпотекодержатель не набув право власності на предмет іпотеки, що було б правовою підставою для її припинення.

Окрім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09 листопада 2022 року №314635232 власником квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 . Актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки містить відомості, що іпотекодержателем квартири є ТзОВ «Кредитні ініціативи», іпотекодавцем - ОСОБА_1 , боржником значиться ОСОБА_2 , також на квартиру накладено арешт (а.с.178-180 т.1).

Оскільки рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТзОВ «Кредитні ініціативи» визнано протиправним та скасоване в судовому порядку, а власником предмета іпотеки є ОСОБА_1 , то суд першої інстанції правильно встановив, що договір іпотеки залишається чинним з моменту його реєстрації в Державному реєстрі іпотек та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки основне зобов`язання за кредитним договором не є припиненим, враховуючи, що набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки так і не відбулося. Наразі основне зобов`язання не виконане та заборгованість на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» не сплачена.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги прощення залишку боргу (не покритого предметом іпотеки), як підставу припинення основного зобов`язання, спростовуються обставинами справи, за якими ТзОВ «Кредитні ініціативи» направляло ОСОБА_2 довідку про отриманий дохід у вигляді прощення боргу після набуття права власності на предмет іпотеки, тобто на квартиру АДРЕСА_1 . Проте, у подальшому рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТзОВ «Кредитні ініціативи» скасоване, а тому наразі іпотекодержатель не набув права власності на предмет іпотеки та обставина прощення ним боргу, яка мала місце при набутті останнім права власності на предмет іпотеки, у кінцевому результаті не створила юридичних наслідків.

Посилання в апеляційній скарзі на висновки Верхового Суду в подібних справах не можуть бути прийнятті судом апеляційної інстанції, оскільки встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин у зазначених справах і у справі, яка переглядається, є різними. За схожого правового регулювання спірних правовідносин інша фактично-доказова база.

Так, у справі №922/2416/17 року були заявлені вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання іпотекодержателю можливості продати іпотеку від свого імені будь-якій третій особі. Іншою особливістю справи було те, що на момент судового розгляду власником іпотечного майна стала третя особа. Це відбулося внаслідок того, що боржник визнала себе банкрутом і в межах процедури відновлення платоспроможності предмет іпотеки був проданий. Після того, покупець ще раз його продав, а останній власник передав майно в іпотеку. Тобто, запис про іпотеку та запис про заборону було припинено в межах процедури банкрутства фізичної особи-підприємця, яка була іпотекодавцем. Натомість у даній справі запис про іпотеку та заборону наявний, що, як вже зазначалося вище, підтверджується інформаційною довідкою від 09 листопада 2022 року №314635232, у якій зазначено: номер запису про іпотеку:29513702, іпотекодержателем квартири є ТзОВ «Кредитні ініціативи», іпотекодавцем - ОСОБА_1 , боржник - ОСОБА_2 ; номер запису про обтяження: 29513580, особа, в інтересах якої встановлено обтяження: ТзОВ «Кредитні ініціативи», 3. За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що ТзОВ «Кредитні ініціативи» слід звернутися до суду з позовом про поновлення прав іпотекодержателя помилкові, оскільки записи про іпотеку та заборону наявні, а іпотека існує та є чинною.

Також скаржник посилається на правові висновки, викладені ВП ВС у постанові від 22 лютого 2022 року в справі №761/36873/18 та ВС у постанові від 03 серпня 2022 року в справі №756/11478/19. Так, у справі №761/36873/18 відсутня така суттєва обставина, як скасування судом рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка наявна у даній справі. У справі №756/11478/19 Верховний Суд дійшов висновку про припинення іпотеки та основного зобов`язання, посилаючись на правомірність звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, а також на те, що позивач не оскаржує право власності кредитора на предмет іпотеки. Проте, у даній справі власником квартири є позивач ОСОБА_1 , а іпотекодержатель ТзОВ «Кредитні ініціативи» наразі права власності на предмет іпотеки не набув.

Решта доводів апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовує та з огляду на вищевикладене додаткового правового обґрунтування не потребує, а ґрунтується на переоцінці доказів, яким правильно надана оцінка судом першої інстанції у відповідності до положень ст.89 ЦПК України.

За положеннями ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через адвоката Стахова Андрія Олексійовича, залишити без задоволення.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 07 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: