Справа № 206/2028/21
№ 2/183/549/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2023 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д. І.,
з секретарем судового засідання Моісєєва К.А.
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, сплачених за договором підряду, відшкодування завданої моральної шкоди, -
14 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, сплачених за договором підряду, відшкодування завданої моральної шкоди.
1.Стислий виклад позиції позивача
На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є власником автомобіля Ford Transit, 1994 р.в., номерний знак НОМЕР_1 .
Автомобіль потребував ремонту кузову, проведення зварювальних робіт та фарбування.
У травні 2020 року вона разом з чоловіком, ОСОБА_4 провели перемовини з ОСОБА_3 щодо виконання ремонтних робіт, а саме, зварювальних робіт, фарбування кузову автомобіля, та досягли домовленості щодо обсягу, переліку та вартості робіт, після чого, передали ОСОБА_3 автомобіль.
Між нею та відповідачем також були погоджені строки виконання робіт чотири місяці.
Позивач зазначила, що вона та відповідач ОСОБА_3 підтримували зв`язок за допомогою телефону та за допомогою мобільного додатку «Viber».
У той же час, зі спливом погоджених строків виконання, роботи не були виконані відповідачем, останній постійно посилався на складність робіт, нехватку коштів, у зв`язку з чим, за взаємною згодою було продовжено строки робіт та доплата за роботу.
Така поведінка відповідача продовжувалася до грудня 2020 року, щоб приховати свою бездіяльність, відповідач під будь-яким приводом ухилявся від зустрічей, не надавав доступу до автомобіля.
21.12.2020 року ОСОБА_3 запевнив її та її чоловіка про те, що роботи тривають, транспортний засіб ремонтується, та склав розписку про те, що зобов`язується повернути автомобіль після ремонту 30.12.202 р.
Автомобіль відповідач не відремонтував, продовжував ухилятися від зустрічі, та не надавав доступу до автомобіля.
ОСОБА_1 у позові зазначила, що 04.03.2021 року вона була змушена звернутися до органів поліції щодо протиправних дій відповідача, зазначене повідомлення зареєстроване в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» 04.03.2021 за № 3032.
Після приїзду працівників поліції відповідач визнав свою провину у невиконанні ремонтних робіт, склав розписку, відповідно до якої зобов`язався провести ремонті роботи та повернути автомобіль до 01.04.2021 року.
У той же час, протиправні дії відповідача продовжувалися, останній не проводив ремонтних робіт, продовжував ухилятися від зустрічі, та не надавав доступу до автомобіля та не віддавав автомобіль.
22.04.2021 року вона знову звернулася до органів поліції щодо протиправних дій відповідача, зазначене повідомлення зареєстроване в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» 22.04.2021 за № 5793.
У своїх поясненнях від 22.04.2021 р. відповідач ОСОБА_3 не заперечував проти наявності домовленості про виконання ремонтних робіт та підтвердив факт отримання від неї 45 000,00 грн. за проведення зазначених робіт, у той же час, посилався на те, що роботи ним не виконані у зв`язку з сімейними обставинами.
ОСОБА_1 зазначила, що 23.04.2021 р. відповідач повернув автомобіль, та незважаючи на те, що ремонтні роботи останнім не були виконані, відмовився повернути отримані за договором грошові кошти.
Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на те, що відповідач ОСОБА_3 зобов`язаний повернути їй грошові кошти, які отримані за договором, який не було виконано.
Крім того, діями ОСОБА_3 їй було спричинено моральну шкоду, яка полягає у тому, що вона не могла тривалий час користуватися транспортним засобом, витрачала час на відновлення свого порушеного стану, перенесла душевні страждання у зв`язку з тим, що відповідач утримував у себе належне їй майно, не надавав доступу та не віддавав транспортний засіб, у зв`язку з чим, вона була вимушена звертатися до органів поліції. Розмір завданої їй моральної шкоди вона оцінює у 20 000,00 грн.
У зв`язку з наведеним, у позовній заяві ОСОБА_1 просила суд:
-стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошові кошти, сплачених нею за договором підряду у розмірі 45 000,00 грн.;
-стягнути з ОСОБА_3 на її користь на відшкодування завданої моральної шкоди 20 000,00 грн.
-стягнути з ОСОБА_3 на її користь понесені судові витрати.
2.Стислий виклад позиції та заперечень відповідача.
Відповідач ОСОБА_3 не звертався до суду з відзивом на позов, у зв`язку з чим, будь якої позиції та заперечень не висловлював.
3. Рух справи та процесуальні дії у справі.
14 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, сплачених за договором підряду, відшкодування завданої моральної шкоди.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2021 року справу передано за підсудністю на розгляд Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Справа надійшла до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 31 серпня 2021 року.
Ухвалою суду від 02 вересня 2021 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 29 серпня 2022 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів.
Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року закрите підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті.
4.Судовий розгляду
Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання підтримала позов у повному обсязі, посилалася на підстави позову, викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити вимоги.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі, посилався на підстави позову, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити вимоги.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
5.Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля Ford Transit, 1994 р.в., номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Судом встановлено, що у травні 2020 року між ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_3 укладено договір щодо виконання ремонтних робіт автомобіля Ford Transit, 1994 р.в., а саме, зварювальних робіт, фарбування кузову автомобіля.
Зазначений факт підтверджується розпискою ОСОБА_3 від 21.12.2020 року, у якій він підтверджує, що він отримав автомобіль Ford Transit від ОСОБА_1 для проведення ремонтних робіт, зобов`язується повернути автомобіль у робочому стані до 30.12.2020 р.
Встановлено що 04.03.2021 року ОСОБА_1 , звернулася до органів поліції щодо протиправних дій відповідача ОСОБА_3 , зазначене повідомлення зареєстроване в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» 04.03.2021 за № 3032.
Після приїзду працівників поліції ОСОБА_3 оформив розписку, відповідно до якої зобов`язався повернути автомобіль Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 після проведення ремонту та фарбування 01.04.2021 року.
Встановлено, що 22.04.2021 року ОСОБА_1 знову звернулася до органів поліції щодо протиправних дій відповідача, який отримав грошові кошти за ремонт належного їй автомобіля, але роботи не провів, не повертає транспортний засіб, зазначене повідомлення зареєстроване в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» 22.04.2021 за № 5793.
Встановлено, що автомобіль повернуто ОСОБА_1 23.04.2021 р., згідно наданих позивачем фотографій, автомобіль знаходиться у розібраному стані, ремонтні роботи не виконані, автомобіль не був пофарбований.
Згідно наданих позивачем квитанцій, та виписки з карткового рахунку ОСОБА_3 , відкритого в АТ «Універсал Банк», з червня 2020 по грудень 2020 року, позивачем ОСОБА_1 сплачено ОСОБА_3 за зазначеним договором 45 000,00 грн.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що позивач ОСОБА_1 є його дружиною. Його дружина є власником автомобіля Ford Transit, 1994 р.в., номерний знак НОМЕР_1 . Автомобіль потребував ремонту, тому, у травні 2020 року він та дружина домовилися з ОСОБА_3 про те, що він виконає ремонтні роботи, а саме, зварювальні роботи по кузову, фарбування кузову автомобіля, визначили строк виконання робіт - приблизно чотири місяці. Він та дружина передали ОСОБА_3 автомобіль та загалом сплатили ОСОБА_3 за договором 45 000,00 грн. Відповідачем автомобіль не був ним відремонтований, останній постійно посилався на складність робіт, нехватку коштів, сімейні обставини. В наступному, ОСОБА_3 ухилявся від передачі автомобіля, у зв`язку з чим, дружина зверталася до органів поліції. Працівникам поліції ОСОБА_3 не заперечував проти наявності домовленості про виконання ремонтних робіт та підтвердив факт отримання 45 000,00 грн. Він та дружина забрали автомобіль лише 23.04.2021 р., після повторного звернення до органів поліції.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що позивача ОСОБА_1 знає як сусідку. Йому відомо, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Ford Transit. У травні 2020 року він знаходився в гостях у ОСОБА_1 та бачив, як незнайомий чоловік забрав автомобіль позивачки, від чоловіка ОСОБА_1 йому стало відомо, що автомобіль забрали на кузовний ремонт. Весною 2021 року він та ОСОБА_4 забирали у зазначеного чоловіка автомобіль Ford Transit, який знаходився у розібраному стані, не відремонтований та не пофарбований.
6.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
6.1 У відповідності до п. 1 ч.1 ст. 11 ЦК України, 1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Згідно до ст. 13 ЦК України, 1. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. 2. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. 3. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. 4. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. 5. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. 6. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.
6.2 Згідно ст. 837 ЦК України, 1. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. 2. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. 3. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. 4. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.
У відповідності до ст. 84 ЦК України, 1. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. 2. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. 3. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Статтею 846 ЦК України визначено, що 1. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. 2. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
На підставі ст. 849 ЦК України, 1. Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. 2. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
6.3 У відповідності до ст. 526 ЦК України, 1. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 2. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Статтею 530 ЦК України визначено, що 1. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. 2. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
На підставі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що 1. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов`язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
2. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання.
У відповідності до ст. 623 ЦК України, 1. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. 2. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
6.4 На підставі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України 1. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
6.5 Згідно приписам ст. 23 ЦК України, 1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
2. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
3. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
7.Висновки суду.
7.1 Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
7.2Стосовно вимог про стягнення грошових коштів, сплачених за договором підряду.
Як зазначалося вище, судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 у травні 2020 року укладено договір підряду, відповідно до якого, ОСОБА_3 зобов`язався виконати роботу по ремонту автомобіля за завданням ОСОБА_1 , а остання, у свою чергу зобов`язалася оплатити виконану ОСОБА_3 роботу, сторонами погоджено строк виконання чотири місяці.
Оскільки позивачем ОСОБА_1 були сплачені ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 45 000,00 грн. за проведення ремонтних робіт автомобіля, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не виконав роботи у визначений сторонами строк у відповідності до договору, зазначені грошові кошти повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача, у зв`язку з чим, позовні вимоги у зазначеній частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.
7.3 Стосовно вимог позивача про відшкодування завданої моральної шкоди.
Згідно правових позицій Верховного Суду України та Великої палати Верховного Суду, моральна шкода за порушення договору не може бути компенсована, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором. (постанова Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі № 6-49цс12. Зазначений висновок ґрунтується на вимогах статті 611 ЦК України, відповідно до якої відшкодування моральної шкоди в разі невиконання зобов`язання допускається, якщо такі наслідки передбачені законом або договором».
Враховуючи наведене, не можуть бути підставою для відшкодування моральної шкоди позивачу ті обставини, що відповідачем ОСОБА_3 невиконані умови договору підряду.
У той же час, як зазначалося вище, під час розгляду справи встановлено, що фактично з грудня 2020 року по квітнень 2021 року відповідач ОСОБА_6 порушував права ОСОБА_1 , як власника автомобіля, визначені ст.ст. 316, 317 ЦК України, а саме, не надавав доступу позивачу до належного їй автомобіля, перешкоджав діям позивача, яка намагалася забрати автомобіль, внаслідок чого, лише після звернення до органів поліції позивач ОСОБА_1 змогла забрати належний їй автомобіль.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що діями ОСОБА_3 позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї та належного їй майна.
Враховуючи характеру правопорушення, глибину душевних страждань, ступінь вини відповідача, з урахуванням обставин справи, та враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування завданої моральної шкоди можливо визначити у розмірі 10 000,00 грн.
У зв`язку з наведеним, вимоги позивача у частині відшкодування завданої моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.
8.Судові витрати
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 належить стягнути судові витрати, що складаються з судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 276, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, сплачених за договором підряду, відшкодування завданої моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти сплачені за договором підряду у розмірі 45 000,00 грн. (сорок п`ять тисяч грн. 00 грн.).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої моральної шкоди 10 000,00 грн. (десять тисяч грн.. 00 коп.).
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).
Учасники справи:
-позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
-відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне судове рішення складене 23 жовтня 2023 року.

Суддя Д.І. Городецький