Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2023 р. Справа153/1537/23

Провадження2/153/378/23-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження

цивільну справу №153/1537/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» суму заборгованість в розмірі 33142 грн. 00 коп. з яких сума кредиту 10900 грн. 00 коп., сума процентів за користування кредитом - 22242 грн. 00 коп., а також стягнути судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 05 вересня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір №4729820 про надання споживчого кредиту, договір був укладений відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом №53-ОД від 16.01.2020 та розміщених їх на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Сума кредиту складає 10900 грн., строк кредиту 30 днів. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконав, надано кредит в сумі 10900 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до п.1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. 05.10.2021 відповідач свої зобов`язання не виконав, а також не уклав угоди щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів. Враховуючи не виконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 21 червня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та позивачем було укладено договір факторингу №21-06/2022 за яким перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 33142 грн. з яких 10900 грн. 00 коп. сума кредиту, 22242 грн. 00 коп. сума процентів за користування кредитом. Відповідач заборгованість не погашає. Вказані обставини змушують звернутися до суду з цим позовом.

10 жовтня 2023 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 30 жовтня 2023 року.

18 жовтня 2023 року за вхід.№6246 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором. У відзиві зазначено, що відповідач частково визнає позовні вимоги. Так як дійсно між нею та позивачем було укладено електронний договір про отримання кредиту на суму 10900 гривень. Натомість позивач хоче стягнути незрозумілу для неї суму. Звертає увагу суду, що позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню, оскільки вважає їх безпідставними. Незрозумілими вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних на суму 9 671 грн. 09 коп. Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі Указів Президента України №64-2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ. На даний час воєнний стан в Україні продовжено до 15.11.2023, тобто по всій території України настали обставини не переробної сили та надзвичайного стану на які вони не могли вплинути чи передбачити, тобто на момент подачі позовної заяви діяв і на момент подачі відзиву діє воєнний стан в Україні. Також, Законом України від 15 березня 2022 року №2102-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану». Тобто, виходячи з внесених змін до діючого Цивільного кодексу України вона як боржник повністю звільняється від виконання своїх зобов`язань, які передбачені ст.625 ЦК України на які так активно звертає увагу позивач в своїй позовній заяві. Також, відповідно до вищезазначених змін вона звільняється від сплати штрафних санкцій, в тому числі від пені, інфляції, адже штрафні санкції позивачем нараховано після 24 лютого 2022, а саме з моменту запровадження воєнного стану в Україні. Щодо вимог стягнення з відповідача 22242 грн. нарахованих процентів, незрозумілим є те, що відповідно до умов укладеного договору факторингу 21-06/2022 від 21.06.2022 передбачено, що борг переданий ТОВ «Фінтраст Україна». Договором не відображено і не було передано розрахунок заборгованості на суму 22242 гривні. Розрахунок заборгованості, який підписано ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» не має ні номера документа ні дати його укладання, ні кому він адресований, тому і не зрозуміло звідки і яким чином незрозумілий розрахунок було долучено позивачем до матеріалів справи. Тому просить суд позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором задовольнити частково, а саме: стягнути з ОСОБА_1 10900 грн. - тіло кредиту, 5000 грн. послуги адвоката, та судовий збір в сумі 2147,20; в частині стягнення з ОСОБА_1 22242 грн. нарахованих процентів, 8219,20 грн. інфляційних витрат, 1451,89 грн. 3 % річних відмовити повністю.

27.10.2023 за вхід.№6386 від представника позивача адвоката Крюкової М.В., яка діє на підставі Довіреності у порядку передоручення від 06.09.2023 (а.с.145) надійшла відповідь на відзив, де зазначено, що з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, позивач не погоджується, вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства з наступних підстав: Електронний кредитний договір підписується за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підтвердження укладання договору №4729820 про надання споживчого кредиту з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «М290858», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноруч введений відповідачам для електронного підпису, у відповідності до вимог ч.6, 8 ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Щодо розрахунків та перерахування коштів то позивач стверджує, що 05.10.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахування процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3 кредитного договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював. Відповідно до ст.534, 536 ЦК України у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. Саме тому нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Щодо судових витрат то відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, також ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Також позивач зазначає, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат, стороні на користь якої ухвалене судове рішення. До суду подана відповідна заява про зменшення розміру позовних вимог. В зв`язку з викладеним позивач просить суд позов ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.

Сторони у судове засідання не з`явилися, оскільки не викликалися. Про дату проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Заяви, клопотання: відзив на позовну заяву від 18.10.2023 за вхід.№6246, заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог від 27.10.2023, відповідь на відзив позивача від 27.10.2023.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, зменшення позовних вимог, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: 05 вересня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір №4729820, за умовами якого Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 10900 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту). 05 жовтня 2021 року відповідач своїх зобов`язань не виконав перед кредитором щодо повернення кредиту, кредитний договір було автопролонговано, а строк продовжено на 90 календарних днів. 21 червня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №21-06/2022, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги за Реєстром боржників, порядковий номер 639, після чого, з урахуванням п.1,2 Договору факторингу №21-06/2022 від 21.06.2022 від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості. Відповідно до реєстру боржників (витяг) від 21.06.2022, під порядковим номером 639 зазначено прізвище ОСОБА_1 ІПН боржника НОМЕР_1 , договір №4729820, сума заборгованості за основною сумою боргу 10900,00 грн., сума заборгованості за відсотками 22242,00 грн., сума заборгованості і разом 33 142,00 грн., кількість днів прострочення 259. Відповідно до картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) з 05.09.2021 по 20.06.2022 було проведено щоденні нарахування та погашення заборгованості за укладеним договором.

Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відзив на позовну заяву, заяву на зменшення позовних вимог та відповідь на відзив, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною першою ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі - Закон №675-VIII), який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст.3 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Як вбачається із матеріалів справи фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила надання фінансових кредитів ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення кредитного договору із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Згідно положень ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір в електронній формі, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 10900 грн. Зі змісту кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 30 днів з 05.09.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 05.10.2021 (п.1.4. договору).

Матеріали справи не містять доказів зміни умов Договору в частині строку надання кредиту та умов виконання п.4.2.3 кредитного договору.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 від 28.03.2018, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Тобто, право ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНа» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося з закінченням строку дії договору 05.10.2021, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом.

За таких обставин, суд вважає, що позивач ТОВ «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНа» звернулося до суду після спливу визначеного договором строку кредитування, а тому право ТОВ нараховувати передбачені договором проценти за кредитом 05.10.2021 припинено, у зв`язку з чим слід стягнути суму заборгованості по процентах в розмірі 6213,00 грн.

Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає не доведеними обставини, на які ТОВ «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для часткового задоволення позовних вимог. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту у сумі 17113,00 грн., з яких 10900 грн. тілол кредиту та 6213,00 грн. проценти за користування кредитом.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, то вказана вимога підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу необхідно виходити із положень ст. 137 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3).

Статтею 137 ЦПК України передбачає підстави та порядок вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Відповідно до роз`яснень п. 48 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем на підтвердження понесених витрат було надано ордер на надання правничої допомоги №1075167 від 14.09.2023(а.с.16), договір №07/07-2022 про надання професійної правової допомоги, укладений між адвокатом Крюковою М. В. та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 07.07.2023, відповідно до якого адвокат зобов`язався надати правову допомогу клієнту та договору №07/07-2022 про надання правової допомоги від 07.07.2022 (а.с.18-22). На виконання умов вказаного договору відповідачем надано рахунок на оплату по замовленню №19/09 від 19.09.2023 (а.с.23).

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що так як розмір витрат на професійну правничу допомогу документально підтверджений, відтак наявні підстави для стягнення професійної правничої допомоги.

Проте, так як позов задоволено частково, тому суд приходить до висновку про розподіл судових витрат відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень, а також 1073,60 грн. витрат по оплаті судового збору, виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України і на підставі ст.ст.15, 16, 509, 526, 527, 530, 625, 629, 633, 634, 639, 1048,1050, 1054, 1056, 1056-1 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити часткова.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (адреса: 03150 місто Київ вулиця Загородня,15 офіс 118/2; ) заборгованість за кредитними договором: №4729820 від 05 вересня 2021 року у сумі 17113 грн. з яких 10900 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6213 грн. сума заборгованості процентів за користування кредитом, а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1073,60 грн. та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн., а всього 23186 (двадцять три тисячі сто вісімдесят шість) гривень 60 копійок.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк