Справа № 214/6591/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сіденко С.І.,

за участю секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

представника позивача Голівера П.В., відповідача ОСОБА_1

у відсутність позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить суд визнати спільною власністю подружжя та поділити їх спільне майно, а саме транспортний засіб Mitsubishi Lancer 2009 року випуску номерний знак НОМЕР_1 , стягнувши з відповідача грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу з урахуванням офіційного індексу інфляції у сумі 161 889/,75 грн., посилаючись на припинення шлюбних відносин між сторонами та спір з приводу майна.

Ухвалою суду від 06 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Третя особа ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить суд визнати укладеним усний договір від 18.08.2018 дарування автомобіля особистого користування, та просить визнати автомобіль Mitsubishi Lancer 2009 року випуску номерний знак НОМЕР_1 дарунком її сину ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27 вересня 2023 року відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишено без руху позовну заяву ОСОБА_4 , надано позивачу строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання даної ухвали ОСОБА_4 подано нову редакцію позовної заяви, у якій вона просить визнати автомобіль MITSUBISHI її дарунком сину ОСОБА_1 , а не предметом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

У мотивувальній частині позовної заяви у новій редакції ОСОБА_4 просить відстрочити сплату судового збору.

Представник Коровки І. В., ОСОБА_3 у судовому засіданні зауважив, що позов ОСОБА_4 має бути прийнятий до розгляду, так як п`ятиденний строк для вирішення питання для відкриття провадження минув.

У судовому засіданні адвокат Голівер П.В. просив залишити без розгляду позовну заяву, оскільки вона подана з порушенням норм ЦПК та її недоліки не усунуті.

Вирішуючи питання про відстрочення сплати судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В обґрунтування відстрочення сплати судового збору ОСОБА_4 не надано доказів та не наведено обстави для відстрочення сплати судового збору з підстав, пере6дбачених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

У п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати» судам роз`яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

При цьому, як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18, з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану або статусу за своїм внутрішнім переконанням.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору в зв`язку з тим, що особа має незадовільний майновий стан повинно бути належним чином оформлене, містити доводи та підтверджуватися доказами того, що майновий стан особи перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Такі ж висновки містяться і в ухвалах Верховного Суду від 19.12.2022 року, 30.12.2022 року, 19.01.2023 року у цій же справі №338/966/20.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_4 про відстрочення судового збору суд вважає, що воно не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_4 не надала доказів свого майнового стану при зверненні до суду з позовом.

Таким чином, підстави для задоволення клопотання про відстрочення від сплати судового збору відсутні.

Отже, заявнику необхідно надати суду належні докази на підтвердження наявності підстав для застосування положень ст. 8 Закону України«Про судовийзбір» або сплатити судовий збір у встановленому порядку та розмірі відповідно до ухвали від 27.09.2023.

Згідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду від 27.09.2023 на п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 127, 185, ЦПК України, суд

постановив:

відмовити ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Продовжити ОСОБА_4 строк для усунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.09.2023 на п`ять днів з часу отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Розгляд справи відкласти на 15.00 год. 28.11.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України.

Суддя С.І. Сіденко