ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/553/23 Справа № 175/2462/21 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О.М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
18 жовтня 2023 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючої - Городничої В.С.,
суддів: Красвітної Т.П., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря судового засідання - Панасенко С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Заіменко Дениса Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №175/2462/21 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про захист порушеного права кредитора, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, -
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2023 року позовні вимоги за позовною заявою АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про захист порушеного права кредитора, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості - задоволено.

У рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/127357/3161/85 від 03 квітня 2007 року у сумі 450 190 доларів США 49 центів, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку в еквівалентності складає 12 556 848 грн 26 коп., та за кредитним договором №014/136725/3161/82 від 19 вересня 2007 року у сумі 1 083 682 грн 94 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на: цілісний майновий комплекс, який складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 282,8 кв.м., житловою площею 141,9 кв.м., та земельної ділянки загальною площею 0,153 га, кадастровий номер , на якій розташовано зазначене нерухоме майно, місцезнаходження якого АДРЕСА_1 - шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 29 249, 07 грн (т. 1 а.с. 251-260).

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила його скасувати із закриттям провадження у справі та стягнути з АТ «Райффайзен Банк» на її користь, зокрема, витрати по сплаті судового збору (т. 2 а.с. 1-10).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2023 року, скасовано із закриттям провадження у справі.

Стягнуто з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 43 873 (сорок три тисячі вісімсот сімдесят три) грн 63 коп. (т. 2 а.с. 67, 69-81).

15 серпня 2023 року безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Заіменко Д.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якому заявник просить суд стягнути з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн (т. 2 а.с. 88-89).

Перевіривши доводи клопотання про ухвалення додаткового рішення, наявні в матеріалах справи документи, заперечення АТ «Райффайзен Банк Аваль», колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для його часткового задоволення, з огляду на наступне.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2023 року (т. 2 а.с. 1-10).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15 000,00 грн, які вона понесла у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції (т. 2 а.с. 9).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15 000,00 грн, ОСОБА_1 додано до апеляційної скарги адвокатську угоду №22/11 про представництво та захист інтересів перед третіми особами, у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах від 01.12.2021 року укладеного між адвокатом Заіменко Д.В. та Вороновською К.В. (т. 2 а.с. 25). Згідно п. 4 Адвокатської угоди, порядок оплати за даним догвоором узгоджується сторонами додатково оформленими угодами.

Також, ОСОБА_1 надано Додаткову угоду № 2 від 20 квітня 2023 року до адвокатської угоди №22/11 про представництво та захист інтересів перед третіми особами від 01.12.2021 року, зі змісту якої видно, що клієнт та адвокат даною угодою підтверджують, що адвокат на виконання Адвокатської угоди №22/11 про представництво та захист інтересів перед третіми особами у цивільній справі надає юридичні послуги в процесі розгляду справи №175/2462/21 у Дніпровському апеляційному суді, включаючи: додаткове вивчення матеріалів справи, складання апеляційної скарги, консультування, складання всіх процесуальних документів (клопотань, заяв тощо), участь у всіх судових засіданнях у Дніпровському апеляційному судді у справі №175/2462/21. Клієнт сплачує адвокату готівкою гонорар у розмірі 15 000,00 грн після складання апеляційної скарги (т. 2 а.с. 26).

ОСОБА_1 до апеляційної скарги також додано довідку вих. №30 від 11.02.2023 року видану адвокатом Заіменко Д.В. зі змісту якої видно, що на виконання умов угоди, даною довідкою підтверджує отримання гонорару в розмірі 15 000,00 грн, за участь у цивільній справі №175/2462/21 у Дніпровському апеляційному суді (т. 2 а.с. 27).

Крім того, ОСОБА_1 надано акт виконаних робіт від 11.05.2023 року за Адвокатською угодою №22/11 про представництво та захист інтересів перед третіми особами від 01.12.2021 року, згідно якого, клієнт та адвокат даним актом підтверджують, що адвокатом на виконання Адвокатської угоди №22/11 про представництво та захист інтересів перед третіми особами у цивільній справі надані, або будуть надані в процесі розгляду справи №175/2462/21 в Дніпровському апеляційному суді всі необхідні юридичні послуги, включаючи: додаткове вивчення матеріалів справи, складання апеляційної скарги, консультування, складання всіх процесуальних документів (клопотань, заяв тощо), участь у всіх судових засіданнях у Дніпровському апеляційному судді до винесення рішення суду. Клієнтом сплачено адвокату готівкою гонорар у розмірі 15 000,00 грн (т. 2 а.с. 28).

Також надано копію ордеру серія АЕ №1016031 від 20.04.2023 року (т. 2 а.с. 29) та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2735 від 16.04.2013 року (т. 2 а.с. 30).

Матеріалами справи підтверджується факт складання адвокатом Заіменко Д.В. апеляційної скарги (т. 2 а.с. 1-10), клопотання про виклик свідків у справі №175/2462/21 (т. 2 а.с. 57), яке було розглянуто судом апеляційної інстанції у судовому засіданні 12.07.2023 року, що підтверджується протоколом судового засідання в режимі відеоконференції №1708817 (т. 2 а.с. 60), а також участь у судових засіданнях у Дніпровському апеляційному суді 12.07.2023 року та 19.07.2023 року, що підтверджується відповідними протоколами (т. 2 а.с. 60, 66).

Доказів в частині виконання Адвокатської угоди №22/11 щодо додаткового вивчення матеріалів справи, а також щодо консультування ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а тому колегія суддів позбавлена можливості надати їм оцінку.

11.10.2023 року від представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Пасечник Ю.А. до Дніпровського апеляційного суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких просить суд заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення (т. 2 а.с. 98-99), в обгрунтовуючи їх тим, що відсутнє будь-яке обгрунтування заявлених витрат, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн, які заявник просить стягнути не є співмірними, так як зазначена справа не є складною, відсутнє документальне підтвердження вказаних витрат, а також розрахунку таких витрат з відображенням вартості години за певний вид послуг та витрачений час, що позбавляє АТ «Райффайзен Банк Аваль» спрстувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови у стягненні вказаних витрат.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 141 ЦПК України).

Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За частиною першою статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду від 03 грудня 2021 року у справі №927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині другій статті 141 ЦПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Зокрема, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною другою статті 141 ЦПК України, також визначені положеннями частин четвертої, п`ятої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою - п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами третьою - п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Частина третя статті 137 ЦПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оцінюючи зміст зазначених приписів, подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Частина третя статті 137 ЦПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Враховуючи викладене, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Викладене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 (провадження №12-14гс22).

Доводи стосовно відсутності документального підтвердження витрат на правничу допомогу, колегія суддів не бере до уваги, оскільки витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (дав. постанову Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

Також, колегія суддів вважає звернути увагу на те, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задоволено. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2023 року, скасовано із закриттям провадження у справі (т. 2 а.с. 67, 69-81).

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже, враховуючи положення статей 89, 133, 137, 141, 142 ЦПК України, дослідивши докази, надані ОСОБА_1 на підтвердження судових витрат у формі передбаченого Додатковою угодою №2 фіксованого розміру гонорару адвоката, зважаючи на незначну складність справи, кількість підготовлених процесуальних документів (апеляційна скарга та клопотання про виклик свідків) і судових засідань (два засідання), коротку тривалість розгляду справи судом апеляційної інстанції (8 хв. 12.07.2023 року та 7 хв. 19.07.2023 року), заперечення АТ «Райффайзен Банк Аваль» на заяву про ухвалення додаткового рішення, а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Заіменко Д.В. про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат, а саме шляхом стягнення з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн, понесених останньою у суді апеляційної інстанції, а в решті вимог заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Заіменко Дениса Володимировича про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат - задовольнити частково.

Ухвалити у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про захист порушеного права кредитора, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості додаткову постанову.

Стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: Т.П. Красвітна

М.Ю. Петешенкова