Провадження № 2-о/202/266/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

25 жовтня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні її чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтуванні своєї заяви ОСОБА_1 зазначила , що вона звернулась до Лівобережного об`єднаного управління ПФУ у м. Дніпрі із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у задоволенні якої було відмовлено. Враховуючи наведені обставини заявниця вимушена звернутись до суду.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 10 жовтня 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Заявник в судове засідання не з`явилась, натомість її представник - ОСОБА_3 подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення справи по суті,суд доходить таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 від 04 листопада 1989 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 08 червня 2022 року .

Заявниця разом зі своїм чоловіком проживали у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй та їх спільній доньці на праві спільної часткової власності.

Під час сумісного проживання ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки розмір його пенсії був значно вищим за розмір пенсії заявниці. Так, згідно з інформації ПФУ загальний розмір пенсії ОСОБА_1 до її перерахунку, який був проведений 01.03.2023 року, складав 3305, 93 грн., тоді як розмір пенсії її чоловіка ОСОБА_2 , призначений довічно - 9043, 15 грн.

18 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Лівобережного об`єднаного управління ПФУ у м. Дніпрі, де перебуває на обліку, з відповідною заявою про призначення їй пенсії, у зв`язку з втратою годувальника.

Проте, 20 квітня 2023 року рішенням №30 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії-переходу на пенсію по втраті годувальника у зв`язку з відсутністю на те підстав.

Відповідь мотивована тим, що заявником не було надано документ про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою.

Заявницею відповідний документ не було надано, оскільки її чоловік за життя був зареєстрований за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 ., через що остання немає можливості надати довідку про сумісне проживания та перебування на утримані свого чоловіка.

За змістом статті 315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім 'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно зі cт. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Статтею 5 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначена), що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема: коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону види пенсійного забезпечення, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

У частині першій статті 9 Закону наведено види пенсійних виплат: пенсія за віком: пенсія по інвалідності: пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону передбачено право вибору пенсійних виплат - особі, яка мас одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальники, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: І) були на повному утриманні померлого годувальника: 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які її самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя статті 36 Закону).

Аналіз норм статей 4, 5, 10, 26, 36 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дає підстави для висновку про те. що чоловік (дружина) став непрацездатними, а саме, досягнув пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього закону, мають право на отримання пенсії (за їх вибором) за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника, за умов, що вони були на утриманні померлого годувальника, та за умов наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по 111 групі інвалідності.

Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування: особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підтвердження фактів постійного проживання однією сім`єю та перебування на утриманні чоловіка заявницею надані до заяви фотокартки, на яких відображені світлини подружнього життя; відповідь на адвокатський запит від КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» Дніпровської міської ради, з якої вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який за життя проживав за адресою: АДРЕСА_1 , перебував на медичному обслуговуванні лікарів даного закладу з 1995 року; лікарське свідоцтво про смерть (копія), в якому місцем смерті вказано адресу: АДРЕСА_1 ; копії платіжних інструкцій, відповідно до яких за життя ОСОБА_2 здійснювались грошові перекази зі своєї банківської картки на карту ОСОБА_1 .

Отже, заявниця ОСОБА_1 як така, що досягнула пенсійного віку відповідно до положень статті 26 Закону та отримала пенсію за віком, має право перейти на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, оскільки знаходилась на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявника, встановлюється із метою призначення пенсії і повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою : АДРЕСА_1 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні її чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський