ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м.Суми

Справа №583/4269/23

Номер провадження 22-ц/816/1882/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.

у присутності :

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , адвоката Собини Павла Миколайовича,

представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Абрамовича Олексія Володимировича,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Собиною Павлом Миколайовичем,

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2023 року у складі судді Соколової Н.О., постановленої у м. Охтирка Сумської області,

за заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення,

в с т а н о в и в :

30 серпня 2023 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом, в якому ставить питання про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 111856 грн 00 коп. та моральної шкоди в сумі 15000 грн, спричиненої залиттям нежитлового приміщення, магазину за адресою: АДРЕСА_1 , площею 49,6 кв.м.

Разом з позовною заявою, представником ОСОБА_1 адвокатом Собиною П.М. подано заяву про забезпечення вказаного позову, шляхом накладення арешту на житлову квартиру, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною відчуження.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 не має наміру відшкодовувати завдану шкоду, вона є особою похилого віку, за повідомленням невістки отримує невелику пенсію, а належну їй квартиру вона має намір переоформити на іншу особу, що унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Собини П.М., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

У доводах апеляційної скарги вказує на те, що заява про забезпечення позову подана не з метою здійснити в майбутньому стягнення завданої матеріальної та моральної шкоди за рахунок вартості квартири. На переконання заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції було проігноровано, що ОСОБА_3 94 роки, у разі задоволення позову, з відповідача буде можливим здійснювати стягнення коштів на користь ОСОБА_1 лише за рахунок її пенсії за умови її тривалого життя. Відчуження відповідачем квартири, унеможливить покладення обов`язку виконання судового рішення на спадкоємців відповідача.

Наголошує на тому, що заявником надано докази реальної загрози неможливості виконання рішення суду у випадку відчуження відповідачем належної відповідачу квартири.

В установлений апеляційним судом строк відзиву на апеляційну скаргу подано відповідачем подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника відповідача , перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність інформації про вартість квартири, на яку заявник просить накласти арешт, унеможливлює визначити співмірність заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами про відшкодування шкоди в сумі 126856 грн.

Такі висновки суду узгоджується з матеріалами справи та відповідають вимогам закону.

Відповідно до преамбули постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 111856 грн 00 коп. та моральної шкоди в сумі 15000 грн 00 коп., що була спричинена відповідачу в наслідок залиття належного йому на праві власності нежитлового приміщення.

Тобто, беручи до уваги характер спору, арешт на майно боржника, як спосіб забезпечення позову, допускається виключно в межах ціни позову.

Проте, позивачем та його представниками не було надано доказів, які б підтверджували вартість належної відповідачу квартири, на яку вони просять накласти арешт, що, як обґрунтовано вказує суд першої інстанції, є підставою для відмови у задоволенні заяви про вжиття заходу забезпечення позову.

Існування між сторонами спору та похилий вік відповідача, не є підставою для накладення арешту на її майно, поза межами ціни позову.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на те, що твердження позивача про те, що відповідачем вчиняються дії з відчуження належного їй майна, з метою уникнення виконання рішення суду, про що той нібито довідався з розмови з невісткою ОСОБА_3 , не ґрунтуються на доказах.

Надане представником апелянта оголошення, що розміщено в Інтернеті про продаж двокімнатної квартири загальною площею 46кв.м. на другому поверсі п`ятиповерхового будинку вартістю 62100 грн ще не свідчить про те, що мова йде саме про квартиру належну на праві власності відповідачці у справі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Собиною Павлом Миколайовичем, залишити без задоволення, а ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складене 26 жовтня 2023 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов