Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3074/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20.10.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючий - суддя Кашуба А.В.,

секретар судового засідання - Чернянчук К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав, третя особа без самостійних вимог на предмет позову Виноградівська міська рада Закарпатської області,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано вказану позовну заяву, вимогами якої є позбавлення батьківських прав відповідачку ОСОБА_2 щодо її двох дітей, та збільшення розміру аліментів, що стягуються із відповідачки на користь позивача на утримання дітей.

Позов мотивовано тим, що сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між подружжям ОСОБА_4 розірвано рішенням Виноградівського районного суду від 16.02.2015 у справі №299/218/15-ц. Діти проживають разом із позивачем. Відповідач добровільно не виконує обов`язок із матеріального утримання дітей. Вона є здоровою працездатною людиною. Відповідачка не виконує обов`язків по вихованню дітей. Не цікавиться їх розвитком, станом здоров`я, не спілкується. Перешкоди у спілкуванні відповідачки із дітьми були відсутні.

В ході підготовки справи до судового розгляду Виноградівська міська рада Закарпатської області як орган опіки та піклування подала до суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав щодо двох її дітей.

Відповідачка відзиву не подала.

Представник позивача подала до суду письмову заяву, у якій просить провести розгляд справи без участі сторони позивача. Позов підтримує, просить задоволити.

Відповідачка не з`явилася на судовий розгляд справи, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце його проведення. Причин неявки суду не повідомлено.

Неявка представника третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача не перешкоджає проведенню судового розгляду справи, з урахуванням письмової заяви представника третьої особи про розгляд справи без його участі.

Судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у справі доказів (заочний розгляд).

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, ознайомившись із змістом Висновку органу опіки та піклування при Виноградівській міській раді Закарпатської області про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, суд вирішив наступне.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , є відповідно рідними батьком та матір`ю дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між подружжям ОСОБА_4 розірвано рішенням Виноградівського районного суду від 16.02.2015 у справі №299/218/15-ц. (а.с.14).

На підставі Рішення Виноградівського районного суду від 18.09.2017 року у справі №299/2259/17 із відповідачки ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у розмірі по 1000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом довідки №20.6-07/71 від 17.03.2023 (а.с.13), виданої старостою Малокопанського старостинського округу Фурик Ганною , в будинку за адресою АДРЕСА_2 , станом на 20.07.2022 у будинку проживали та були зареєстровані ОСОБА_1 , 1982 р.н., ОСОБА_3 , 2006 р.н., та ОСОБА_1 , 2008 р.н. Зі слів позивача, діти проживають разом із ним за цією адресою і на теперішній час.

Позивач вказує, що відповідачка не виконує обов`язків по вихованню дітей. Не цікавиться їх розвитком, станом здоров`я, не спілкується. Перешкоди у спілкуванні відповідачки із дітьми були відсутні. За змістом Висновку Виноградівської міської ради Закарпатської області за результатами розгляну органом опіки та піклування заяви ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , мати дітей не приймає участі у їх вихованні, діти проживають разом із батьком, діти повідомили, що не спілкуються із матір`ю, близько семи років їх вихованням займається батько. ОСОБА_2 не проживає за останньою відомою адресою її проживання. Визнано за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо її двох дітей.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них).

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою, передбаченою ч. 2 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у їх сукупності, суд переконався, що відповідачка свідомо ухиляється від належного виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення життя, здоров`я та виховання своїх двох дітей, щодо яких має батьківські права та обов`язки. Суд констатує, що така поведінка матері не відповідає інтересам дітей.

Тому, суд вирішив, що вимога позову про позбавлення відповідача батьківських прав щодо її дітей є обґрунтованою.

Позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її дітей буде не лише мірою відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, а й відповідатиме найкращим інтересам дітей, які позбавлені як батьківського піклування так і відповідного статусу, який дає підстави для надання дітям соціального захисту.

За результатами судового розгляду вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, суд вирішив наступне.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Зі слів позивача, та що суд вважає об`єктивно вірогідним, витрати на утримання дітей значно зросли, зокрема і тому, що діти подорослішали, а отже зросли витрати на забезпечення їх харчування, придбання одягу та інших речей повсякденного вжитку, необхідних дитині шкільного віку. Рівень споживчих цін значно зріс.

Зі слів позивача, відповідачка є здоровою працездатною людиною, має змогу працювати, не обтяжена обов`язками із забезпечення умов життя, навчання та виховання дітей.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоров`я, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом.

Тому суд при визначенні розміру аліментів обмежений умовами ст..182 СК України, та з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, - розмір стягуваних аліментів визначено судом у сумі, яку просить позивач, - 3000 грн щомісячно на кожну дитину.

На підставі ст.141 ЦПК України, із відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви про стягнення аліментів, від сплати якого позивач звільнений, - у розмірі 1073,60 грн.

Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Виноградівського районного суду, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку змінений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду.

У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем за звернення до суду із вимогою про позбавлення батьківських прав, у розмірі 1073,60 грн (а.с.19).

Керуючись ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст.19,150,153,159,164,166 Сімейного кодексу України, ст.ст. 76,81,141,258,265,280-281, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , адреса місця проживання АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 3000 грн (три тисячі гривень) на кожну дитину щомісячно, починаючи із дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , адреса місця проживання АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 , судові витрати у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп).

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , адреса місця проживання АДРЕСА_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба