Справа № 541/2828/23
Номер провадження 2/541/787/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 жовтня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Городівського О.А.

за участю секретаря - Ніколаєнко М.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області

про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

10.08.2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовом до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якому просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,41 га, кадастровий номер не присвоєний, яка призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що за адресою: АДРЕСА_1 , на території Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, що підпорядкована відповідачу в особі - Миргородської міської ради Полтавської області знаходиться земельна ділянка площею 0,41 га, кадастровий номер не присвоєний, яка призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Вказана земельна ділянка належала рідній тітці позивача по матері - ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 042420 від 31 липня 1998 року. Після смерті тітки спадкове майно у виді вказаної земельної ділянки успадкувала її мати ОСОБА_3 . ОСОБА_3 не встигла переоформити спірну земельну ділянку на себе та отримати кадастровий номер на землю, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті матері позивач почала вирішувати питання оформлення спадщини після смерті матері, а саме успадкування земельної ділянки, площею 0,41 га, кадастровий номер не присвоєний, яка призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Проте 12.03.2014 року приватним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з відсутніми у позивача правовстановлюючими документами на ім`я її матері ОСОБА_3 , так як остання не переоформила земельну ділянку з ОСОБА_2 на себе. Позивач планує, як спадкоємець оформити спадщину у виді зазначеної земельної ділянки на своє ім`я в судовому порядку, так як через нотаріуса є правові перешкоди успадкувати земельну ділянку, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду.

Ухвалою суду від 11 серпня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання на 01 вересня 2023 року.

Ухвалою суду від 01 вересня 2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу для судового розгляду по суті на 18 жовтня 2023 року.

Ухвалою суду від 01 вересня 2023 року Витребувано в приватного нотаріуса Миргородського нотаріального округу Карбана Євгена Олексійовича копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20 вересня 2023 року Приватним нотаріусом Миргородського нотаріального округу Карбан Євгеном Олексійовичем на виконання ухвали суду надано копію спадкової справи № 26/2013, заведеної ним після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 25-53).

В судове засідання позивач з`явився, позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,41 га, кадастровий номер не присвоєний, яка призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , що розташована на території Зубівської сільської ради Миргородського району належала померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ПЛ № 042420 виданого Зубівською сільською Радою народних депутатів 31 липня 1998 року та який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 140 (а.с. 5).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла її сестра ОСОБА_3 , (а.с. 43), але в законному порядку не встигла оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку, площею 0,41 га, кадастровий номер не присвоєний, яка призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , що розташована на території Зубівської сільської ради Миргородського району.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла (а.с. 9). Внаслідок чого відкрилась спадщина на належне їй майно. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 26/2013 заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 подала ОСОБА_1 дочка померлої (а.с. 3, 4, 27), заяви про відмову від прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 подали ОСОБА_4 чоловік померлої та її син ОСОБА_5 . Інших заяв про прийняття або про відмову прийняття спадщини до нотаріуса не надходило. Заповіт від померлої відсутній. (а.с. 26-53)

Постановою приватного нотаріуса Миргородського нотаріального округу Карбан Є. О. №92/02-31 від 12.03.2014 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 0.41 га, що розташована за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с. Зубівка, Зубівська сільська рада, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на цю земельну ділянку.

Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності.

Оскільки на час постановлення рішення ОСОБА_3 померла, визнати право власності за померлою неможливо.

Згідно з ст.1220 ЦК України, внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне їй майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права власності.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів і вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та частиною 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Судом встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_3 належала земельна ділянка, площею 0,41 га, кадастровий номер не присвоєний, яка призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , що розташована на території Зубівської сільської ради Миргородського району.

Позивач є спадкоємцем земельної ділянки, площею 0,41 га, кадастровий номер не присвоєний, яка призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , що розташована на території Зубівської сільської ради Миргородського району за законом та вчинила дії по прийняттю спадщини. Через відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно. За таких обставин її право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за нею права власності на земельну ділянку за законом.

Позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 не суперечить закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин позовні вимоги ґрунтуються на законі, і підлягають задоволенню в повному обсязі.

В зв`язку з тим, що позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 213, 215, 294 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , матері, ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку площею 0,41 га, кадастровий номер не присвоєний, яка призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Полтавського апеляційного суду

Повний текст рішення виготовлено 27 жовтня 2023 року.

Суддя О. А. Городівський