печерський районний суд міста києва
Справа № 752/155/23-ц
26 вересня 2023 року
Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Хайнацького Є.С.,
при секретарі - Сміян А.Ю.,
представника позивача: не з`явився,
відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -
Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» (далі - позивач, ПрАТ «ПРОСТО-страхування») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті страхового відшкодування у розмірі 12 000,00 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн та витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 6 000,00 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 05.12.2020 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гетьманглобал» було укладено договір страхування серії PKS № 2000253 майнових інтересів власника автомобіля Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
14.10.2020 року в м. Києві на вул. В. Васильківська сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля мопеда Yamaha, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та застрахованого автомобіля марки Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ).
Зазначає, що у результаті цієї ДТП було пошкоджено автомобіль страхувальника. Відповідно до звіту від 22.11.2022 року № 58-D/11/05 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 15 333,67 грн, а відповідно до акта виконаних робіт № 2189/15/10/20 від 2020 року вартість відновлюваного ремонту становить 15 650,00 грн.
ДТП була визнана страховим випадком про що 07.09.2022 року ПрАТ «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт № 148063, відповідно до якого страхове відшкодування становить12 000,00 грн.
Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 1172, 1187, 1191 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 38 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.03.2023 року цивільну справу № 752/155/23 за позовом ПрАТ «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди передано на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.04.2023 року прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у вищевказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 31.07.2023 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2023 року відкладено розгляд справи на 26.09.2023 року.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду клопотання, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи здійснювати без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.
Згідно ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що 05.12.2020 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гетьманглобал» було укладено договір страхування серії PKS № 2000253 майнових інтересів власника автомобіля Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
14.10.2020 року в м. Києві на вул. В. Васильківська сталася ДТП за участю автомобіля мопеда Yamaha, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та застрахованого автомобіля марки Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 .
У результаті цієї ДТП було пошкоджено автомобіль страхувальника.
Відповідно до звіту від 22.11.2022 року № 58-D/11/05 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 15 333,67 грн, а відповідно до акта виконаних робіт № 2189/15/10/20 від 2020 року вартість відновлюваного ремонту становить 15 650,00 грн.
Зазначена вище ДТП була визнана страховим випадком про що 07.09.2022 року ПрАТ «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт № 148063, відповідно до якого страхове відшкодування становить12 000,00 грн.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Стаття 27 Закону України «Про страхування» передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Таким чином, регрес - це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням.
У постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13, в якій вирішувався спір про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, міститься висновок, що у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України).
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Оскільки, ПрАТ «ПРОСТО-страхування» відшкодувало власнику автомобіля Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП шкоду в розмірі 12 000,00 грн, тому у нього виникло право регресної вимоги до ОСОБА_1 . Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення в порядку регресу з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ПРОСТО-страхування» понесених витрат в сумі 12 000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У зв`язку із задоволенням позову судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 481,00 грн. відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.
У ст. 141 ЦПК України зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг).
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату цих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».
Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, акту виконаних робіт, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
За таких обставин, оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи викладене, керуючись Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 512, 980, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позов Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» в порядку регресу 12 000 (дванадцять тисяч) грн 00 коп. виплаченого страхового відшкодування.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 02.10.2023 року.

Суддя Є.С. Хайнацький