Єдиний унікальний номер: 379/1414/23
Провадження № 2/379/298/23
УХВАЛА

01 листопада 2023 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі

головуючої судді - Музиченко О. О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Бакал O.A.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Таращанського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

В судовому засіданні відповідач заявив клопотання про залишення цього позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Клопотання мотивоване тим, що в провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/1568/23 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів. Предмет і підстави цього позову та того позову, що перебував у провадженні Господарського суду, повністю ідентичні. 01.08.2023 Господарським судом Київської області у справі № 911/1568/23 було повністю задоволено позов ФОП ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 та стягнуто з відповідача на користь позивача 33500,00 грн безпідставно набутих грошових коштів. На це рішення Господарського суду відповідач подав апеляційну скаргу, за якою ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 відкрито апеляційне провадження. Наразі рішення по суті апеляційної скарги апеляційним господарським судом ще не прийнято. Відповідач вважає, що у провадженні іншого суду (на даний час - Північного апеляційного господарського суду) перебуває справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що - відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є підставою для залишення позову в цій справі без розгляду. Також зауважує, що зазначення позивачем в позовній заяві неправдивої інформації про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача, з тим самим предметом, з тих же підстав, замовчування інформації про справу № 911/1568/23, суперечить завданням цивільного судочинства та безумовно є зловживанням процесуальними правами зі сторони позивача, що є окремою підставою для залишення цього позову без розгляду на підставі ч. 3 ст. 44 ЦПК України.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, 20.10.2023 направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі.

З урахуванням цього, згідно з положенням ст. 223 ЦПК України неявка належним чином повідомленої позивачки не перешкоджає розгляду справи.

Вирішуючи указане клопотання відповідача, суд керується наступним.

З доданих до клопотання матеріалів суд установив, що 25.05.2023 ФОП ОСОБА_2 звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до ФОП ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в сумі 33500,00 грн. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підстави і предмет того позову повністю тотожний предмету і підставам позову, який наразі є предметом цього судового розгляду. Відмінність полягає виключно у статусах сторін: сторони - ФОПи в тому спорі, і сторони як фізичні особи в цій справі.

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.08.2023 у справі № 911/1568/23 позов ФОП ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 було повністю задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивачки 33500,00 грн безпідставно набутих грошових коштів, що вбачається з копії відповідного рішення.

25.10.2023 Північним апеляційним господарським судом постановлено ухвалу про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 01.08.2023 у справі № 911/1568/23, що вбачається з копії відповідної ухвали.

За положенням п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до ст.1 ЦПК України Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За ч.ч.1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Стаття 48 ЦПК України передбачає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач . Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Водночас, згідно зі статтею 1 ГПК України Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

За ч.1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Положенням ч.1 ст. 45 ГПК України визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

З системного аналізу наведених норм процесуального законодавства суд висновує, що не дивлячись на ідентичність підстав і предмета позову в цій справі, та у справі №911/1568/23, яка перебуває в провадженні Північного апеляційного господарського суду, сторони спору в цих двох справах є різними. Така відмінність зумовлена статусом сторін, які є фізичними особами-підприємцями у спорі, що вирішується судами господарської юрисдикції, та в цій справі в суді загальної юрисдикції, де сторони діють як фізичні особи.

Посилання відповідача на те, що така різниця у статусі сторін впливає лише на визначення юрисдикції спору, однак не змінює тотожності сторін, - суд вважає помилковим.

За таких обставин суд не вбачає правових підстав для залишення цього позову без розгляду з наведених у клопотанні відповідача підстав.

Водночас, положенням п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України на суд покладено обов`язок зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 800/330/17 від 16.10.2019 виснувала, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі слід з`ясувати:

- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства;

- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Відповідно до ч. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З рішення Господарського суду Київської області від 01.08.2023 у справі № 911/1568/23 вбачається, що заперечуючи проти позову, відповідач посилався у відзиві на те, що в платіжному документі платником та одержувачем коштів вказані фізичні особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а не фізичні особи-підприємці.

В судовому засіданні відповідач зазначив, що підставою апеляційного оскарження цього рішення господарського суду є саме те, що між сторонами не існувало господарських правовідносин.

Тож Північним апеляційним господарським судом у справі №911/1568/23 буде вирішуватись питання про належну юрисдикцію цього спору і від того рішення суду апеляційної інстанції безпосередньо залежатиме можливість вирішення цього спору з тотожними предметом і підставами в порядку цивільного судочинства.

З наведеного суд приходить до висновку про необхідність зупинення провадження в цій справі у зв`язку з об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення справи №911/1568/23 за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 01.08.2023, що розглядається в порядку господарського судочинства Північним апеляційним господарським судом, - до набрання законної сили судовим рішенням у справі №911/1568/23.

На підставі наведеного та керуючись статтями 1-4, 48, 251, 258-261, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У клопотанні відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст. 257 ЦПК України відмовити.

Зупинити провадження у справі №379/1414/23 (провадження № 2/379/298/23) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів до вирішення Північним апеляційним господарським судом справи №911/1568/23 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 01.08.2023 - до набрання законної сили судовим рішенням у справі №911/1568/23.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 01.11.2023.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО