Провадження № 6/641/171/2023 Справа № 641/3477/19
У Х В А Л А

30 жовтня 2023 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

за участю секретаря судового засідання Чабанової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського ВДВС у місті Харкові Східного МУ МЮ (м. Харків) Бублій А. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Основ`янсько-Слобідського ВДВС у місті Харкові Східного МУ МЮ (м. Харків) Бублій А. звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з поданням, в якому просить надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання посилається на те, що на примусовому виконанні у Основ?янсько-Слобідському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження ВП № 71447089 з примусового виконання виконавчого листа N° 641/3477/19, виданого 22.08.2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 15802,18 грн.

07.04.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71447089, якою боржника було зобов?язано подати декларацію про доходи та майно, та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, копії якої були направлені сторонам виконавчого провадження за вх. № 28 880.

07.04.2023 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 200 грн.

07.04.2023 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 40118,55 грн.

07.04.2023, 19.04.2023, 17.05.2023, 21.07.2023, 17.05.2023, 01.08.2023, 03.08.2023 державним виконавцем систематично направлялися запити ДФС та МВС щодо отримання інформації стосовно номерів рахунків, відкритих за боржником та наявності автотранспортних засобів. Згідно відповідей автотранспортні засоби не виявлені, зареєстровано рахунки в АТКБ «ПРИВАТБАНК» та АТ «УНІВЕРСАЛБАНК».

07.04.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено на виконання до банківських установ. Згідно відповіді банківських установ кошти чи рахунки боржника відсутні.

У АТ КБ «ПРИВАТБАНК» арешт накладений. На рахунках недостатньо коштів для виконання постанови.

21.07.2023 державним виконавцем направлено виклик з?явитися до відділу щодо сплати боргу або надання документів (декларації) та пояснень.

Згідно з відомостями, що містяться у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, інформація стосовно наявності зареєстрованого майна за боржником відсутня.

21.04.2023, 10.08.2023, 10.09.2023 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 для перевірки майнового стану боржника. Встановлено зі слів особи, яка представилась матір`ю боржника, що місцезнаходження ОСОБА_1 , їй невідомо, з нею вона не спілкується, контактного номеру телефону не має, речі, що належать боржнику в квартирі відсутні, про що складені відповідні акти державного виконавця.

Вся кореспонденція, що направляється на адресу реєстрації боржника ОСОБА_1 повертається на адресу відділу у зв`язку зі спливом строку зберігання в поштовому відділенні.

Станом на день звернення до суду з цим поданням грошове зобов`язання на користь ОСОБА_2 не виконано. Жодних підтверджуючих документів про сплату суми боргу, чи інших документів, до відділу боржник не надав.

Державний виконавець Бублій В. у судове засідання не з`явилась, у поданні просить проводити розгляд справи без її участі.

Розглянувши подання державного виконавця, дослідивши матеріали, надані в його обґрунтування, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 22.08.2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 641/3477/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 15033,78 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу, та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Бублій А.В. 07.04.2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71447089, якою також зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації. Вказану постанову було направлено на адресу боржника, та яку 22.05.2023 року повернуто на адресу відділу в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Також до матеріалів справи додано копію виклики державного виконавця від 21.07.2023, 10.08.2023 року, в яких зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись до виконавця для сплати боргу за виконавчим документом, надати пояснення, достовірні відомості про доходи та місце роботи, відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, відомості про майно, відомості про майнові права.

Крім того, до матеріали справи додано копії актів державного виконавця від 21.04.2023, 16.06.2023, 10.08.2023, 10.09.2023, згідно яких державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 для перевірки майнового стану боржника. Встановлено зі слів особи, яка представилась матір`ю боржника, що місцезнаходження ОСОБА_1 , їй невідомо, з нею вона не спілкується, контактного номеру телефону не має, речі, що належать боржнику в квартирі відсутні, про що складені відповідні акти державного виконавця.

21.07.2023 року державним виконавцем на адресу АТ КБ "Приватбанк", АТ "Універсал Банк", АТ "Альфабанк", АТ "Укрсиббанк", АТ "Сенс Банк", АТ "ТАСкомбанк", АТ "Райффайзен Банк", ПАТ "Банк Восток" було направлено вимогу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю, а саме надати інформацію стосовно наявності та/або стану рахунків ОСОБА_1 .

Згідно відповіді банківських установ кошти чи рахунки боржника відсутні.

Згідно відповіді АТ КБ "Приватбанк" арешт накладено. На рахунках недостатньо коштів для виконання постанови.

Згідно відомостей, що містяться у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, інформація стосовно наявності зареєстрованого майна за боржником відсутня.

Транспортних засобів за ОСОБА_1 не зареєстровано.

Згідно з положенням статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження.

У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Як зазначено у статті 30 Конституції України, статті 311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Подібний висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного у складі Верховного Суду від 01 листопада 2019 року у справі № К/9901/735/17 та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/41727/19-ц (провадження № 61-19942св19).

Питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця (частина перша статті 439 ЦПК України).

Таким чином, вирішення питання про примусове проникнення до житла віднесено до компетенції суду. Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване.

Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що боржник ОСОБА_1 перешкоджає вільному доступу державного виконавця до житла. Крім того, не надано відомостей про те, що квартира АДРЕСА_2 , на теперішній час є житлом ОСОБА_1 .

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів, доданих державним виконавцем в обґрунтування подання, суд дійшов висновку про відсутність підстав, визначених ст. 439 ЦПК України, для надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника.

Таким чином, підстави для задоволення подання старшого державного виконавця Бублій А. про примусове проникнення до житла відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 258, 260, 439 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського ВДВС у місті Харкові Східного МУ МЮ (м. Харків) Бублій А. про примусове проникнення до житла залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя С. О. Ященко