Провадження №: 2-н/755/1017/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" жовтня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Слободянюк А.В., перевіривши виконання вимог ст. ст. 161-163 ЦПК України за заявою Житлово-будівельного кооперативу "Весна-2" до ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла вищевказана заява Житлово-будівельного кооперативу "Весна-2", подана від імені та за підписом голови правління ЖБК "Весна-2" ОСОБА_2

Вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу, слід дійти висновку, що зазначена заява повинна бути повернена заявнику у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки нормами ЦПК України не передбачене повернення заяви про видачу судового наказу, яка подана в порядку наказного провадження, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо повернення позовної заяви.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників.

Частиною 3 ст. 58 ЦПК України визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Верховний Суд в ухвалі від 12 лютого 2020 року у справі № 160/2199/19 вказав, що для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень) без додаткового уповноваження (довіреності).

Відповідно до частин 1, 3 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору;2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Аналіз вищевказаних норм ч. 3 ст. 58, ч. 1 ст. 163 ЦПК України свідчить про те, що на сторону заявника, як ініціатора судового розгляду, покладається обов`язок щодо подачі разом із заявою до суду відповідних доказів, що підтверджують право підписання такої заяви.

Заява підписана головою правління ЖБК "Весна-2" ОСОБА_2 на підтвердження повноважень якого додано копію Статуту (нова редакція), затвердженого протоколом загальних зборів №77 членів ЖБК "Весна-2" від 08 жовтня 2016 року, який не завірено належним чином та який не містить посилань на повноваження голови правління ОСОБА_2, а саме про його призначення на відповідну посаду.

Отже до заяви не надано жодних доказів на підтвердження повноважень та статусу підписанта ОСОБА_2 , як Голови Правління ЖБК "Весна-2".

В свою чергу чинним законодавством не передбачено обов`язку суду при надходженні заяви здійснювати дії, пов`язані із самостійним пошуком відомостей щодо повноважень представника заявника на підписання поданих до суду документів.

Враховуючи той факт, що заява подана особою, яка не має повноважень на ведення справи, заява про видачу судового наказу підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Таким чином, для повернення судового збору, представнику заявника необхідно звернутись з відповідною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 161-163, 353, ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву Житлово-будівельного кооперативу "Весна-2" до ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, вважати неподаною та повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя А.В. Слободянюк