Справа № 1806/2-341/11
Провадження № 4-с/592/42/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., за участю секретаря судового засідання Носової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Буланова Олексія Михайловича на дії Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач ПАТ "Комерційний банк "Надра",

встановив:

Представник стягувача ОСОБА_1 - адвокат Буланов О.М. звернувся до суду з уточненою скаргою на дії державного виконавця, яку мотивує тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.11.2011 по справі № 1806/2-341/11 задоволено позов ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , стягнуто в солідарному порядку із вказаних осіб на користь Банку заборгованість по Кредитному договору №10/2008/ від 13 березня 2008 року в сумі 762674 грн 27 коп. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2011 року по справі № 1806/2-341/11 рішення суду першої інстанцій змінено та стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 705 238 грн 78 коп. Виконавчий лист по вказаній справі відносно ОСОБА_1 як солідарного боржника (поручителя) було пред`явлено для примусового виконання та накладено арешт на майно боржника у виконавчому провадженні № 28890017 згідно постанови про арешт майна і оголошення заборони на його відчуження від 11.08.2011. У подальшому у виконавчому провадженні № 28890017 відносно ОСОБА_1 , виконавчий лист № 1806/2-341/11 повернутий Стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. 15 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» і ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» був укладений договір про відступлення прав вимоги №GL3N017513, відповідно до якого вказана банківська установа відступила, шляхом продажу ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» права вимоги, що належали ПАТ «КБ «Надра» за відповідними договорами, до яких, зокрема, входять права вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитним договором №10/2008/ від 13 березня 2008 року. 27 травня 2022 року між ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» та ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» був укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» права вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитним договором №10/2008/ від 13 березня 2008 року. Таким чином, починаючи з 27 травня 2022 року право вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитним договором №10/2008/ від 13 березня 2008 року, належить ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас». Крім того, на даний час у ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відсутні будь-які кредитні зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» за кредитним договором №10/2008/ від 31 березня 2008 року. У виконавчому провадженні ВП № 28890017, яке в даний час не здійснюється, не знято арешт з майна боржника ОСОБА_1 , що порушує права скаржника. Тому просить суд скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 згідно постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 11.08.2011, старший державний виконавець відділу ДВС СМУЮ Твердохліб М.В. у виконавчому провадженні № 28890017 та зобов`язати Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії з реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_1 , накладеного згідно постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 11.08.2011, старший державний виконавець відділу ДВС СМУЮ Твердохліб М.В. у виконавчому провадженні № 28890017.

Представник стягувача ОСОБА_1 - адвокат Буланов О.М. надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримав повністю.

Представник Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду письмові пояснення в яких зазначив, що у державного виконавця відсутні правові підстави для зняття арешту з майна скаржниці. просив суд відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суд установив, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.11.2011 по справі № 1806/2-341/11 задоволено позов ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , стягнуто в солідарному порядку із вказаних осіб на користь Банку заборгованість по Кредитному договору №10/2008/ від 13 березня 2008 року в сумі 762674 грн 27 коп. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2011 року по справі № 1806/2-341/11 рішення суду першої інстанцій змінено та стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 705 238 грн 78 коп.

На виконання даного рішення суду був виданий відповідний виконавчий лист № 2-341 виданий 19.07.2011, на підставі якого старшим державним виконавцем 11.08.2011 було відкрито виконавче провадження ВП № 28890017 (а.с. 12).

Постановою старшого державного виконавця від 26.05.2016 було повернено виконавчий документ стягувачеві у зв`язку з тим, що під час провадження виконавчих дій майна та коштів не виявлено, на яке можливо звернути стягнення (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1. ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною 1 ст. 5 Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 4-5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах зроблено у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14- ц (провадження № 61 -2829св21).

У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року по справі № 203/3435/21 зазначено: «Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувана, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).».

Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

Оскільки зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_2 як позичальника припинені, то відповідно припинені зобов`язання за договором поруки скаржника ОСОБА_1 .

Враховуючи добровільне погашення ОСОБА_2 (позичальником) боргу за погодженням з кредитором, відсутність майнових претензій з боку стягувача, наявного протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, то відсутня необхідність подальшого застосування арешту на майно боржника, а продовження застосування арешту є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном ОСОБА_1 як солідарного боржника.

Викладене узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 01 листопада 2021 року у справі N 21/170-08, від 13 липня 2022 року по справі N 2/0301/806/11.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За змістом положень частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених цим Законом.

У постанові Верховного Суду від 13.07.2022 по справі № 2/0301/206/11 зазначено: «Законом України "Про виконавче провадження" не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа у зв`язку з його добровільним виконанням після повернення виконавчого документа стягувану. Подаючи заяву про зняття арешту з майна, ОСОБА1 вказав, що він погасив борг перед особою, яка надала право вимоги до зобов`язання, на виконання якого видавався виконавчий документ, у добровільному порядку поза межами виконавчих проваджень NN 33766282 та 47068333, які є завершеними та які матеріали знищено виконавчою службою. За таких умов судової апеляційної інстанції обґрунтовано вважав доцільним зняти арешт, накладений на майно боржника для забезпечення виконання вже виконаного судового рішення, після чого у подальшому застосуванні арешт відсутня потреба. Крім того, Верховний Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинно призводити до порушення статті 1 Першого протоколу ДО Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що має про необхідність його застосування у використанні та за наявність підстав, визначених законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути зайнятий своєю власністю інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути закріплена правом власності або обмежена у його здійсненні лише в умовах і в порядку, встановленому законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умов попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.».

Обставини, якими була викликана необхідність обтяження майна, на даний час відпали, оскільки ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором погашена в добровільному порядку, а від стягувача відсутні будь-які претензії фінансового та майнового характеру за кредитним договором як до позичальника ОСОБА_2 , так і до поручителя ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою про відсутність претензій від 27 травня 2022 року (а.с. 20-21).

Таким чином, підстави для продовження обтяження на майно відсутні, оскільки відсутнє відкрите виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 .

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27.03.2020р. у справі №817/928/17, незняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

При цьому, відсутність норми закону, яка б прямо зобов`язувала державного виконавця зняти арешт з майна боржника при поверненні виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», не спростовує того факту, що повернення виконавчого документа здійснення виконавчого провадження шляхом примусового виконання рішення органами виконавчої служби припиняється, в результаті чого накладення арешту на майно боржника, як забезпечення реального виконання рішення, втрачає свою правову сутність, є необґрунтованим та таким, що порушує права боржника.

Відповідно до ч. 2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За встановлених обставин та вимог закону, вважаю, що скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Буланова О.М. на дії Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підлягає задоволенню і суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 згідно постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 11.08.2011, старший державний виконавець відділу ДВС СМУЮ Твердохліб М.В. у виконавчому провадженні № 28890017, та зобов`язати Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії з реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_1 , накладеного згідно постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 11.08.2011, старший державний виконавець відділу ДВС СМУЮ Твердохліб М.В. у виконавчому провадженні № 28890017.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 447-451 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Буланова Олексія Михайловича на дії Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач ПАТ "Комерційний банк "Надра", задовольнити повністю.

Скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 згідно постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 11.08.2011, старший державний виконавець відділу ДВС СМУЮ Твердохліб М.В. у виконавчому провадженні № 28890017.

Зобов`язати Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії з реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_1 , накладеного згідно постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 11.08.2011, старший державний виконавець відділу ДВС СМУЮ Твердохліб М.В. у виконавчому провадженні № 28890017.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Сумського апеляційного суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Б. Князєв