ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 712/15921/19
Провадження № 22-ц/821/1386/23
Категорія: 310000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Ярошенка Б.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Кириченко Галина Володимирівна

відповідач: ОСОБА_2

представник відповідача: адвокат Кучер Юлія Вікторівна

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кириченко Галини Володимирівни на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2023 року (ухваленого в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Токової С.Є., повний текст рішення складено 07 липня 2023 року)у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

09 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебували в шлюбі з 31.07.2004 року.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.01.2018 у справі № 712/16052/17, яке набрало законної сили 27.02.2018, шлюб між сторонами розірваний. Від шлюбу позивач та відповідач мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні.

Позивачка вказує, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами набуто наступне майно, а саме: трикімнатну квартиру, що розташована у АДРЕСА_1 та транспортні засоби: HYUNDAI ELANTRA 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; DAF XF 95.430 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; напівпричіп CHEREAU CD 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 та HYUNDAI SONATA 2007 року випуску, НОМЕР_4 .

При поділі квартири позивач просить врахувати ту обставину, що діти проживають разом із нею, отже її потреба у частці квартири, яка, в подальшому, буде мати значення при вирішенні питання щодо порядку користування квартирою більше, ніж у відповідача, який у квартирі не проживає. Сторони не можуть дійти згоди щодо поділу вказаного вище спільного майна подружжя.

За вказаних мотивів позивач просила суд відступити від засади рівності часток подружжя у майні, збільшити її частку у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з 1/2 частин до 2/3 частин, поділити вказану квартиру і визнати за позивачем право власності на 2/3 частин зазначеної квартири, визнати за відповідачем право власності на 1/3 частину зазначеної квартири;

виділити відповідачу вантажний автомобіль DAF XF 95.430 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 вартістю 20 490 грн.; напівпричіп CHEREAU CD 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 вартістю 20 500 грн., легковий автомобіль HYUNDAI SONATA 2007 року випуску, НОМЕР_4 вартістю 20 490 грн, загальною вартістю 61 480 грн; виділити їй, позивачці легковий автомобіль HYUNDAI ELANTRA 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 15 360 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача 23 060 грн компенсації частки у спільному майні (автомобілі).

08 серпня 2022 року позивач звернулась до суду із заявою про зміну підстав позову та збільшення розміру позовних вимог, в якій вказала, що для визначення вартості спільного майна у справі за клопотанням позивача ухвалами суду від 03.02.2021 було призначено судові експертизи. Проведення експертиз затягнулось на період більше року, внаслідок чого вартість транспортних засобів визначено станом на червень 2021 року, вартість квартири визначено станом на червень 2022 року.

Між червнем 2021 року та червнем 2022 року відбулися події, які суттєво вплинули на результати оцінки майна, у зв`язку з чим позивач погоджується з оцінкою відповідача вартості спільного майна, наведеною у відзиві, крім вартості транспортного засобу HYUNDAI SONATA 2007 року випуску, вартість якого позивач вважає за необхідне визначити згідно висновку експерта № 66 судової автотоварознавчої експертизи від 16 червня 2021 року.

Діти проживають разом з позивачкою, перебувають на її утриманні, відповідач сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000, 00 грн на кожну дитину щомісячно, що є недостатнім для забезпечення всіх потреб дітей, у зв`язку з чим позивач просить збільшити її частку в квартирі, визнавши за нею право власності на 2/3 частини квартири, за відповідачем - право власності на 1/3 частину квартири.

Також позивач просить виділити відповідачу вантажний автомобіль DAF XF 95.430 2006 року випуску, напівпричіп CHEREAU CD 2003 року випуску;

виділити позивачці легковий автомобіль HYUNDAI ELANTRA, 2011 року випуску;

стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості її частки у спільному майні автомобілі HYUNDAI SONATA 2007 року випуску, НОМЕР_4 в сумі 73 240, 00 грн та компенсацію різниці вартості у поділених спільних транспортних засобах в сумі 180 385, 00 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2021 року призначено у справі судову оціночно-будівельну експертизу.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2021 року призначено в справі судову автотоварознавчу експертизу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2023 року позовні вимоги - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири у АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири у АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 в поряду поділу спільного майна подружжя право власності на транспортний засіб DAF XF 95.430 2006 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_5 та напівпричіп CHEREAU CD-382G, 2003 року випуску, білого кольору , д.н.з. НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_6 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію 1/2 частини в праві власності на транспортний засіб DAF XF 95.430 2006 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_5 , та напівпричіп CHEREAU CD-382G, 2003 року випуску, білого кольору , д.н.з. НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_6 в розмірі 252 079, 00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію 1/2 частини в праві власності на транспортний засіб HYUNDAI SONATA, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_7 в розмірі 73 240 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 253 грн.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що оскільки позивачка, звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, самостійно визначила спосіб стягнення в твердій грошовій сумі та із заявою про зміну способу стягнення аліментів чи збільшення їх розміру до суду не зверталась, тому така підстава для відступу від рівності часток подружжя при поділі спірної квартири не може бути застосована.

Також суд врахувавши, що відповідачем не надано до суду докази, що позивач надала письмову згоду на відчуження транспортного засобу HYUNDAI SONATA 2007 року випуску , а також, що кошти, отримані від продажу автомобіля були використані в інтересах сім`ї, прийшов до висновку про те, що вказаний вище транспортний засіб є спільним майном подружжя та 1/2 частина його вартості, що згідно висновку експерта № 66 від 16.06.2021 складає 73 420, 00 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Оскільки позивач заявила вимогу про визнання за нею право власності на транспортний засіб HYUNDAI ELANTRA 2011 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_8 , при цьому не внесла попередньо кошти на депозитний рахунок суду в розмірі компенсації за 1/2 частину права власності відповідача у вказаному транспортному засобі, а відповідач не погоджується на позбавлення його частки у праві власності на вказаний транспортний засіб, тому суд першої інстанції вважає, що вказана вимога задоволенню не підлягає.

При визначенні розміру компенсації позивачці 1/2 вартості транспортних засобів DAF XF 95.430 2006 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_5 , та напівпричіпу CHEREAU CD-382G, 2003 року випуску, білого кольору , д.н.з. НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_6 , суд керувався вартістю транспортних засобів, яка визначена у висновку експерта № 66 від 16.06.2021 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кириченко Г.В., вважаючи оскаржуване рішення необґрунтованим, незаконним, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, постановленим з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, просила скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2023 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції помилково вважав відсутність підстав для відступу від рівності часток подружжя при поділі спірної квартири сторін. Вказує, що встановлений розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дітей відповідно до судового рішення є очевидно недостатнім для забезпечення фізичного, духовного розвитку дітей, їх лікування, оскільки такий розмір є суттєво нижчим від мінімально рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, виходячи з розміру мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Скаржниця вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що заявлена вимога про визнання за нею права власності на транспортний засіб HYUNDAI ELANTRA 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 не підлягає задоволенню, оскільки позивач не внесла на депозитний рахунок попередньо кошти в розмірі компенсації за частину права власності відповідача у вказаному транспортному засобі. Вважає, що така позиція суду першої інстанції не відповідає правовим висновкам, які містяться у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №552/1514/19.

Особа, що подала апеляційну скаргу, також стверджує, що суд першої інстанції помилково вважав, що сторони не досягли згоди щодо вартості транспортних засобів. Адже, як вбачається з матеріалів справи сторони погодили вартість спільного майна, визначену відповідачем на підставі поданих до відзиву доказів (крім вартості транспортного засобу HYUNDAI SONATA 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 ). Конкретне погодження вартості майна наведено позивачем у заяві про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог від 08 серпня 2023 року.

Відзив на апеляційну скаргу

07 вересня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 адвоката Кучер Ю.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання, вважаючи доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просила суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кириченко Г.В. залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2023 року залишити без змін.

Фактичні обставини справи

Як вбачається з наявних матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_9 (а. с. 8).

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія НОМЕР_10 та серія НОМЕР_11 (а.с. 11-12).

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.01.2018р., яке набрало законної сили 27 лютого 2018 року, шлюб між сторонами розірвано.(а. с. 9-10).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником квартири в АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В.(а. с. 16-17).

Відповідно до довідки від 21.01.2020 № 31/23/41-154 за ОСОБА_2 станом на 25.01.2018 року зареєстровано транспортні засоби: з 05.04.2011 HYUNDAI ELANTRA 2011 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_8 , з 11.05.2012 транспортний засіб DAF XF 95.430 2006 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_5 , з 15.05.2012 CHEREAU CD-382G, 2003 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_6 . (а.с. 61)

Вказані вище обставини підтверджуються також копіями свідоцтв про реєстрацію вказаних вище транспортних засобів серія НОМЕР_12 , серія НОМЕР_13 , серія НОМЕР_14 .

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу від 20.11.2017 ОСОБА_2 продав транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_7 .

Відповідно до висновку експерта № 66 судової авто товарознавчої експертизи від 16.06.2021 ринкова вартість транспортних засобів складає:HYUNDAI ELANTRA 2011 року випуску, НОМЕР_1 182722, 00 грн, DAF XF 95.430 2006 року випуску, НОМЕР_2 328598,00 грн, CHEREAU CD 2003 року випуску, НОМЕР_3 175560,00 грн, середня ринкова вартість автомобіля HYUNDAI SONATA 2007 року випуску, НОМЕР_4 складає 146480,00 грн. ( том 2 а.с. 37-45).

Відповідно до висновку експерта від 31.05.2022 № 1331/21/1083/22-23 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи, ринкова вартість квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на час проведення експертизи становить 2 101 320,00 грн.(том 2 а. с. 63 - 78).

Згідно з копією виписки по картці НОМЕР_15 , відкритої в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , та копій квитанцій за період з 07.11.2017 по 08.10.2019 ОСОБА_2 перераховано кошти ОСОБА_1 02.04.2018 1200 грн., 05.04.2018 3000 грн., 06.04.2018 650 грн., 18.04.2018 3000 грн., 25.04.2018 1005,03 грн., 04.05.2018 3000 грн., 07.05.2018р. 2985 грн., 11.05.2018 3992 грн., 20.06.2018 6030,15 грн., 16.10.2018 5988 грн., 4.12.2018- 7040 грн., 06.02.2019 10000 грн., 22.04.2019 2985 грн., 08.05.2019 5025,13 грн., 20.05.2019 5025,13 грн., 11.06.2019 5025,13 грн., 10.07.2019 2495 грн., 18.07.2019 3992 грн., 23.07.2019 3517 грн., 28.07.2019 3000 грн., 28.09.2019 2994 грн., 15.10.2019 4020 грн.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Кириченко Г.В. в частині відступу від засад рівності часток подружжя під час поділу квартири у АДРЕСА_1 , колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до статті 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно положень ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

За загальним правилом застосування презумпції спільної сумісної власності, визначеної ст.60 СК України, майно, одержане одним із подружжя як набувачем за договором, що укладений під час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують (правовий висновок Верховного суду України, викладений у постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17) Аналогічного висновку дотримується і Верховний суд в своїх постановах від 30 січня 2019 року по справі № 382/2454/15-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 752/3071/15-ц.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та сторонами не заперечується той факт, що спірна квартира сторін належить їм на праві спільної сумісної власності.

Мотиви відступу від засад рівності часток подружжя позивачка обгрунтовує тим, що розмір аліментів, який сплачує відповідач на утримання дітей, є недостатнім для задоволення усіх їх необхідних потреб.

Разом з тим, матеріали справи не місять достатніх доказів того, що встановлений рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси в справі 712/15924/19 розмір аліментів в сумі 2000 гривень на кожну дитину є недостатнім для задоволення потреб та сталого розвитку дітей. Також апеляційний суд враховує той факт, що позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, самостійно визначила спосіб стягнення в твердій грошовій сумі та у визначеному розмірі. При цьому, стверджуючи про недостатній розмір стягнутих аліментів, ОСОБА_1 з позовом про зміну способу стягнення аліментів чи збільшення їх розміру до суду не зверталась. Також в матеріалах справи відсутні докази наявності у відповідача заборгованості зі сплати аліментів.

Інших підстав для відступу від презумпції спільної сумісної власності позивачка не наводила.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для відступу від засад рівності часток подружжя під час поділу квартири у АДРЕСА_1 .

Надаючи оцінку твердженням скаржниці про те, що суд першої інстанції безпідставно не задовольнив вимогу про визнання за нею права власності на транспортний засіб HYUNDAI ELANTRA 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 колегія суддів виходить з наступного.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, зокрема, в натурі (стаття 71 СК України), спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Так, місцевий суд, відмовляючи в задоволенні зазначеної позовної вимоги ОСОБА_1 врахував відсутність згоди відповідача на позбавлення його частки у праві власності на вказаний транспортний засіб, а також встановив, що позивачка, заявляючи вимогу про визнання за нею права власності на транспортний засіб HYUNDAI ELANTRA 2011 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_8 , не внесла попередньо кошти на депозитний рахунок суду в розмірі компенсації за 1/2 частину права власності відповідача у вказаному транспортному засобі.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні.

З викладеного слідує, що посилання скаржниці на необов`язковість внесення попередньо коштів на депозитний рахунок суду в розмірі компенсації за 1/2 частину права власності відповідача у вказаному транспортному засобі, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та судової практики.

Таким чином, місцевий суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні вимоги позивачки саме з означених вище підстав.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 - адвоката Кириченко Г.В. не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, який розглянув позов ОСОБА_1 саме в межах заявлених нею вимог та на підставі поданих доказів і прийшов до аргументованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Разом з тим, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення по суті спору та визначивши майно, на яке поширюється правовий режим спільного майна подружжя (квартира, яка розташована у АДРЕСА_1 та транспортні засоби: HYUNDAI ELANTRA 2011 року випуску, НОМЕР_1 , DAF XF 95.430 2006 року випуску, НОМЕР_2 , CHEREAU CD 2003 року випуску, НОМЕР_3 , HYUNDAI SONATA 2007 року випуску, НОМЕР_4 .) помилково не визнав таке майно об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Крім того, місцевий суд, вірно вирішивши по суті вимогу ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності на транспортний засіб HYUNDAI ELANTRA 2011 року випуску та зазначивши в резолютивній частині судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , не зазначив, в якій частині позовних вимог відмовлено.

За викладених обставин, колегія суддів вважає за необхідне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2023 року змінити шляхом доповнення його резолютивної частини абзацами про визнання майна подружжя об`єктами спільної сумісної власності подружжя та відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб HYUNDAI ELANTRA, 2011 року випуску.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено: якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Що стосується судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, які понесені відповідачем ОСОБА_2 , колегія суддів зауважує наступне.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції до суду ОСОБА_2 надано: - Договір про надання правничої допомоги №345 від 05.09.2023 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру №10 від 06.09.2023 року на суму 10 000,00 грн; ордер про надання правової допомоги №1063640 від 06.09.2023 року.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VІ врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно - виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. ВП ВС наголосила, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини».

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Колегія суддів приходить до переконання, що стягнення суми коштів у заявленому представником відповідача ОСОБА_2 розмірі за надану правничу допомогу є надміру завищеним та не обґрунтованим, враховуючи складність справи, час, затрачений на надання допомоги, підготовку процесуальних документів та участь в судовому засіданні.

За таких обставин, колегія суддів, враховуючи критерій реальності наданих доказів та обсяг виконаних робіт адвокатом на представництво інтересів відповідача, зважаючи на клопотання ОСОБА_1 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а також приймаючи до уваги те, що надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції є менш об`ємною, аніж в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до переконання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн., оскільки така сума буде відповідати принципу співмірності та розумності і буде узгоджуватися із позицією Великої Палати ВС справа № 904/4507/18 щодо визначення критеріїв розміру гонорару.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кириченко Галини Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2023 року змінити шляхом доповнення його резолютивної частини абзацами такого змісту:

Абзац 2 «Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

-трикімнатну квартиру, що розташована у АДРЕСА_1

-транспортний засіб DAF XF 95.430 2006 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_5 та напівпричіп CHEREAU CD-382G, 2003 року випуску, білого кольору , д.н.з. НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_6 ;

-транспортний засіб HYUNDAI ELANTRA 2011 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_8 ;

-транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_7 ».

Абзац 9 «В задоволенні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб HYUNDAI ELANTRA 2011 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_8 відмовити»

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_16 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_17 ) витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/ повний текст постанови суду виготовлений 27 жовтня 2023 року/