СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17618/23

пр. № 2-о/759/1473/23

17 жовтня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Донець Г.В.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту , що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ; внести зміни до актового запису Святошинського районного у м. Києві ВДРАЦС ГТУ у м. Києві № 2641 від 07.10.2017р. про народження ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 м.Київ, вказавши батьком дитини ОСОБА_2 та видати свідоцтво про народження, змінивши прізвище дитини з ІНФОРМАЦІЯ_4 на ІНФОРМАЦІЯ_4 , по-батькові з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

В обгрунтування заяви посилалася на те, що у 2014р. познайомилася з ОСОБА_2

та стала підтримувати з ним фактично шлюбні відносини. ІНФОРМАЦІЯ_1 у заявника та ОСОБА_2 народилася донька - ОСОБА_3 . Оскільки на час народження дитини вона не перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, то відомості про батька у Свідоцтві про народження дитини були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. У свідоцтві про народження доньки у графі «прізвище» зазначено прізвище заявника « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в графі «по-батькові» зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а у графі «Батько» зазначено « ОСОБА_8 Громадянин України».

При цьому, ОСОБА_1 бажала надати дитині дані «по-батькові», саме від її батька ОСОБА_2 , але при видачі свідоцтва про її народження не звернула уваги, що там зазначили доньку як « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а не « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ще до народження дитини мешкали разом за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Продовжували там мешкати і після народження доньки.

ОСОБА_2 завжди вважав дитину своєю донькою, не тільки ніколи цього ніколи не приховував, а навпаки гордився цим, піклувався та виховував її разом зі мною, дитина називала його батьком.

3 2014р. я та ОСОБА_2 мали усталені сімейні відносини, що притаманні саме подружжю і після народження ІНФОРМАЦІЯ_1 доньки постійно разом з дитиною проводили спільний вільний час, відзначали свята.

ОСОБА_2 у червні 2022р. був мобілізований і ІНФОРМАЦІЯ_3. під час виконання бойового завдання загинув. 16.06.2023р. під час знаходження у відпустці між заявником та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Визнання факту батьківства необхідно для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини, зокрема для отримання пенсії по втраті годувальника. Просить заяву задовольнити.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи - Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання судом повідомлений належним чином. Просили розглядати заяву без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку заявника, суд прийшов до висновку, що подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьками якої зазначено: матір`ю - ОСОБА_9 , батьком - ОСОБА_8 /а.с.16/.

16.06.2023р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 було укладено шлюб Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), актовий запис 913, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 /а.с.18/.

ІНФОРМАЦІЯ_3. відповідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 виданого Київським відділом реєстрації смерті ЦМУ МЮ (м.Київ) ОСОБА_10 помер/а.с.20/.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Заявник стверджує, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч.1,2, 3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Частиною четвертою вказаної статті передбачено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Заявник на підтвердження батьківства долучає фото, які не можуть слугувати єдиним доказом для встановлення факту батьківства.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки суду не надано будь-яких відомості, що засвідчують походження ОСОБА_3 від ОСОБА_2 .

На підставі викладено та керуючись ст. 128, 135 СК України, ст.ст. 76-81, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280,284, 315-319, 354, 355 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко