УХВАЛА

30 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 947/3544/22

провадження № 61-15214ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ростомова Гранта Артуровича, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року та на постанову Одеського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний реєстратор Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенко Анатолій Анатолійович, про визнання зобов`язання припиненими та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом, просили:

визнати проведеною реструктуризацію заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 30 липня 2007 року № 576, укладеним між нею та Відкритим акціонерним товариством СЕБ Банк»;

визнати зобов`язання ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором, після реструктуризації, припиненим через його повне виконання;

скасувати рішення державного реєстратора Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенка А. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 62958941 від 20 січня 2022 року та внесений на його підставі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис від 01 січня 2022 року № 46260763 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» (далі - ТОВ «Верра Фінанс») на квартиру АДРЕСА_1 ;

визнати припиненою іпотеку на зазначену квартиру та зняти заборону, зареєстровану в реєстрі.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

У жовтні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Ростомова Г. А., на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року та на постанову Одеського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення в частині відмовити в задоволенні її позовних вимог в частині скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «Верра Фінанс», ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб:

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2022 року вказану справу визнано малозначною.

Переглядаючи справи в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали містять посилання на випадок, передбачений підпунктом г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню: якщо суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Наведену обставину заявниця обґрунтувала тим, що спір стосується квартири та визначення розміру заборгованості за валютним кредитом, що перевищує суми, зазначені у пункті 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Верховний Суд відхиляє зазначений довід з огляду на таке.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень позивачами було пред`явлено позов, який містив лише вимоги немайнового характеру, а саме:

визнання проведеною реструктуризацію заборгованості за кредитним договором; визнання зобов`язання за кредитним договором припиненими; скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; визнання припиненою іпотеку на нерухоме майно квартиру.

Таким чином, вказана справа відповідає вимогам, встановленим пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Наведе підтверджується ухвалою Верховного Суд суду від 18 жовтня 2023 року, який (суд), вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Ростомова Г. А., на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року підтвердив, що вказана справа є малозначною й підстави для відкриття касаційного провадження у такій справі відсутні.

Зазначений висновок також відповідає позиції Верховного Суду щодо визнання малозначною справи за вимогою про визнання припиненою іпотеки у справі № 688/2575/22 (провадження № 61-4960ск23).

Отже, суд першої інстанції, з урахуванням предмету спору, підставно відніс справу № 947/3544/22 до категорії малозначних.

Касаційна скарга не містить інших посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено. Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

З урахуванням наведеного, оскільки заявниця подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, статті 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ростомова Гранта Артуровича, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року та на постанову Одеського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний реєстратор Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенко Анатолій Анатолійович, про визнання зобов`язання припиненими та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявниці.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян