Провадження № 2/761/3490/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Яровій К.В.,

представника відповідача Радченко Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , подану в її інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , які вона подала в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів в розмірі 38 040,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що на підставі договору про надання туристичних послуг вони скористалась комплексом туристичних послуг. Відповідно до умов вказаного договору, електронних квитків та ваучера 5075291 виліт з міжнародного аеропорту «Бориспіль» мав відбутися літаком відповідача 01 липня 2021 року о 3 годині 30 хвилин рейсом PS 6233, а фактично відбувся 01 липня 2021 року о 17 дині 20 хвилин. Затримка рейсу та його заміна представниками відповідача не проводилась. В період часу від запланованого вильоту до часу фактичного вильоту, позивачі та їх малолітня дитина перебували у вкрай незручному та дискомфортному становищі, що виражалось у порушенні режиму харчування, тривалому очікуванні вильоту, відсутності будь-якої інформації щодо часу та дати вильоту. В липні 2021 року позивачі звертались до відповідача з письмовими вимогами та з проханням надати інформацію на підставі чого та з якої причини було змінено час вильоту. Відповідач надав відповідь про те, що затримка рейсу відбулась по причині очікування дозволу на виконання рейсу. Інших відповідей на час подання до суду даного позову не надходило. Відповідач на звернення позивачів не надавав будь-якого підтвердження, того що причиною скасування рейсу була дія непереборної сили або надзвичайна ситуація, якій не можливо було запобігти, навіть якби було вжито усіх заходів. У зв`язку з чим позивачі вважають, що відповідач має виплатити їм матеріальну компенсацію згідно частини 5 статті 104 Повітряного кодексу України. Відповідно до якої компенсація встановлюється у таких розмірах: 250 євро - для рейсів дальністю до 1500 кілометрів; 400 євро - для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів; 600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів. Під час визначення відстані за основу береться останній пункт, у якому відмова від перевезення або невиконання рейсу, який було раніше заплановано та на який заброньовано принаймні одне місце, створить затримку прибуття пасажирів у запланований час. Дальність перельоту із Києва до Анталії складає 1506 км. Офіційний курс гривні до іноземної валюти євро згідно даних Національного Банку України станом на день подання позову становить 31,7091 грн. за 1 євро. Тому компенсація лежить із розрахунку 12680,00 грн. на одну особу.

За захистом прав позивачі звернулись до суду з цим позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2021 вищевказану позовну заяву розподілено для розгляду судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.09.2021 відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

16.03.2023на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволені позову, оскільки затримка рейсу PS 6233 відбулось в силу непереборних обставин - відсутність дозволу на виконання рейсу від уповноваженого органу Туреччини, що перешкоджало безпечному подальшому виконання польоту.

Позивачі в судове засідання не з`явились, просили розглядати справу у їх відсутність.

Представник відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи наступного.

Судом встановлено, що 25.06.2021 на ім`я ОСОБА_1 , малолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були придбані електронні авіаквитки сполученням Київ - Анталія, дата вильоту 01.07.2021, час вильоту 03:30, рейс PS6233, перевізник ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України».

На вказаний рейс позивачі отримала посадкові талони на 17:20 год. та фактично виліт відбувся 01.07.2021 о 17:20 год, що не заперечується сторонами.

Отже, між сторонами був укладений договір перевезення.

Судом з матеріалів цивільної справи встановлено, що рейс PS6233 був перенесений відповідачем.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами п. п. 1-3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, в силу вимог ст. ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Положеннями ст. 910 ЦК України встановлено, що за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Відповідно до ч. 1 ст. 919 ЦК України, перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно з ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

При цьому згідно п. п. 2, 3 глави 1 розділу ІІІ Авіаційних правил України «Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу», затверджених Наказом ДЕРЖАВНОЇ АВІАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ від 26.11.2018 № 1239, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.02.019 за № 141/33112 (надалі - «Правила»), укладення договору повітряного перевезення та його умови підтверджуються квитком, який видається пасажиру авіаперевізником або агентом з продажу. Квиток надає право пасажиру, зазначеному у квитку, на переліт відповідним рейсом (рейсами) і зобов`язує авіаперевізника здійснити перевезення пасажира і його багажу та надати інші послуги відповідно до договору повітряного перевезення, крім випадків, визначених у пункті 5 цієї глави.

Розділом 8 Повітряного кодексу України визначені права пасажира на компенсацію у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки авіарейсів (ст. ст. 103 - 107 Повітряного кодексу України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 103 Повітряного кодексу України, положення розділу 8 застосовуються до пасажирів, які вирушають з/до аеропорту, розташованого на території України, а також до пасажирів, які вирушають з/до аеропорту, розташованого в іншій країні, до/з аеропорту, розташованого на території України.Положення розділу 8 застосовуються до пасажирів (регулярних та чартерних рейсів), яким відмовлено у перевезенні проти їхньої волі або рейс яких скасовано чи затримано, за умови, що пасажир має підтверджене бронювання на відповідний рейс та присутній для проходження реєстрації у час, що передбачений правилами авіаперевізника та письмово зазначений (включаючи електронні засоби), або, якщо час реєстрації не зазначено, не пізніше ніж за 45 хвилин до зазначеного часу відправлення, чи забронював рейс, який затримано/перенесено авіаперевізником або фрахтувальником повітряного судна (туроператором) на інший рейс незалежно від причин затримки/перенесення.

Частиною 6 ст. 100 Повітряного кодексу України визначено, що авіаперевізник у своїх правилах повинен встановити та довести до відома пасажирів порядок виплати компенсації і надання допомоги пасажирам у разі відмови від прийняття на борт або скасування польоту чи затримки вильоту, зниження класу обслуговування пасажира, повернення плати за ненадану послугу з повітряного перевезення, розмір та спосіб виплати компенсації і обслуговування пасажирів, яким відмовлено у прийнятті на борт. Зазначені правила повинні відповідати вимогам та правилам, установленим міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, законодавству України, в тому числі авіаційним правилам України. При цьому розмір виплати компенсації та надання допомоги пасажирам мають бути однаковими для внутрішніх і для міжнародних рейсів.

Згідно з ч. 16 ст. 100 Повітряного кодексу України, пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажиру в порядку, встановленому цим Кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Повітряного кодексу України визначено, що якщо затримка рейсу перевищує п`ять годин, пасажирам має бути запропоновано обслуговування відповідно до частини другої статті 104 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст. 104 Повітряного кодексу України якщо пасажирам відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, перевізник має виплатити їм компенсацію у таких розмірах: 250 євро - для рейсів дальністю до 1500 кілометрів; 400 євро - для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів; 600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів.

Як вбачається з позовної заяви позивачі просять стягнути на їх користь компенсацію за затримку рейсу на підставі ч. 5 ст. 104 Повітряного кодексу України.

Між тим, позивачам не було відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, а відбулась затримка рейсу на 15 годин 52 хвилини.

Згідно п. 7 розділу XV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу рейс уважається скасованим у разі затримки при відправленні понад 48 годин

Тобто обставин, передбачених частиною першою статті 104 ПК України, які б передбачали застосування частини четвертої, п`ятої статті 104 ПК України (виплата компенсації, зокрема, у розмірі 400 євро для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів) судом не встановлено.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 105 Повітряного кодексу України перевізник не зобов`язаний виплачувати компенсацію, передбачену частинами п`ятою і шостою статті 104 цього Кодексу, якщо він може надати підтвердження того, що причиною скасування рейсу була дія непереборної сили або надзвичайна ситуація, якій не можна було запобігти, навіть якби було вжито усіх заходів.

Відповідно до ст. 29 Монреальської конвенції-1999 під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі цієї Конвенції, договору, у зв`язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню.

Зазначена норма Монреальської конвенції-1999 стосовно компенсації шкоди знайшла своє відображення у п. 2 глави 2 розділу XXVII Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, якою передбачено, що відповідальність перевізника за неналежне перевезення в будь- якому випадку обмежена реальними збитками, доведеними пасажирами.

При цьому, як встановлено вимогами ч.1 ст. 922 ЦК України, ст. 19 Монреальської конвенції, ст. 20 Варшавської конвенції Конвенції та Правил перевізника, перевізник не несе відповідальності за порушення строку доставки пасажира до пункту призначення, якщо це порушення сталося внаслідок не переробної сили, усунення несправності транспортного засобу, яке загрожувала життю або здоров`ю пасажирів чи за інших обставин, що не залежали від перевізника.

З наданого відповідачем до відзиву витягу з системи по контролю за рухом повітряних суден МАУ, вбачається, що 01 липня 2021 року відповідачем очікувалось надання дозволу Туреччиною для вильоту. Вказане також підтверджується наданими до відзиву роздруківок листування представника відповідача з представником державного органу Туреччини.

Таким чином, виходячи з вищенаведених вимог законодавства України, а також враховуючи те, що у судовому засіданні достовірно встановлено факт затримки рейсу РS 6233 через відсутність дозволу на виліт приймаючої сторони Туреччини, що не залежить від волі відповідача.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3 розділу 14 Правил, авіаперевізник може затримати або скасувати рейс як з комерційних причин, так і з причин, які не залежать від нього. Авіаперевізник повинен ужити всіх необхідних заходів для уникнення затримки повітряного перевезення пасажирів і багажу. У разі виникнення надзвичайних обставин авіаперевізник має право без повідомлення пасажира скасувати чи затримати рейс або анулювати раніше підтверджене бронювання. В інших випадках авіаперевізник або його агент з продажу зобов`язаний попередити пасажира про затримку або скасування рейсу не пізніше ніж за три години до початку реєстрації.

Пунктом 6 розділу 1 Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, надзвичайними визнаються обставини, які призводять до тривалої затримки або скасування одного або більше рейсів, навіть якщо відповідним авіаперевізником було вжито всіх розумних заходів, щоб запобігти затримкам або скасуванням. Надзвичайними обставинами є, зокрема, але не виключно, військові дії, масові безлади, диверсія, ембарго, пожежі, паводки чи інші стихійні лиха, вибухи, дії чи бездіяльність державних органів, страйки, технічні перешкоди, що виникли внаслідок відмови та збоїв, несправностей систем електропостачання, зв`язку, комунікацій, обладнання, програмного забезпечення.

Регламент (ЄС) Європейського Парламенту та Ради від 11 лютого 2004 року № 261/2004 «Про запровадження загальних правил компенсації та допомоги пасажирам у разі відмови у перевезенні та скасування чи тривалої затримки рейсів», п.п. 14,15 передбачає: як і в рамках Монреальської конвенції (995_594) зобов`язання фактичних авіаперевізників повинні бути обмежені або фактичні авіаперевізники повинні звільнятися від відповідальності, якщо подія викликана надзвичайними обставинами, яких неможливо було б уникнути навіть у випадку прийняття всіх розумних заходів. Подібні обставини, зокрема, можуть виникати у випадках політичної нестабільності, метеорологічних умов, несумісних з виконанням відповідного авіарейсу, ризиків, пов`язаних з безпекою, непередбачених несправностей, здатних вплинути на безпеку авіарейсу, а також страйків, які впливають на роботу фактичного авіаперевізника; слід визнавати наявність надзвичайної обставини в тому випадку, якщо рішення в галузі управління повітряним сполученням, що відноситься до конкретного літака в конкретну дату, має своїм наслідком тривалу затримку авіарейсу, перенесення авіарейсу на наступний день або скасування одного або кількох авіарейсів цього літака, навіть якщо авіаперевізником було вжито всіх розумних заходів з метою уникнення затримок або скасувань.

У відповідності до п. 3 глави 3 розділу XVI Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, перевізник не зобов`язаний сплачувати компенсацію відповідно до пунктів 5 та 6 глави 2 цього розділу, якщо він може надати підтвердження того, що причиною скасування рейсу була дія надзвичайних обставин або непереборної сили, яким не можна було запобігти, навіть якби було вжито усіх заходів.

Крім цього, стаття 106 ПК України передбачає, що авіаперевізник повинен надати пасажирам сприяння, передбачене пунктами 1 і 4 частини п`ятої статті 105 цього Кодексу, у разі затримки рейсу: до двох годин - для рейсів дальністю до 1500 кілометрів; до трьох годин - для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів; на чотири години і більше від запланованого часу відправлення - для інших рейсів, не зазначених у другому і третьому абзацах цієї частини. Якщо виконання затриманого рейсу відкладається на день, наступний за днем його виконання, передбаченим розкладом і зазначеним у квитку, перевізник повинен надати пасажирам номери у готелі, харчування та забезпечити трансфер за маршрутом аеропорт - готель - аеропорт. Якщо затримка рейсу перевищує п`ять годин, пасажирам має бути запропоновано обслуговування відповідно до частини другої статті 104 цього Кодексу.

Згідно п. 1, 4 ч.5 ст. 105 ПК України у разі скасування рейсу авіаперевізником та продовження пасажиром подорожі іншим рейсом (рейсами) або за іншим маршрутом пасажирам має бути безплатно запропоновано та забезпечено: 1) харчування та прохолодні напої відповідно до часу очікування нового рейсу; 4) два телефонні дзвінки або телекс-, факс-повідомлення, або повідомлення електронною поштою, якщо для цього є технічні умови аеропорту.

Відповідач надав звіти про товари, поставлені, реалізовані та не реалізовані на повітряному транспортному засобі від 01.07.2021 та накладні, що свідчить про дотримання ним вимог ст. 106 ПК України щодо забезпечення харчування та напоями. Доказів зворотного суду не надано..

Оскільки суд вважає доведеним факт, що рейс PS 6233 затримано внаслідок обставин які не залежали від відповідача, а тому обов`язок відшкодовувати позивачам компенсацію відповідно до вимог чинного законодавства у відповідача не виник, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 , поданого в її інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» про захист прав споживачів та стягнення грошових кошті відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: