Провадження № 2/947/3036/23
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючий - суддя Луняченка В.О.,
при секретарі Макаренко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 ) про стягнення боргу ,-
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.
Ухвалою судді від 29.06.2023 року, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
В позовній заяві позивачем зазначено щодо можливості розгляду справи за його відсутністю, проти розгляду справи в заочному порядку заперечень не висловлював.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи, причини неявки суду невідомі. Відзив на позовну заяву з боку відповідача не надходив.
Згідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи зазначені обставини справи та норми закону ст.280 ЦПК України на заочний розгляд справи, суд розглянув справу на підставі наявних у ній даних доказів та постановив заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Крім того, у ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Тобто процесуальними нормами встановлено обов`язок учасників справи доказувати обставини при невизнані або оспорюванні них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.
Так судом встановлено, що ОСОБА_3 , що діяв від імені та в інтересах ОСОБА_1 уклав07.04.2021 року з ОСОБА_2 Договір позики № 0704-2021 і передав у власність грошові кошти у розмірі 216643,00 грн., що на день підписання договору є еквівалентом 7740,00 доларів США (а.с12-13).
Відповідно до п. 5.1 Договору встановлено графік повернення грошових коштів Позичальником. Відповідно до даного графіку позичальник не пізніше 07 квітня 2022 року повинен повернути позичальнику грошові кошти в сумі 216643,00 грн., що еквівалентні на день підписання договору 7740,00 доларів США.
Відповідно до п. 7 Договору, несвоєчасне повернення позики або її чергової частини, за Графіком повернення Позичальником грошових коштів (в тому числі, при застосуванні п.13 цього Договору), Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку у розмірі 756,00 гривень, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.
Відповідно до п. 9 забезпеченням виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором є передача в заставу рухомого майна: автомобіль марки Hyundai модель Ассеnт, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3 , 2017 року випуску, тип - Седан-В, колір - Сірий, державний номер НОМЕР_4 , зареєстрований ТСЦ 5142 в м. 09.02.2021 року, який належить Позичальнику на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 , виданого 09.02.2021 року, ТСЦ 5142.
Відповідно до п.13 Договору у випадку порушення Позичальником терміну повернення позики, або у випадку порушення Позичальником будь - якого із зобов`язань, встановлених цим Договором ( в тому числі п.17 , п. 19, п. 20 цього Договору), керуючись ст. 611 Цивільного кодексу України, Сторони дійшли згоди про те, що зобов`язання, щодо повернення усієї суми позики, змінюється в частині строку його виконання, який настає наступного дня після простроченого строку повернення позики ( або будь - якої її частини) вказаного в п. 5.1. цього Договору, більше ніж на 14 календарних днів. В такому разі, Позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась не поверненою (а Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцю), та пред`явити цей Договір до стягнення способами, передбаченими чинним законодавством України, в тому числі шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса(п.12 цього Договору), та/або звернення до суду ,та/або застосування способів досудового врегулювання на підставі цього Договору. Спосіб пред`явлення цього Договору до стягнення визначається Позикодавцем на власний розсуд.
Пунктом 14 Договору передбачено, що з метою задоволення вимог, які виникають із цього Договору, Позикодавець має право звернути стягнення на будь яке майно Позичальника, на яке, згідно із законодавством України може бути звернене стягнення.
Відносини позики, які виникли між позивачем, як позикодавцем, та Відповідачем, як позичальником, за своєю природою є одностороннім зобов`язанням (правочином), в якому Відповідач, як позичальник, зобов`язаний повернути отриману ним грошову суму в строк, встановлений за домовленістю сторін (зазначений у договорі), а позивач, як позикодавець, має право прийняти виконання зобов`язання або вимагати належного виконання Відповідачем свого обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В рамках забезпечення виконання умов договору позики між ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_3 на підставі довіреності від 29.05.2020 ( реєстровий номер 362) та ОСОБА_2 07.04.2021 року укладено договір застави , предметом якого є транспортний засіб -автомобіль марки Hyundai модель Ассеnт, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3 , 2017 року випуску, тип - Седан-В, колір - Сірий, державний номер НОМЕР_4 , зареєстрований ТСЦ 5142 в м. 09.02.2021 року, який належить Позичальнику на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 , виданого 09.02.2021 року, ТСЦ 5142 ( а.с.14-15).
Відповідно п. 3.1. Розділу 3 Договору застави від 07 квітня 2021 року встановлено наступне, у випадку невиконання або неналежного виконання Заставодавцем зобов`язань за Договором позики на предмет застави звертається стягнення на підставі рішення суду або в позасудовому порядку відповідно до розділу 3 цього Договору.
Суд приймає до уваги той факт, що Відповідачу було направлено повідомлення про намір звернути стягнення на предмет застави, в якому зазначено, що протягом тридцяти денного строку Позичальник зобов`язаний виконати основне зобов`язання, а також сплатити неустойку. Однак, зазначене повідомлення було проігноровано Позичальником.
У зв`язку з наявністю невиконаних боргових зобов`язань з боку ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Трофимець В.В., яка 29.12.2021 року вчинила виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 предмету застави автомобіль марки Hyundai модель Ассеnт, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3 , 2017 року випуску, тип - Седан-В, колір - Сірий, державний номер НОМЕР_4 , зареєстрований ТСЦ 5142 в м. 09.02.2021 року, який належить Позичальнику на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 , виданого 09.02.2021 року, ТСЦ 5142. Виконавчим написом пропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави, задовольнити вимоги ОСОБА_1 за неповернуту основну суму позики, неустойку за кожен день існування простроченої заборгованості станом на 23.12.2021 р. ( а.с. 16).
Сума до стягнення 283836,00 гривень, а також відшкодування витрат позикодавця, пов`язані з вчиненням виконавчого напису-3000 гривень.
Виконавчий напис було звернуто до виконання приватному виконавцеві виконавчого округу Одеської області Качурці В`ячеславу Вікторовичу та відкрито виконавче провадження № 68027141.
Відповідно до ст. 61 закону України «Про виконавче провадження» автомобіль було передано на реалізацію.
13.07.2022. ДП "СЕТАМ" відбулись електронні торги з реалізації заставного майна по лоту № 511293, майно придбане за сумою 232540,54 гривень, про що свідчить акт проведення електронних торгів, копія кого міститься в матеріалах справи на а.с. 19.
Коштів, які надійшли від реалізації заставного майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу к області Качурка В.В. від 21.07.2022р. виконавче провадження ВП №68027141 закінчено відповідно до п. 15 ч.1І ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» ( а.с.20).
Кошти від реалізації майна згідно договору застави в сумі 200288,20 гривень, перераховані Позивачу, що підтверджується випискою по картці/рахунку ( а.с.21).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за договором позики. Відповідач порушує зобов`язання встановлені договором.
Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
За змістом частини другої ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зважаючи на положення ст. 625 ЦК України Позивач вважає за необхідне стягнути три відсотки річних від простроченої суми.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу
З моменту виникнення простроченої заборгованості за договором позики, а саме 07.08.2021р., до часу підготовки позову 05.06.23 3% річних від суми боргу за 668 днів становить 4751,83 гривень.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, що відповідачем виконано не було.
Також з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1073,00 гривень оскільки, відповідно до ч 1. ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ) судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1073,60 гривень.
Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 16.10.2023 року.
Суддя Луняченко В. О.