Справа № 445/917/20 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М. В.
Провадження № 22-ц/811/136/23 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Львівської області в складі судді Бакаїм М.В. від 24 травня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" до ОСОБА_1 , третьої особи - ТОВ "ОТП Лізинг" про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 24 травня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: Львівська область, Золочівський район, с. Золочівка , рнокпп: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" (місцезнаходження: 01054 , м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33) матеріальну шкоду в розмірі 53896 (п`ятдесят три тисячі вісімсот дев`яносто шість) грн. 16 коп. та 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Золочівського районного суду Львівської області 24.05.2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованість через неправильність встановлених обставин, які мають значення для справи. Зазначає, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено у вирішенні питання щодо визначення деталей, які підлягають заміні під час ремонту транспортного засобу та передачі їх у власність відповідачеві як майна, що не може використовуватись за призначенням. Таким чином, двері задка автомобіля Фіат, д.н.з. НОМЕР_2 , які були замінені на нові повинні бути передані відповідачу після відшкодування шкоди, оскільки вартість нових таких дверей 39 200 грн., а тому така деталь б/у має суттєву цінність. Суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не надано доказів де (в кого конкретно) вказана деталь знаходиться. Однак, такий абсурдний висновок суду зроблений всупереч положенням п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 04 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», адже така конструкція передбачає набуття права власності на вказане майно лише після відшкодування збитків відповідачем. На день винесення рішення - відповідач власником даного майна не являється і володіти інформацією про місцезнаходження майна, якого відповідач власником не являється не має змоги. Очевидним є той факт, що про місцезнаходження майна (кришки задка) інформацією має володіти або позивач, або власник автомобіля Фіат, д.н.з. НОМЕР_2 , які не надали таку інформацію суду. Отже, суд не встановив усіх обставин, що мають значення для справи, і неправильно застосував норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення. Також, вказує, що суд необґрунтовано залишив без виконання постанову про призначення судової-автотоварознавчої експертизи, адже неподання третьою особою автомобіля експерту для огляду не тягне за собою залишення без виконання постанови суду про призначення експертизи.

Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 993, 979, 988, 1166, 1188 ЦК України, 27 Закону України "Про страхування", 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 279, 280-283, 354 ЦПК України тазадовольняючи позов, виходив з того, що 08.04.2019 року між позивачем та власником автомобіля "Фіат", д.н.з. НОМЕР_3 , був укладений Договір страхування № 310549704.17, строк дії договору з 26.062017 по 25.06.2018 (а. с. 52-58). 01.07.2017 року о 00 год. 30 хв., в с. Єлиховичі Золочівського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Опель-Комбо» д.н.з. НОМЕР_4 в стані алкогольного сп`яніння. Окрім цього, 01.07.2017 року близько 00 год. 30 хв., в с. Єлиховичі Золочівського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Опель-Комбо» д.н.з. НОМЕР_4 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, як наслідок вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фіат», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався попереду, чим спричинив механічні пошкодження транспортним засобам. Вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 10.08.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124,130 КУпАП. Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Суд прийшов до висновку, що вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Згідно до звіту № 0218, складеного 18.07.2017 р. ФОП ОСОБА_2 , про оцінку автмобіля «Фіат», д.н.з. НОМЕР_3 ,. додатків до звіту ( ремонтної калькуляції) протоколу огляду транспортного засобу, рахунку фактури № КРК-00109 від 06.07.2017 р., страхового акту № 1507694 від 11.07.2017, вартість відновлювальних робіт становить 176619,37 грн., вартість матеріальних збитків складає 112853,68 грн. Платіжним дорученням від 14.07.2017 року № 6660 власнику транспортного засобу «Фіат» д.н.з. НОМЕР_3 , було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 153 896,16 грн. За таких обставин позов підлягає до задоволення. Щодо вимог відповідача про повернення пошкоджених дверей задка, то слід зазначити, що ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_3 , не представили доказів того, що пошкоджені двері задка, які замінили новими, знаходяться у позивача, чи у ТОВ "ОТП Лізинг". Відповідно, суд не вбачає підстав для задоволення таких вимог. Окрім цього, ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 21.07.2021 року, було задоволено клопотання ОСОБА_1 про призначення судової автотоварознавчої експертизи, на вирішення якого було поставлені питання: чи фактично було здійснено заміну дверей задка (кришки багажника) позиції "КД-2931-00К1CZ91TZZAI", на нову, як зазначено в Акті виконаних робіт від 31.08.2017 р. № КР-К-00050, в автомобілі Fiat Freemont, д.н НОМЕР_3 , 3С4PFBBYODT654470,2013 р.в.?- чи відповідала необхідність заміни дверей задка (кришки багажника) позиції "КД-2931-00К1CZ91TZZAI", автомобіля Fiat Freemont. д.н. НОМЕР_3 - 01.07.2017 р., умовам заміни: технологічної неможливості, технологічної недоцільності, економічної недоцільності. Витрати за проведення експертизи було покладено на ОСОБА_1 . Однак, вартість експертизи оплачена не була, транспортний засіб для огляду наданий не був, тому ухвалу суду про призначення судової автотоварознавчої експертизи залишено без виконання. Отже, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення цивільного закону, вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх.

Колегія суддів вважає, що такі висновки вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

У червні 2020 року Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 третьої особи - ТОВ "ОТП Лізинг" у якому просили:

- стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 53896 грн 16 коп.;

- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2102 грн 00 коп.

В обґрунтування позову зазначало наступне, 01.07.2017р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель-Комбо», д.н.з. НОМЕР_4 , яким керував відповідач та автомобіля марки «Фіат» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 . Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 10.08.2017 встановлено,що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем правил дорожнього руху і відповідача визнано винним у настанні цієї дорожньо-транспортної пригоди. Автомобіль постраждалої особи був застрахований в АТ СК "ІНГО", а автомобіль відповідача був застрахований ПрАТ "УПСК". Вказане ДТП було визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. З метою визначення розміру матеріального збитку, було складено звіт, відповідно до якого матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля "Фіат", д.н.з. НОМЕР_3 , складає 112112,853 грн. 68 коп., а вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 176 619 грн.37 коп. Відповідно до полісу № АК/2744997, ліміт страхової відповідальності ПрАТ "УПСК" становить 100000 грн., франшиза - 0,00 грн. Враховуючи те, що розмір заподіяних відповідачем збитків, перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом № АК/2744997, тому на відповідача покладається обов`язок відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою сумою (лімітом відповідальності) в розмірі 53896 грн.16 коп. Вказану суму та судові витрати просить стягнути з відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, 01.07.2017 року о 00 год. 30 хв. в с. Єлиховичі Золочівського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Опель-Комбо» д.н.з. НОМЕР_4 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України", затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 10.08.2017 року у справі №445/1057/17 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (Т.1 а.с.63).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

На момент ДТП автомобіль «автомобіля "Фіат", д.н.з. НОМЕР_3 був застрахований від ризику пошкодження в ДТП у позивача АТ «Страхова компанія «ІНГО» згідно договору страхування № 310549704.17 (Т.1 а.с.52-58).

Вказаний договір добровільного страхування був укладений між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ТОВ «ІВЕКО Україна» та діяв з 26.06.2017 по 25.06.2018 (а. с. 52-58).

Згідно п. 2 вказаного договору страховим випадком є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок: дорожньо-транспортної пригоди; пожежі; стихійного лиха; падіння предметів; попадання каміння; протиправних дій третіх осіб; угону. Виплата страхового відшкодування здійснюється без вирахування зносу на деталі та вузли, що підлягають заміні в ході відновлювального ремонту транспортного засобу.

З договору страхування також вбачається, що особами допущеними до керування автомобіля "Фіат", д.н.з. НОМЕР_3 є всі водії на законних підставах.

Згідно звіту № 0218, складеного 18.07.2017 р. ФОП ОСОБА_2 , про оцінку автомобіля «Фіат», д.н.з. НОМЕР_3 ,. додатків до звіту ( ремонтної калькуляції) протоколу огляду транспортного засобу, рахунку фактури № КРК-00109 від 06.07.2017 р., страхового акту № 1507694 від 11.07.2017, вартість відновлювальних робіт становить 176619,37 грн., вартість матеріальних збитків складає 112853,68 грн. (Т.1 а.с. 66-102).

Згідно платіжного доручення від 14.07.2017 року № 6660 ПрАТ «АСК «Інго Україна» виплатило власнику транспортного засобу «Фіат» д.н.з. НОМЕР_3 суму страхового відшкодування в розмірі 153 896,16 грн. (Т1 а.с. 98).

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як вбачається з ч. 1ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання ,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 26 цієї Постанови до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки відповідно до правил ст. 993 ЦК України.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Також, згідно п. 10.2.3 договору, при пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування визначається страховиком на підставі документів, що підтверджують розмір збитку (рахунки СТО, калькуляції СТО чи страховика, висновок спеціаліста-автотоварознавця), за вирахуванням встановленої в п.2 Договору франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми. При цьому, розмір збитків та умови виплати визначаються з урахуванням наведених нижче і зазначених у а. 2 Договору умов.

Що стосується доводів скарги про те, що суд необґрунтовано залишив без виконання ухвалу про призначення судової авто-товарознавчої експертизи, то такі колегія суддів вважає необґрунтованими зважаючи на таке.

Так, ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 21.07.2021 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 про призначення судової авто-товарознавчої експертизи та призначено по справі авто-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз» (м. Львів, вул. Липинського,54). На вирішення експертів поставити наступні запитання: - чи фактично було здійснено заміну дверей задка (кришки багажника) позиції "КД-2931-00К1CZ91TZZAI", на нову, як зазначено в Акті виконаних робіт від 31.08.2017 р. № КР-К-00050, в автомобілі Fiat Freemont, д.н НОМЕР_3 , 3С4PFBBYODT654470,2013 р.в.? - чи відповідала необхідність заміни дверей задка (кришки багажника) позиції "КД-2931-00К1CZ91TZZAI", автомобіля Fiat Freemont. д.н. НОМЕР_3 - 01.07.2017 р., умовам заміни: технологічної неможливості, технологічної недоцільності, економічної недоцільності. ( п.п. 4.16. "Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, задіяного власнику колісного транспортного засобу"? Витрати на проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 .

Згідно листа Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 28.09.2021 року, ухвала залишена без виконання, оскільки рахунок вартості експертизи не сплачений, тра6нспортний засіб для огляду та відповідь на клопотання експерта не надано.

Зважаючи на вказане, експертиза не була проведена з вини відповідача, оскільки такий не оплатив рахунок вартості експертизи.

Щодо вимог відповідача про повернення йому пошкодженої кришки багажника («пошкоджених дверей задка»), то така є необґрунтованою зважаючи на таке.

Згідно змісту п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 04 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Вказаний пункт постанови не може бути застосований у даних правовідносинах, зважаючи на те, що у даному випадку рішення стосується стягнення шкоди на користь страхової компанії, а не на користь потерпілої особи, а страхова компанія не володіє спірною запасною частиною автомобіля.

Щодо посилання апелянта на ряд постанов Верховного Суду з цього приводу, то слід вказати на те, що правовідносини у справах №752/13423/14-ц, №753/17912/17, №766/13258/18, №524/8803/19 стосуються іншого спору, коли сторонами є потерпілий та винна особа, у даній справі сторонами є страхова компанія та винна особа та правовідносини відмінні, а тому правові позиції у згаданих справах враховані бути не можуть у цій справі.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 24 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26 жовтня 2023 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра