печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г. О.

секретар судового засідання Музика В. П.

справа №757/19423/22-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач 1: ОСОБА_2

відповідач 2: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - адвокат Пічахчі С. В.

представник відповідача 2 - адвокат Щербина Я.М.

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_1 , 00 грн в рівних частинах з кожного; у якості відшкодування витрат за проведення оцінки майнової шкоди, завданої залиттям квартири в розмірі 3 500, 00 грн в рівних частинах з кожного, у якості відшкодування витрат за складання акту огляду наслідків залиття квартири в розмірі 433, 80 грн в рівних частинах з кожного, у якості відшкодування витрат за отримання витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 500, 00 грн в рівних частинах з кожного; судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 , проживає в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серія ВСІ №084385 від 22.08.2005 року. Квартира розташована на 6-му поверсі дев`ятиповерхового будинку, складається із двох жилих кімнат, житловою площею 25.60 кв.м., загальна площа квартири 45.27 кв.м, квартира має всі комунальні зручності.

Позивач разом з донькою зареєстрована в даній квартирі і постійно в ній проживають з донькою та чоловіком, іншого житла у них немає.

На сьомому поверсі над квартирою позивача, розташована двокімнатна квартира АДРЕСА_3 , яка належить на праві спільної часткової власності (по 1/2 частині ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину №9-793 від 20.07.2017 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф. та її донці ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину №5-2919 від 02.06.2010 року, посвідченого Шостою київською державною нотаріальною конторою.

При цьому, відповідно до довідки Відділу з питань проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державній адміністрації №105/26-17-570 від 29.07.2022 року в квартирі АДРЕСА_3 станом на 29.07.2022 року зареєстрована одна особа: - ОСОБА_2 .

Вказує, що 25 червня 2022 року позивач разом із донькою перебували за кордоном та були відсутні за місцем проживання, за квартирою приглядав чоловік позивача - ОСОБА_4 , який теж того дня був відсутній за місцем проживання. Залиття виявила сусідка позивача із квартири АДРЕСА_4 - ОСОБА_5 , яка мала ключі від квартири позивача. Залиття квартири позивача сталося внаслідок того, що в квартирі АДРЕСА_3 , власниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і яка знаходиться над квартирою позивача на сьомому поверсі, пошкодилась внутрішньо-квартирна розводка в системі гарячого водопостачання. Сусідка позивача із квартири АДРЕСА_5 одразу повідомила чоловіку позивача про залиття їх квартири. Відповідач 1 та відповідач 2 на час залиття були відсутні в квартирі АДРЕСА_3 . Свідком залиття квартири позивача також був сусід із квартири АДРЕСА_6 - ОСОБА_6 .

За фактом залиття квартири позивача 27.06.2022 року комісією Житлово-експлуатаційної дільциці «Печерськжитло» Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду печерського району м. Києва», на балансі обслуговування якої перебуває будинок АДРЕСА_7 за участі чоловіка позивача - ОСОБА_4 , складений Акт про залиття (надалі Акт), згідно якого встановлено наступні пошкодження квартири Позивача, що сталося внаслідок залиття:

кухня - стеля приблизно 12 кв.м. гіпсокартон залитий, жовті плями залиття; стіна - приблизно 12 кв.м. водоемульсійна стяжка жовті плями залиття; підлога - приблизно 12 кв.м. ламінат здувся;

кімната №1 - стеля приблизно 20 кв.м. гіпсокартон залитий, жовті плями залиття; стіна - приблизно 26 кв.м. водоемульсійна стяжка жовті плями залиття; підлога - приблизно 20 кв.м. ламінат здувся;

кімната №2 - стеля приблизно 14 кв.м. гіпсокартон залитий, жовті плями залиття; стіна - приблизно 16 кв.м. водоемульсійна стяжка жовті плями залиття;

коридор - стеля приблизно 70 кв.м. гіпсокартон залитий, жовті плями залиття; стіна - приблизно 12 кв.м. водоемульсійна стяжка жовті плями залиття;

санвузол - стеля приблизно 4 кв.м. гіпсокартон залитий, жовті плями залиття;

підлога по всій квартирі крім санвузла - приблизно 53 кв.м. - здуття ламінату.

Вказує, що внаслідок залиття квартири позивачу було завдано майнової шкоди, яка виражається у вартості відновлювального ремонту квартири, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2022 року відкрито провадження у справі, вирішено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Встановлено строк 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, протягом якого відповідач має право направити: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів (а.с. 53, т. 1).

Копію ухвали було направлено на адреси сторін, крім того відповідачам було направлено копію позовної заяви з додатками. Також вказану ухвалу було направлено на відомі адреси електронної пошти сторін (а.с. 54-57, т. 1).

28.02.2023 року надійшов відзив відповідача 1 на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у ньому. Зокрема, у відзиві зазначено, що жодним нормативним актом на власника квартири АДРЕСА_3 не покладається обов`язків по контролю за внутрішньо квартирною розводкою ГВП. По-друге, залиття квартири сталося не з вини відповідача, оскільки будь-якого втручання власника квартири у внутрішньо квартирну розводку, яка перебуває на балансі та обслуговується ЖЕД «Печерськжитло» до труби ГВП з причин розгерметизації, якого відбулося залиття квартири АДРЕСА_8 , ним не встановлювалася і цілісність його первісного кріплення, розташування не порушувалася. Окрім того, вказує, що позивачу завдано шкоду неналежним виконанням робіт по обслуговуванню будинку АДРЕСА_7 , на балансі якого він знаходиться (а.с. 95-99, т. 1).

27.03.2023 року від відповідача 2 надійшов відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у ньому. Зокрема, у відзиві зазначено, що основним доказом винуватості відповідачів, на який посилається позивач, є Акт про залиття. Відповідач 2 наголошує, що Акт від 27.06.2022 року не містить дані про власника житла, яке зазнало залиття, дані про власника житла, з вини якого відбулося залиття, участь власників залитої та винної квартир та висновок комісії щодо винності саме власника квартири АДРЕСА_9 , без участі власників житла, без допуску комісії до приміщень квартир АДРЕСА_9 , а тому складений Акт від 27.06.2022 року є таким, що складений в порушення до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року, згідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України, ст. 79 ЦПК України, ст. 80 ЦПК України, не може бути прийнятий судом до уваги, як допустимий, достовірний та достатній доказ, оскільки оформлений в порушення зазначених вимог не містить даних, які б надали можливість встановити дійсні обставини, та у своїй сукупності не надає змоги дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Крім того, будь-яких порушень користування відповідачами приладами водопостачання чи втручання у систему водопостачання та сантехнічного обладнання не підтверджено та не вказано, чиї саме протиправні дії стали наслідком затоплення квартири позивача. Сам лише факт наявності певної шкоди без протиправної поведінки, як обов`язкової складової складу цивільного правопорушення, не є підставою для відшкодування такої шкоди (а.с. 115-142, т. 1).

11.04.2023 року від представника відповідача 2 - адвоката Щербини Я. М. надійшло клопотання про зобов`язання позивача надати відповідачу 2, його представнику та експерту доступу до квартири АДРЕСА_2 для огляду (а.с. 144-147, т. 1).

Протокольною ухвалою суду від 11.04.2023 року задоволено клопотання про виклик та допит свідків, яке було подано разом із позовною заявою, ухвалено допитати у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; задоволено клопотання представника відповідача 2 - адвоката Щербини Я. М. про зобов`язання позивача надати відповідачу 2, його представнику та експерту доступу до квартири АДРЕСА_2 для огляду (а.с. 149-153, т. 1).

01.05.2023 року від представника відповідача 2 - адвоката Щербини Я. М. надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копії рецензії суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 (а.с. 166-181, т. 1).

04.05.2023 року від представника позивача - адвоката Пічахчі С. В. надійшла відповідь на відзив відповідача 2, у якій заперечує проти доводів, зазначених у відзиві (а.с. 192-199, т. 1).

10.05.2023 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів (а.с. 203-212, т. 1).

10.05.2023 року від представника позивача - адвоката Пічахчі С. В. надійшло клопотання про виклик та допит свідків - ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с. 213-216, т. 1).

15.05.2023 року від представника відповідача 2 - адвоката Щербини Я. М. надійшли заперечення на клопотання про виклик та допит свідків (а.с. 217-223, т. 1).

Протокольною ухвалою суду від 17.05.2023 року задоволено клопотання про виклик та допит свідків - ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с. 228-231, т. 1).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва 17.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 233, т. 1).

У судовому засіданні, яке відбулось 14.09.2023 року, свідок ОСОБА_6 зазначив, що він проживає на 9 поверсі будинку АДРЕСА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , це його сусіди з 6 поверху, ОСОБА_2 - з 7 поверху, а свідок ОСОБА_6 з 9 поверху. Вказує, що у період залиття допомагав ОСОБА_2 як літній людині, посадив в таксі відправив у Феофанію на лікування. В той день, влітку, коли сталося залиття повертався з ботанічного саду з курсів, в цей час зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила, що затоплює сусідів. По приїзду до будинку підійшов до під`їзду там вже зібрались люди, які повідомили, що заливає весь стояк водою. Відразу пішов до себе на 9 поверх, вдома було все в порядку, але з вентиляції відчутний запах вологи. Через деякий час знайшлася жінка, яка живе на 8 поверсі над квартирою ОСОБА_12 та він з нею разом зайшли на 8 поверх до квартири. На 8 поверсі все було в порядку, тоді стало зрозуміло, що заливає 7 поверх. Ключі від квартири знаходились в ОСОБА_12 , яка в той час перебувала в лікарні. Після того, як він повідомив, що заливає саме її квартира, вона зателефонувала внучці ОСОБА_13 , щоб віддати ключі та відкрити квартиру. В той час зайшов до квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , якого завела туди сусідка ОСОБА_14 і побачив, що вся квартира була темною, адже вибило світло та вся залита водою. Вказує, що у квартирі на вигляд стояв згорівший непрацюючий телевізор, шпалери відлипли, шафа повністю залита водою, плафон люстри на кухні залитий водою, підлога, здутий гіпсокартон на кухні та в коридорі. Через деякий час, воду відключили. Потім приїхала ОСОБА_13 з хлопцем, яка забрала ключі в своєї бабусі ОСОБА_12 , відчинила квартиру та в квартиру зайшли: свідок ОСОБА_6 , внучка відповідача 2, її хлопець, сантехнік та сусідка з 5 поверху. Сантехнік зайшов в ванну, відкрив душовий піддон та зателефонував колезі, щоб той відкрив воду. Напевно там сантехнік і виявив проблему.

У судовому засіданні, яке відбулось 14.09.2023 року, свідок ОСОБА_15 зазначила, що особисто була в квартирі АДРЕСА_8 , описувала пошкодження, прізвище не знає, так як в акті дану інформацію не вказують, причину залиття було витягнуто з сайту «Городок» - комунальна служба Печерського району, де подаються заявки. Якщо це робочий час на виклик виїзжають працівники, якщо це після робочого часу або вихідний день - аварійна служба. По даній квартирі було залито 7 поверхів, причиною вказано пошкодження внутрішньо-квартирної розводки в ванній кімнаті. В квартиру ходив головний інженер та слюсар, доступу до квартири власники не надавали.

У судовому засіданні, яке відбулось 14.09.2023 року, свідок ОСОБА_8 зазначив, що працює на посаді слюсаря КП Керуючої компанії аварійної служби Печерського району м. Києва. Вказує, що приблизно рік тому викликали на виклик залиття, з 1 по 7 поверх текла вода, в будинку перекрили воду та поїхали, бо в квартиру не можливо було потрапити, адже не було власників. Під кінець місяця, десь в червні, виїжджали на виклик вдруге, залиття спричинила та ж сама квартира. Піднялись нагору, зайшли до квартири та виявили причину залиття, у ванній кімнаті прорвало трубу за точкою під`єднання внутрішньо-будинкового постачання, що є зоною відповідальності власників квартири, коли відкрили піддон, то виявили там шар води висотою 10 см.

У судовому засіданні, яке відбулось 14.09.2023 року, свідок ОСОБА_5 зазначила що залиття відбулось минулого року, в червні, в цей день вона була вдома, почувся дзвінок в двері, стояли дві жінки, які повідомили про залиття квартир в будинку. Оскільки вона мала ключ від квартири АДРЕСА_8 , то після отримання повідомлення про залиття попрямувала туди, щоб перевірити ситуацію. Відкривши двері побачила, що в даній квартирі стоїть вода, почала прибирати. На столі була вода, текло по стінах, що змогла прибрала, в ванній також було залито водою. В цей час, коли прибирала воду прийшов ОСОБА_4 та сусідка. На другий день, коли прийшла в квартиру побачила багато пошкодження, а саме: гіпсокартон був прогнутий, стіни мокрі, в кориді в шафі вода.

У судовому засіданні, яке відбулось 14.09.2023 року, свідок ОСОБА_4 зазначив, що залиття сталося в червні, в суботу, йому зателефонувала дружина та повідомила, що відбулось залиття квартири. Одразу як він дізнався поїхав додому, у сусідки ОСОБА_5 були ключі від квартири. По приїзду побачив, що ОСОБА_5 була в квартирі та витирала воду, почав допомагати їй, адже вода була по всій квартирі. Потім приїхала внучка відповідача 2 ОСОБА_13 , її чоловік ОСОБА_16 та сантехнік, відкрили двері та зайшли в квартиру, щоб встановити причину залиття. Запропонував ОСОБА_13 мирно вирішити питання, адже ОСОБА_11 перебувала в лікарні в хворобливому стані, однак ОСОБА_13 відмовилась, повідомила, що з бабусею все добре та вирішувати дане питання потрібно з нею. Зазначає, що після даної розмови пішов у ЖЕК та написав заяву, щоб склали відповідний акт залиття. Після чого прийшов майстер через тиждень приблизно, який склав акт про залиття. Пізніше прийшов головний інженер та сантехнік, вони все оглянули та повідомили, що топить зверху.

04.10.2023 року від позивача надійшло клопотання про долучення доказів (а.с. 67-69, т. 2).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Пічахчі С. В. надали пояснення, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача 2 - адвокат Щербина Я. М. у судовому засіданні надала пояснення, просила відмовити у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості.

Відповідач 1 ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність відповідача 1, суд, виходить із наступного.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 1, п. 1-2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 223 ЦПК України).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»).

Так, судом вжито усіх необхідних заходів для надання сторонам достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року.

На підставі вищезазначеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 233 ЦПК України, суд, з огляду на достатність в матеріалах справи документів для прийняття рішення, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача 1, його представника на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статтею 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків то інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проживає в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серія ВСІ №084385 від 22.08.2005 року, яка розташована на 6-му поверсі дев`ятиповерхового будинку, складається із двох жилих кімнат, житловою площею 25.60 кв.м., загальна площа квартири 45.27 кв.м (а.с. 7, т. 1).

25 червня 2022 року відбулось залиття квартири АДРЕСА_2 .

За фактом залиття квартири ОСОБА_1 27.06.2022 року комісією Житлово-експлуатаційної дільниці «Печерськжитло» Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», на балансі обслуговування якої перебуває будинок АДРЕСА_7 за участі чоловіка позивача - ОСОБА_4 , складений Акт про залиття, згідно якого встановлено наступні пошкодження квартири ОСОБА_1 , що сталося внаслідок залиття:

кухня - стеля приблизно 12 кв.м. гіпсокартон залитий, жовті плями залиття; стіна - приблизно 12 кв.м. водоемульсійна стяжка жовті плями залиття; підлога - приблизно 12 кв.м. ламінат здувся;

кімната №1 - стеля приблизно 20 кв.м. гіпсокартон залитий, жовті плями залиття; стіна - приблизно 26 кв.м. водоемульсійна стяжка жовті плями залиття; підлога - приблизно 20 кв.м. ламінат здувся;

кімната №2 - стеля приблизно 14 кв.м. гіпсокартон залитий, жовті плями залиття; стіна - приблизно 16 кв.м. водоемульсійна стяжка жовті плями залиття;

коридор - стеля приблизно 70 кв.м. гіпсокартон залитий, жовті плями залиття; стіна - приблизно 12 кв.м. водоемульсійна стяжка жовті плями залиття;

санвузол - стеля приблизно 4 кв.м. гіпсокартон залитий, жовті плями залиття;

підлога по всій квартирі крім санвузла - приблизно 53 кв.м. - здуття ламінату.

Згідно акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 27.06.2022 року причиною залиття, що сталось на системі ГВП є залиття квартирою АДРЕСА_9 , пошкоджено внутрішньо-квартирна розводка (а.с. 10-11, т. 1).

Квартира АДРЕСА_3 , належить на праві спільної часткової власності (по 1/2 частині ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину №9-793 від 20.07.2017 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф. та ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину №5-2919 від 02.06.2010 року, посвідченого Шостою київською державною нотаріальною конторою (а.с. 7, т. 1).

Відповідно до довідки Відділу з питань проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державній адміністрації №105/26-17-570 від 29.07.2022 року в квартирі АДРЕСА_3 станом на 29.07.2022 року зареєстрована одна особа: - ОСОБА_2 (а.с. 8, т. 1).

Згідно звіту про оцінку майна від 15.07.2022 року вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 становить 366 051, 00 грн (а.с. 12-17, т. 1).

Згідно із ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Частина 2 ст. ст. 383 ЦК України визначає, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Статтею 10 ЖК України визначено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства.

У відповідності до статті 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідно до абз. 2 п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт.

Додатком 4 до вказаних Правил встановлено форму акта, з якої вбачається, що в ньому повинно бути відображено: дату складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, умовою покладення на відповідача відповідальності за шкоду, завдану позивачу, є наявність вини останньої у спричиненні вказаної шкоди.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Аналогічний висновок зроблено КЦС Верховного Суду у постанові від 13.11.2019 року у рамках розгляду цивільної справи №757/31418/15-ц.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві.

Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17.

Так, звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 посилається на Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 27.06.2022 року, яким визначено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_8 , що сталась на системі ГВП є залиття квартирою АДРЕСА_9 , пошкоджено внутрішньо-квартирна розводка, яка належить на праві власності відповідачам.

У пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за №927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено.

Згідно із Актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 27.06.2022 року, складеним комісією у складі: головного інженера ЖЕД «Печерськжитло» Колесник Я. М., майстра технічної дільниці ЖЕД «Печерськжитло» Колесникової Н. М., сантехніка (слюсаря-електрика) ЖЕД «Печерськжитло» Рудакова О. В., 25 червня 2022 року відбулось залиття квартири АДРЕСА_7 та згідно якого встановлено наступні пошкодження квартири, що сталося внаслідок залиття:

кухня - стеля приблизно 12 кв.м. гіпсокартон залитий, жовті плями залиття; стіна - приблизно 12 кв.м. водоемульсійна стяжка жовті плями залиття; підлога - приблизно 12 кв.м. ламінат здувся;

кімната №1 - стеля приблизно 20 кв.м. гіпсокартон залитий, жовті плями залиття; стіна - приблизно 26 кв.м. водоемульсійна стяжка жовті плями залиття; підлога - приблизно 20 кв.м. ламінат здувся;

кімната №2 - стеля приблизно 14 кв.м. гіпсокартон залитий, жовті плями залиття; стіна - приблизно 16 кв.м. водоемульсійна стяжка жовті плями залиття;

коридор - стеля приблизно 70 кв.м. гіпсокартон залитий, жовті плями залиття; стіна - приблизно 12 кв.м. водоемульсійна стяжка жовті плями залиття;

санвузол - стеля приблизно 4 кв.м. гіпсокартон залитий, жовті плями залиття;

підлога по всій квартирі крім санвузла - приблизно 53 кв.м. - здуття ламінату.

Вказані пошкодження, завдані квартирі позивача, підтверджуються також показами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що наданий позивачем акт за формою та змістом відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачами не спростовані.

При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача, що вказаний акт не відповідає за формою та змістом встановленій формі, оскільки вказаний акт не підписано власниками квартири АДРЕСА_9 , оскільки із поданих відповідачами відзивів, вбачається, що ОСОБА_17 та ОСОБА_2 під час виникнення залиття не перебували у вказаній квартирі, при цьому ОСОБА_17 у вказаний період перебувала за межами України. Таким чином, вказані відповідачі не могли б підписати вказаний акт.

Також, як вбачається із показів свідка ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_9 проживає лише ОСОБА_2 , яка у червні 2022 року перебувала у лікарні Феофанії на лікуванні, та була відсутня під час встановлення факту залиття, після того як він повідомив відповідача 1 про те, що квартира АДРЕСА_9 заливає інші квартири у будинку, відповідач 1 зателефонувала внучці ОСОБА_13 , щоб віддати ключі та відкрити квартиру, яка відчинила квартиру, після чого він з внучкою відповідача 2, її хлопцем та сантехніком зайшли в ванну, де сантехнік виявив поломку.

Таким чином, судом встановлено, що 25 червня 2022 року під час затоплення квартири АДРЕСА_8 були відсутні власники квартири АДРЕСА_8 , однак останні були повідомлено про залиття.

Вказане підтверджується також показами свідка ОСОБА_8 , який працює на посаді слюсаря КП Керуючої компанії аварійної служби Печерського району м. Києва та виїжджав на виклик 25.06.2022 року.

Отже, враховуючи те, що Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) було складено 27.06.2022 року, а саме залиття відбулось 25.06.2022 року, то власники квартири АДРЕСА_9 , які були відсутні, фактично не могли його підписати.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання про доведеність того факту, що залиття квартири за адресою: АДРЕСА_10 , сталося з вини власників квартири АДРЕСА_9 , а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Разом з тим, доводи відповідачів, викладені у відзивах, про те що залиття сталося через бездіяльність балансоутримувача нічим не підтверджені.

Позивач вказує на те, що внаслідок залиття квартири їй було заподіяно майнову шкоду в розмірі 366 051, 00 грн.

На підтвердження, завданої шкоди долучено звіт про оцінку майна від 15.07.2022 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 становить 366 051, 00 грн (а.с. 12-17, т. 1).

Суд вважає вказаний звіт належним та допустимим доказом у справі, таким чином факт завданням відповідачами позивачу майнової шкоди в розмірі 366 051, 00 грн.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ч.1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Так, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати пов`язані із проведенням експертизи, про стягнення яких заявляла позивач.

Частиною 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Так, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ст. 141 ЦПК України та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У зв`язку із частковим задоволенням позову судовий збір підлягає стягненню із відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача.

Крім того, із відповідачів на користь позивача підлягають стягненню у якості відшкодування витрат за проведення оцінки майнової шкоди, завданої залиттям квартири в розмірі 3 500, 00 грн в рівних частинах з кожного, у якості відшкодування витрат за складання акту огляду наслідків залиття квартири в розмірі 433, 80 грн в рівних частинах з кожного, у якості відшкодування витрат за отримання витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 500, 00 грн в рівних частинах з кожного; судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 383, 386, 1166, 1192 ЦК України, ст. ст. 10, 151 ЖК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за № 927/11207, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 95, 141, 174, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири 183 025 грн 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири 183 025 грн 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування витрат за проведення оцінки майнової шкоди, завданої залиттям квартири в розмірі 1 750, 00 грн, у якості відшкодування витрат за складання акту огляду наслідків залиття квартири в розмірі 216, 90 грн, у якості відшкодування витрат за отримання витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 250, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування витрат за проведення оцінки майнової шкоди, завданої залиттям квартири в розмірі 1 750, 00 грн, у якості відшкодування витрат за складання акту огляду наслідків залиття квартири в розмірі 216, 90 грн, у якості відшкодування витрат за отримання витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 250, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 852, 42 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 852, 42 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_12 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_12 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 19.10.2023 року.

Суддя Г. О. Матійчук