Справа № 278/4386/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» (на далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з вище вказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 13143,20 грн та судових витрат по справі.

В обґрунтування позову посилалися на наступне.

14.10.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 3515699, за яким позичальник ОСОБА_1 отримала готівкою кредит, заборгованість по якому не погашена та складає 13143,20 грн.

Позивач набув право вимоги по даному кредитному договору на підставі укладеного договору факторингу, згідно якому ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги по зазначеному кредитному договору на підставі договору факторингу та переданих їм реєстрів боржників.

Просять їх вимоги задовольнити та стягнути на користь позивача зазначену заборгованість із відповідача ОСОБА_1 .

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 38).

Ухвалою суду від 22.06.2023 року витребувано у Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» докази (а.с. 71).

03.07.2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на виконання вимог ухвали суду надано детальний розрахунок заборгованості по договору позики № 3515699 від 13.10.2020 року.

24.07.2023 року АТ «Державний ощадний банк України» на виконання вимог суду надало запитувану інформацію (а.с. 87-88).

16.08.2023 року ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» на виконання вимог ухвали суду направлено запитувану інформацію, однак не у повному обсязі; інформацію про сплату ОСОБА_1 коштів на повернення боргу по договору позики № 3515699 від 14.10.2020 року ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» - не надано (а.с. 94-100).

06.10.2023 року представником відповідача подано письмові заперечення, у яких просить відмовити в позові ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , оскільки остання отримані кредитні кошти повернула, відсотки за його користування сплатила (а.с. 102-103).

Позивач у прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи здійснювати за відсутності його представника (зворот. а.с. 4).

У засідання належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

14.10.2020 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 3515699, за яким позичальник ОСОБА_2 отримала готівкою кредит у сумі 3000,00 грн; строк позики 30 днів; процентна ставка 1,60 % (а.с. 6).

Відповідно до паспорту позики ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в п. 4 зазначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) складає 3864,00 грн; загальні витрати за кредитом 864,00 грн (зворот. а.с. 6).

14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 та додаткові угоди № 4, 2 у відповідності до умов яких, ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав, в тому числі і до ОСОБА_1 (а.с. 12-17).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3515699 від 14.10.2020 року, наданого ТОВ «ФК «ЄАПБ» за період з 16.08.2021 року по 30.11.2022 року відповідач має заборгованість у сумі 13143,20 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 8143,20 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 18).

Згідно розрахунку, наданого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», від 16.08.2021 року (а.с. 76-78) ОСОБА_1 в період часу з 13.11.2020 року по 02.10.2021 року сплатила 5398,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст.13, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідженими матеріалами встановлено, що ОСОБА_1 належним чином виконала свої зобов`язання перед кредитором, оскільки згідно досліджених вище розрахунків та виписок остання всі борги погасила.

Разом з тим, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в позові посилається на розрахунки, які надані ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», у яких тіло кредиту за кредитним зобов`язанням ОСОБА_1 складає 5000,00 грн.

Проте, матеріалами справи підтверджено надання кредитних коштів ОСОБА_1 за договором позики лише у сумі 3000,00 грн.

З досліджених матеріалів справи не встановлено, що ОСОБА_1 укладала з ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» будь-які додаткові угоди до кредитного договору на суму кредиту 2000,00 грн, як і не підтверджено отримання таких коштів останньою.

Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

При цьому, статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд враховує, що відповідно до умов договору та доказів, наявних в матеріалах справи, відповідач отримав кредит у сумі 3000 грн. У відповідності до умов договору - розділу 2 строк позики (строк договору) складає 30 днів, тобто до 14.11.2020 року.

Матеріали справи не містять доказів, що між сторонами в належній формі була досягнута домовленість про продовження строку користування відповідачем кредитом. Також, матеріали справи не містять доказів, що до договору укладалися додаткові угоди чи такий пролонгувався.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 вказано, що поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами Цивільного кодексу України мають різний зміст. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 Цивільного кодексу України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього.

Тобто, сторони визначивши строк кредитування у вказаному договорі погодили строк виконання зобов`язання.

Також, у зазначеній вище постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З розрахунку наданого позивачем вбачається, що проценти за користування кредитом відповідачу нараховувалися і після строку кредитування (а.с. 94-99).

Таким чином, з урахуванням наведеного та строку кредитування, визначеного договором № 3515699 про надання споживчого кредиту від 14 жовтня 2020 року, доказів про продовження якого матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що нарахування процентів після спливу цього строку є безпідставним і з відповідача вони стягненню не підлягають.

У зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі ст. ст. 42,61 Конституції України, ст. ст. 2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610-612, 625, 633-634, 1050, 1054-1055 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 280-289, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимоговариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 27.10.2023 року.

Суддя О. М. Дубовік