Справа № 274/6231/23 Провадження № 2/0274/1535/23
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
26.10.23 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
простягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Позов обґрунтований тим, що дитина ОСОБА_4 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , батько дитини ОСОБА_3 , ухиляється від виконання обов`язку утримувати дитину.
Від ОСОБА_3 надійшла заява від 26.10.2023 р., у якій він зазначає, що позовні вимоги визнає та згоден сплачувати аліменти у розмірі 33%.
Від представника ОСОБА_1 на офіційну адресу електронної пошти Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшов документ в електронній формі, отриманий шляхом сканування (фотографування) паперового документа заява від 26.10.2023 р., у якій він зазначає, що підтримує клопотання ОСОБА_3 та просить стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) (далі Заява від 26.10.2023 р.).
Між тим, цей документ не засвідчений кваліфікованим електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", що підтверджується актом від 26.10.2023 р. про відсутність електронно-цифрового підпису на документі.
Відповідно до частини другої статті 183 Цивільного процесуального кодексу України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.
Згідно з частиною першою статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
З наведених норм законодавства України випливає, що, зокрема, будь-яка заява або клопотання у разі подання їх у паперовій формі, мають бути підписані власноручним підписом заявника чи його представника, а у разі подання їх в електронній формі мають бути засвідчені (підписані) електронним підписом заявника чи його представника або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
В порушення викладеного, Заява від 26.10.2023 р. не містить електронного підпису автора або підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Частиною четвертою статті 183 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що Заява від 26.10.2023 р. підлягає поверненню без розгляду.
Додатково Суд наголошує, що збільшення розміру позовних вимог має здійснюватись у порядку, передбаченому статтею 49 Цивільного процесуального кодексу України, шляхом подання до початку першого судового засідання заяви про збільшення позовних вимог з доказами направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 18.10.2013 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, вони є батьками дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживає разом з ОСОБА_1 (а. с. 5 (зворотній бік), 6, 7, 8).
Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином ОСОБА_3 зобов`язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття.
Частинам першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Визнання ОСОБА_3 позову та його згода сплачувати аліменти навіть у більшому розмірі, ніж заявлено у позові (у розмірі 33%), вказує на те, що він може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, тобто у тому розмірі, у якому просить ОСОБА_1 .
Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 .
Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи викладене та зважаючи, що визнання ОСОБА_3 позову ОСОБА_1 не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.
При цьому Суд не визначає мінімальний розмір аліментів,оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням, про що неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах.
Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Тобто рішення підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Керуючись статтями 141, 142, 258, 259, 263 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.
2. Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 12.09.2023 р. та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
4. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут