Справа №707/2251/23
Провадження №2/707/922/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2023 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Костроміної Л.В.,
представника позивачки ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, -
1.Позиції сторін, процесуальні дії
1.1. ОСОБА_1 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів, за участю третьої особи Виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона та відповідач в період починаючи з грудня 2018 року по березень 2019 року мали близькі стосунки. В січні 2019 року позивачка дізналася, що вагітна. На той період стосунки з відповідачем були нормальні, але в квітні 2019 року стосунки припинилися, ОСОБА_3 на той час проживав у Польщі. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила сина - ОСОБА_4 . Оскільки на час народження дитини позивачка з відповідачем не перебували в шлюбі та не подавали до органу державної реєстрації спільної заяви про походження дитини від відповідача, запис про батька дитини до актового запису про народження було внесено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Прізвище батька дитини до актового запису про його народження було записано за прізвищем позивачки, як « ОСОБА_5 », а його ім`я та по батькові зі слів позивачки, як « ОСОБА_6 ». Після народження дитина проживає з позивачкою, відповідач проживає окремо. Разом з тим ОСОБА_3 визнає сина, вважає себе його біологічним батьком, прагне спілкування з ним, цікавиться його життям, допомагає йому фінансово.
В підсумку, позивачка просить визнати відповідача батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести відповідні відомості в актовий запис про народження дитини, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
1.2. Ухвалою суду від 20.07.2023 було відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 08.08.2023 було призначено медико-генетичну експертизу по цій справі.
25.09.2023 до канцелярії суду надійшов лист експерта про неможливість проведення експертизита повернення без виконання ухвали суду від 08.08.2023, в зв`язку з неявкою відповідача для відбирання біологічних зразків.
Ухвалою суду від 25.09.2023 було поновлено провадження по цій справі та призначене підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 11.10.2023, яка відображена у протоколі судового засідання, підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті.
1.3. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги. Позивачка під час допиту за правилами допиту свідка пояснила, що з відповідачем ОСОБА_3 вона проживала разом з грудня 2018 року по січень 2019 року в Польщі. В січні 2019 року вона дізналася, що завагітніла та повідомила про відповідачу. ОСОБА_3 дивно відреагував на цю новину, зник та не брав слухавку. В січні 2019 року вона повернулася до України, а відповідач припинив спілкування з нею. Пізніше в 2019 році вона познайомилася з іншим чоловіком, який прийняв її вагітною. Коли вона розійшлася з цим чоловіком, то з березня 2022 року по травень 2023 року відповідач ОСОБА_3 допомагав їй та дитині, її син почав звикати до відповідача. Її син ОСОБА_7 зовні схожий на ОСОБА_3 , при цьому вона не мала інтимних стосунків ні з ким, окрім відповідача, з жовтня 2018 року по січень 2019 року. У відповідача є двоє дітей від першого шлюбу донька ОСОБА_8 віком 13-14 років та донька ОСОБА_9 , яка ходить у другий клас школи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Представник третьої особив судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, проте надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив вирішити дане питання на розсуд суду.
1.4. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин
2.1. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16.10.2019 Виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 64. Батьком записаний ОСОБА_10 , матір`ю ОСОБА_1 .
2.2. Позивачка надала до суду фотографії переписки у месенджері з абонентом « ОСОБА_11 » за квітень, травень, вересень, жовтень 2019 року, де вказаний абонент пише, що позивачка «носить його дитину», що «він бажає брати участь у допомозі сину» та 08.10.2019 дякує за народження йому сина.
25.09.2023 до канцелярії суду надійшов лист експерта КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» про неможливість проведення експертизи з метою встановлення батьківствата повернення без виконання ухвали суду від 08.08.2023, в зв`язку з неявкою відповідача для відбирання біологічних зразків.
В судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідач знаходиться за кордоном України, ймовірно у Польщі, та не бажає приїжджати в Україну для відібрання у нього біологічних зразків.
3.Релевантні джерела права
3.1. Згідно з ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, зокрема, за рішенням суду.
Зі змісту ст. 128 СК України вбачається, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Стаття 134 СК України передбачає, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.
3.2. Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Верховний суд у постанові від 26.04.2023 року по справі № 199/3284/19 зазначив, що нез`явлення відповідача до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про його батьківство.
3.3. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
4. Оцінка доказів та аргументів сторін
4.1. Суд зазначає, що у цій справі за ухвалою суду призначалась судово-генетична експертиза для встановлення біологічного батьківства відповідача стосовно дитини, проте відповідач, будучи достовірно обізнаним про дату, час та місце проведення відібрання зразків для експертизи, не з`явився для забору біологічних зразків, що унеможливило проведення експертизи.
На даний час ст. 109 ЦПК України, яка передбачає наслідки ухилення від участі в експертизі, на відміну від ст. 146 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року), не передбачає права суду застосувати примусовий привід відповідача для участі у проведенні експертизи. Враховуючи те, що відповідач для відбору біологічних зразків з метою проведення експертизи щодо встановлення наявності кровного споріднення з малолітнім ОСОБА_4 не прибув, суд розцінює його дії як ухилення від участі в експертизі та застосовує наслідки ухилення відповідача від участі у експертизі, передбачені ст. 109 ЦПК України.
Вказані дії та бездіяльність відповідача, що призвели до неможливості проведення експертизи, в сукупності з письмовими доказами, надали суду можливість визнати факт, який відповідачем не визнається та не заперечується, а саме встановити походження дитини від відповідача.
Встановлення батьківства відповідача ОСОБА_12 стосовно ОСОБА_4 відповідає інтересам дитини та позивачки. Відповідач не надав та не навів жодних переконливих доказів на спростування доводів позивачки.
За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На підставі статті 134 СК України рішення суду в частині визнання батьківства є достатньою підставою для внесення змін до відповідного актового запису. У зв`язку із цим не є необхідною окрема вказівка в рішенні суду про внесення відповідних змін до актового запису про народження ОСОБА_4 , оскільки такі зміни мають бути внесені органом РАЦС на підставі того факту, що в цьому рішенні відповідача визнано батьком дитини.
4.2. На підставі системного аналізу ч. 1-3 ст. 181, ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України суд приходить до висновку про те, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини має бути задоволений судом у випадку відсутності доказів досягнення сторонами домовленості про сплату аліментів у певній частці від доходу одного з батьків або у твердій грошовій сумі.
Суд враховує, що відповідач визнаний за рішенням суду батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Доказів надання матеріальної допомоги на утримання дитини з боку відповідача не надано. Доказів, що на утриманні відповідача перебувають інші особи, які потребують такого утримання та яких відповідач зобов`язаний утримувати, до суду також надано не було. Одна лише вказівка позивачки на наявність у відповідача двох дітей є недостатньою для встановлення факту того, що відповідач має двох неповнолітніх дітей, яких він зобов`язаний утримувати.
Отже, розмір аліментів у виді 1/4 частки від усіх доходів відповідача на дитину є справедливим та таким, що враховує як право дитини на належне матеріальне утримання від батька, так і стан здоров`я батька, його вік та працездатність.
5. Розподіл судових витрат, вирішення інших процесуальних питань
5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору, а також суд виходить з того, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.
Понесення позивачем судових витрат за позовну вимогу про визнання батьківства підтверджується квитанцією від 18.07.2023 про сплату судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп.
Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених судових витрат в розмірі 1073,60 грн. за позовні вимоги в частині визнання батьківства, а судові витрати у сумі 1073 грн. 60 коп. суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави за позовні вимоги в частині стягнення аліментів.
5.2. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів задовольнити частково.
ВизнатиОСОБА_3 (громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис про народження № 64 від 16.10.2019.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д. Б. Баронін