К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року місто Київ

справа № 757/5774/22-ц

провадження № 22-ц/824/12362/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Печерського районного суду міста Києва у складі судді Остапчук Т.В. від 20 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту, посилаючись на те, що

19 серпня 2011 року приватним нотаріусом Садиховим Р.І. було посвідчено заповіт № 626, яким його двоюрідна тітка ОСОБА_4 заповіла свою квартиру АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Посилаючись на те, що про наявність заповіту позивачу стало відомо лише після смерті тітки, заповіт підписаний іншою невідомою особою, а тому не відповідав справжній волі спадкодавиці, просив суд визнати заповіт від 19 серпня 2011 року № 626 недійсним.

Короткий зміст ухвали суду

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

Ухвала суду мотивована тим, що даний позов повинен розглядатися за загальним правилом територіальної підсудності (за місцем проживання відповідача). Оскільки зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Шевченківського району міста Києва, то справа підсудна Шевченківському районному суду міста Києва.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і ухвалити нове судове рішення про залишення позову без розгляду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник зазначає, що предметом позову у цій справі є визнання недійсним заповіту (правочину) відносно нерухомого майна, а тому на підставі частини 1 статті 30 ЦПК України справа підсудна Печерському районному суду міста Києва. Крім того, до позовної заяви не було надано належних доказів підтвердження повноважень представника позивача, а тому позов має бути залишений без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 257 ЦПК України. Також судді Остапчук Т.В. неодноразово заявлялися відводи, однак були необґрунтовано залишені без задоволення.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що згідно заповіту від 19 серпня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садиховим Р.І., зареєстрований в реєстрі за № 626, ОСОБА_4 заповіла належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , та предмети звичайної домашньої обстановки та вжитку, які знаходяться в квартирі, громадянці ОСОБА_1 , а вразі якщо вона помре до відкриття спадщини, не прийме її або відмовиться від прийняття спадщини, чи буде усунена від права на спадкування - громадянці ОСОБА_5 (том І а.с. 82).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина 1 статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді "Верховенство права", схваленої Венеційською комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За приписами частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

За загальним правилом територіальної підсудності, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (частина 1 статті 27 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом позову у цій справі є визнання недійсним заповіту від 19 серпня 2011 року № 626, яким ОСОБА_4 заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, позов про визнання недійсним правочину, який стосується нерухомого майна, має пред`являтись до суду за місцем його знаходження.

Як убачається з матеріалів справи, спірне спадкове майно знаходиться в Печерському районі міста Києва, а тому спір підлягає розгляду Печерським районним судом міста Києва.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що справа не підсудна Печерському районному суду міста Києва.

Посилання у апеляційній скарзі на необхідність залишення позову без розгляду є необґрунтованими та відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки предметом апеляційного оскарження у даній справі є виключно ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду. Це саме стосується і доводів апеляційної скарги щодо наявності підстав для відводу судді першої інстанції.

Ураховуючи викладене, судом допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до частини 1 статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати

У зв`язку із скасуванням ухвали суду і передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної скарги, здійснює суд, який приймає рішення за результатами розгляду спору по суті, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: