Справа № 144/1188/23
Провадження № 2/144/343/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2023 р. Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Германа О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач послався на те, що рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 14.07.2020, було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття та аліменти на її утримання в сумі 900 гривень щомісячно, починаючи з 16 вересня 2019 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьохрічного віку. 22 квітня 2022 року позивач повторно одружився з ОСОБА_4 , в якої на утриманні перебувало двоє дітей, який ОСОБА_1 всиновив, тому у нього на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, однак у позивача склалась така ситуація, що він не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме всіх доходів на дитину, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я був змушений піти з армії, і змушений постійно проходити лікування, яке пов`язане з його пораненням та безпосередньо з його службою та перебуванням в зоні бойових дій, тому оскільки він не працює та не маю можливості у зв`язку зі станом здоров`я просить змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, який було встановлено рішенням Теплицького районного суду від 14.07.2020 та стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги невизнає, просить відмовити в задоволенні позову відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 , його батьками є сторони по справі (а.с.9).

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 14 липня 2020 року у справі № 144/1026/19було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття та аліменти на її утримання в сумі 900 гривень щомісячно, починаючи з 16 вересня 2019 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьохрічного віку (а.с.10).

У позивача на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвами про народження у графі батько яких вказано - ОСОБА_1 (а.с.7, 8) та актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/ фактичного місця проживання (а.с.13).

Відповідно до довідки про обставини травми старшого матроса ОСОБА_1 , позивач отримав поранення під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини (а.с.12).

Позивач стверджує, що його матеріальний стан змінився, оскільки на його утриманні наявні ще двоє дітей та він отримав травму і не може працювати.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України - способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України - визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України - встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України - обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України - визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення майнового стану позивача, у тому числі, у зв`язку з усиновленням дітей нової дружини. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Також позивачем не підтверджено того, що позивач, після присудження судовим рішенням аліментів, став непрацездатним, хворіє, перебуває на обліку в центрі зайнятості у пошуку роботи. В матеріалах справи немає доказів відсутності у нього доходів та у його теперішньої дружини.

Суд зазначає, що розмір аліментів, визначений рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 14.07.2020 відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще дітей та не працює, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитині від попереднього шлюбу та суперечитиме його інтересам.

Вказані висновки суду кореспондуються з висновками Верховного суду, викладеними у постановах від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20, та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20.

За такого задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя