Справа № 522/3551/22
Провадження № 2/522/1765/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

представника позивача адвоката Бойко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, зобов`язання усунути перешкоди в користуванні майном, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, зобов`язання усунути перешкоди в користуванні майном.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 указує, що з 01.06.2002 перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2017 у справі № 522/17562/16-ц. Під час перебування у шлюбі сторонами за спільні кошти 20.12.2005 було придбано квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 , та в якій вони спільно проживали до 2015 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.06.2019 у справі № 522/4607/17, зміненим в резолютивній частині постановою Одеського апеляційного суду від 31.08.2021, визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною частковою власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним на частину квартири АДРЕСА_1 , припинено право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Загальна площа квартири становить 152,6 кв.м., з яких: житлова площа складає 110,9 кв.м., кухня 30,1 кв.м., санвузол 7,5 кв.м., лоджія 4,1 кв.м., а тому ідеальна частка у житловій площі, що належить кожному із співввласників складає 55,45 кв.м.

Посилаючись на те, що між сторонами склалися неприязні стосунки, виникають спори щодо порядку користування квартирою, відповідач здійснила заміну замків у вхідних дверях до квартири без його відома та надання йому ключів, що унеможливлює його доступ до неї та порушує його права, позивач просить встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виділення у його користування кімнати у квартирі АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні виділеною кімнатою та місцями загального користування у квартирі АДРЕСА_1 , шляхом забезпечення доступу до неї.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

15.08.2023 у судовому засіданні представник позивача адвокат Бойко А. В. виступила зі вступним словом, позов просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та виділити у користування позивачу будь-яку кімнату у квартирі, що належить сторонам на праві спільної часткової власності, а також просила зобов`язати відповідача не чинити позивачу перешкод у користуванні виділеною кімнатою та місцями загального користування шляхом забезпечення доступу до неї, тобто на майбутнє. Судом розпочато дослідження доказів, у судовому засіданні 15.08.2023 оголошено перерву до 28.09.2023.

21.08.2023 від адвоката Бойко А. В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , до суду надійшло клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, мотивоване тим, що за результатами судового засідання, що відбулося 15.08.2023, виникла потреба у поверненні до стадії підготовчого провадження, зумовлена необхідністю встановити фактичні обставини справи, що мають значення для її вирішення, та для подання клопотання про призначення судової будівельно технічної експертизи, оскільки спірний об`єкт нерухомості складається з однієї житлової кімнати.

Ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 28.09.2023 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення до стадії підготовчого провадження відмовлено, оскільки доводи клопотання представника позивача, враховуючи відсутність доказів об`єктивної неможливості вчинення процесуальної дії, у строки, передбачені цивільним процесуальним законодавством, не свідчать про наявність вагомих обставин для повернення до стадії підготовчого провадження, адже невчинення стороною з власної вини процесуальних дій до таких обставин не належить, клопотання про призначення у справі залишено без задоволення.

У судовому засіданні 28.09.2023 представник позивача - адвокат Бойко А. В. позов просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від неї до суду не надходило. Відповідач повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу її зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_2 ).

Заслухавши пояснення представника позивача адвоката Бойко А. В., дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив таке.

Сторони у справі з 01.06.2002 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2017 у справі № 522/17562/16-ц.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.06.2019 у справі № 522/4607/17 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток нерухомого майна у спільній сумісній власності подружжя задоволено, визначено, що частки співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 , є рівними та складають по частці квартири кожному з власників.

Постановою Одеського апеляційного суду від 31.08.2021 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2019 року змінено в резолютивній частині, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною частковою власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнано за ОСОБА_1 право на частину квартири АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_2 право на частину квартири АДРЕСА_1 , припинено право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У решті рішення залишено без змін.

Право власності ОСОБА_1 на частку квартири АДРЕСА_1 у праві спільної часткової власності зареєстровано на підставі рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.06.2019 у справі № 522/4607/17, постанови Одеського апеляційного суду від 31.08.2021, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 292499971 від 24.12.2021.

Відповідно до технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленого ТОВ «Консалт плюс інжиніринг» 10.12.2021 на замовлення ОСОБА_1 , загальна площа квартири становить 152,6 кв.м., квартира складається з однієї житлової кімнати площею 110,9 кв.м., кухня 30,1 кв.м., санвузол 7,5 кв.м., лоджія 4,1 кв.м.

У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Так, права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

При встановленні порядку користування будинком (квартирою) кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку (квартири) з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок (квартиру). Разом з тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має праве вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, має навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 червня 2020 року у справі №280/1356/16-ц (провадження № 61-18231св18) у випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин належними і допустимими доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю.

З позовної заяви слідує, що позивач просить виділити йому у користування кімнату у квартирі АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод у користуванні виділеною кімнатою та місцями загального користування у квартирі шляхом забезпечення доступу до неї.

Проте, у ході розгляду справи судом встановлено, що спірна квартира складається всього з однієї жилої кімнати.

Наявність в квартирі однієї жилої кімнати не дозволяє визначити порядок користування квартирою, в тому числі у спосіб, заявлений позивачем, з урахуванням часток кожного із співвіласників.

При цьому позивачем не надано жодних доказів щодо можливості визначення порядку користування квартирою, відтак позов в частині встановлення порядку користування спірною квартирою шляхом виділення у його користування кімнати слід відмовити.

Також не підлягає задоволенню і вимога позивача про усунення перешкод у користуванні виділеною кімнатою та місцями загального користування шляхом забезпечення доступу до неї, оскільки така вимога є похідною.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені ОСОБА_1 слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 5, 13, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, зобов`язання усунути перешкоди в користуванні майном відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення склвдено 30.10.2023.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА