Справа № 464/6493/23
пр.№ 2/464/1752/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2023 м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Андрушко Н.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений 04 жовтня 2013 року, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2584.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 04 жовтня 2013 року. В подружжя є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у сторін різні погляди на життя та цінності, внаслідок чого між ними виникали сварки та непорозуміння, втратилось почуття любові. Протягом двох років подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть. Зазначає, що на даний час вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, у них є спільна донька. Подальше збереження шлюбу та примирення з відповідачем вважає неможливим, оскільки таке суперечитиме її волі та інтересам, у зв`язку із чим просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

09.10.2023 на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує щодо обставин, викладених у позовній заяві та вважає, що подальше збереження шлюбних відносин між ним та позивачкою є неможливим, у зв`язку із чим просить розірвати шлюб.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 04.10.2013 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 04 жовтня 2013 року уклали шлюб, зареєстрували такий у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служб Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2584. Після державної реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

В подружжя є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.04.2014.

Судом встановлено, що сторони міцної сім`ї не створили. Будь-які спроби примиритися не дали результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та подружні обов`язки. У подружжя дітей у них немає, шлюбних відносин не підтримують. Між ними втрачено почуття взаєморозуміння, без якого повноцінна сім`я існувати не може, а примирення неможливе.

З цього слідує, що між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітнього сина, не можуть розірвати в позасудовому порядку.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечив проти задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. З цього слідує, що подальше збереження шлюбу, який існує формально, суперечитиме інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позову понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 грн., а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, відтак суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, що становить 536,80 грн., а решту судових витрат у розмірі 536,80 грн. стягнути з відповідача на її користь.

На підставі ст. ст. 24, 105, 112 СК України, керуючись ст. ст. 2, 12, 89, 141, 142, 206, 247, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити.

Шлюб, укладений 04 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2584, розірвати.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 27 жовтня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуюча Сабара Л.В.