27.10.2023 Справа №607/9756/23 Провадження № 2/607/2266/2023
м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Марциновської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області питання про розподіл понесених ОСОБА_1 судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
У судове засідання 27.10.2023 позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Яворський А.В., належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися. Представник позивача у поданій заяві про долучення доказів на підтвердження розміру витрат, понесених позивачем, просив здійснювати розгляд справи за його та позивача відсутності.
У судове засідання 27.10.2023 відповідач ОСОБА_2 не з`явився.
Указане не перешкоджає вирішенню питання про розподіл судових витрат.
Дослідивши матеріали цивільної справи, що стосуються питання про розподіл судових витрат, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 141 ЦПК України.
Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (постанова Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 808/1849/18).
У разі неспівмірності розміру витрат на правову допомогу суд самостійно визначає розмір судових витрат (постанова Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 160/6762/21).
Також у позовній заяві позивач заявила клопотання про подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Рішення суду ухвалене 19.10.2023.

25.10.2023 засобами поштового зв`язку до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 про долучення доказів на підтвердження розміру витрат, понесених позивачем, додатками до якої є: договір про надання правничої допомоги від 29.09.2022, додаткова угода № 1 від 22.05.2023 до договору про надання правничої допомоги від 29.09.2022, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 19.10.2023, квитанція до прибуткового касового ордера № 19-10/23 від 19.10.2023.

Так, 29.09.2022 між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Верум Про», а особі голови адвоката Яворського А.В., укладений договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого клієнт запрошує адвокатське об`єднання для надання правничої допомоги у якості представника (захисника), а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання по виконанню функцій представника (захисника) у цивільному, адміністративному, господарському та кримінальному процесі за участю клієнта та наданню юридичної допомоги для захисту прав, свобод та законних інтересів клієнта, в тому числі у судах всіх інстанцій, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», третейських судах, правоохоронних органах та органах досудового розслідування, підприємств, установ та організацій всіх форм власності, органах влади та місцевого самоврядування, органах нотаріату, банківських установах, у всіх судових процесах, які виникли чи можуть виникнути з правовідносин клієнта щодо захисту його прав та законних інтересів, а клієнт зобов`язується виплатити адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) за надання правничої допомоги. Для надання правничої допомоги клієнту, адвокатське об`єднання призначає з складу адвокатського об`єднання, а саме: адвокатів-партнерів Александрова Віктора Валерійовича, Качура Семена Васильовича та Яворського Андрія Васильовича, а також запрошеним адвокатом по договору, кожен яких діє незалежно один від одного.

Пунктом 4.1 цього договору сторони визначили, що за надання правової (правничої) допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокатському об`єднанню гонорар за домовленістю, згідно з обсягом наданих послуг, відповідно до підписаних сторонами актів прийому-передачі наданої правової допомоги, незалежно від гіпотетично досягнуто результату у кожній конкретній справі.

Розмір гонорару у кожній конкретній справі визначається сторонами у додатках до договору, які є його невід`ємною частиною. При цьому враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвокатів адвокатського об`єднання залучених до виконання захисту (представництва) клієнта та інші істотні обставини. Гонорар є розумним та враховує витрачений адвокатами адвокатського об`єднання час (п. 4.2 Договору).

Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку від адвокатського об`єднання шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання, зазначеного в виставленому рахунку (п. 4.3 Договору).

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 1 від 22.05.2023 до договору про надання правничої допомоги від 29.09.2022 сторони погодили, що розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу визначений у фіксованій сумі, який становить, зокрема, у суді першої інстанції 12000 грн.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 19-10/23 від 19.10.2023 ОСОБА_1 19.10.2023 сплатила адвокатському об`єднанню «Верум Про» 12000 грн гонорару за надану правничу допомогу.

При цьому зі змісту акта приймання-передачі наданої правничої допомоги від 19.10.2023 вбачається, що адвокатським об`єднанням «Верум Про» в особі адвоката Яворського А.В. в межах даної справи було проведено такі роботи: надання консультації клієнту; пошук, аналіз і підбір норм законодавства та судової практики щодо питання поділу спільного майна подружжя; визначення та аналіз доказів, узгодження правової позиції з клієнтом; складення і подача позовної заяви про поділ спільного майна подружжя підготовка долучених документів (зняття копій, їх засвідчення); підготовка та подача заяви про усунення недоліків та додатків до такої заяви; підготовка до участі у судових засіданнях та участь у судових засіданнях; підготовка та подача клопотання від 19.10.2023; підготовка і звернення до суду заяви про подання доказів про випрати на професійну правничу допомогу.

Суд враховує, що відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, оскільки розгляд справи здійснювався у заочному порядку без участі відповідача.

Разом з тим суд приймає до уваги незначну складність та характер даної справи, сталу судову практику з розгляду справ даної категорії, невеликий обсяг наданих суду доказів, відсутність значної кількості процесуальних документів, поданих під час розгляду даної справи, а також участь адвоката у судових засіданнях, які були нетривалі за часом та здійснювались без участі відповідача.

Також суд враховує, що, визначаючи вартість наданих позивачеві послуг, адвокат Яворський А.В. у такі послуги включив і ті послуги, які не потребують певних професійних навичок, зокрема виготовлення копій документів, їх засвідчення тощо.

При цьому при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

З урахуванням викладеного суд вважає, що витрати на правничу допомогу у сумі 6000 грн, які позивач понесла у зв`язку із розглядом даної справи, є доведеними належними та допустимими доказами, а також відповідають критеріям співмірності, реальності та справедливості, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 2 ч. 3 п. 12, 76-81, 89, 133 ч. 1, 3 п. 1, 137, 141 ч. 2, 3, 8, 246, 259, 263, 265, 270, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 (шість тисяч) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Яворський Андрій Васильович, місцезнаходження: вул. Князя Острозького, буд. 15/2, м. Тернопіль.

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

СуддяІ. В. Марциновська