Справа № 303/7939/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 жовтня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого - Джуги С.Д.

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.

з участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі), в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2022 року у складі судді Кость В.В., у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: приватний нотаріус Герцускі Вікторія Ласлівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Заява мотивована тим, що з березня 2011 року ОСОБА_3 проживала із громадянином ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , без реєстрації шлюбу по день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 . За час спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя.

Представник заявника зазначила, що факт відсутності документального підтвердження того, що заявник ОСОБА_3 проживала разом з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу не дає можливості оформити спадщину за померлим, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду із відповідною заявою.

За вказаних обставин представник заявника просила встановити факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу з ІНФОРМАЦІЯ_2 по день смерті ОСОБА_5 .

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2022 року заява ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_4 задоволено. Встановлено факт проживання однією сім`єю без шлюбу: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 01.03.2011 по 25.10.2022 за адресою: АДРЕСА_1 .

У березні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 як особа, яка не брала участі у справі, подала на дане рішення апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заявленого позову у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт ОСОБА_1 вказує на те, що судом вирішено питання про її права та обов`язки, оскільки вона є спадкоємцем померлого ОСОБА_5 , однак не була залучена до участі у справі. Апелянт звертає увагу на те, що заявник ОСОБА_3 вказала на відсутність у померлого рідних. Інших доказів про вказаний факт матеріали справи не містять. Рішення суду ґрунтується на заяві ОСОБА_3 та заяві свідків. Станом на дату розгляду справи апелянт ОСОБА_1 вже подала заяву про прийняття спадщини за своїм померлим двоюрідним братом ОСОБА_5 , що в свою чергу заперечує твердження заявника про відсутність рідних у померлого ОСОБА_5 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до вимог ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 11) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК України.

Частинами 1,2 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що суттєвою ознакою окремого провадження є безспірність розгляду справи. При цьому, суд, розглядаючи заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не встановлює нових фактів, а лише підтверджує наявність або відсутність таких фактів у разі неможливості заявником одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У справах окремого провадження судом не вирішується спір про право, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав.

Спір про право розглядається виключно у позовному провадженні, тобто заявлені до суду вимоги особи, яка вважає, що її права, інтереси були порушені, не визнані або оспорені, про захист таких прав, свобод або інтересів.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч.4 ст.315 ЦПК України).

Крім того, згідно ч.6 ст.294 ЦПК України визначено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Звернувшись із поданою заявою ОСОБА_3 просила встановити факт спільного проживання, ведення спільного побуту її - ОСОБА_3 з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з березня 2011 року до дня його смерті, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що метою встановлення цього факту є вирішення питання про можливість оформлення заявником спадщини за померлим ОСОБА_5 , яке залишилось після його смерті.

Таким чином, заява ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки встановлення даного факту пов`язане з наступним вирішенням питання про право власності на спадкове майно та наявний спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

При цьому, станом на дату розгляду справи апелянтом ОСОБА_1 вже подано заяву про прийняття спадщини за ОСОБА_5 .

Отже в даному випадку у справі між сторонами наявний спір про право заявника на оформлення заявником спадщини за померлим ОСОБА_5 , яке залишилось після його смерті.

Вказане, в силу вимог ч.6 ст.294 ЦПК України, є процесуальною перешкодою для розгляду заяви в цій справі в порядку окремого провадження.

При цьому відсутні процесуальні підстави для розгляду заяви у справі в порядку окремого провадження по суті та відмови в її задоволенні, про що просить скаржник у справі.

За наведених обставин, судова колегія приходить до висновку, що із заяви поданої ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право і рішення суду першої інстанції у відповідності до п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню, а заява підлягає залишенню без розгляду із роз`ясненням права звернення ОСОБА_3 до суду із позовом на загальних підставах.

Керуючись ст. ст. 294, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2022 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа: приватний нотаріус Герцускі Вікторія Ласлівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_3 право звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 744,30 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 27 жовтня 2023 року

Головуючий:

Судді: