31.10.2023 227/2998/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєва В.В., розглянувши заяву представника заявника адвоката Трун Ольги Валентинівни про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником позивача - ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана в її інтересах представником позивача - ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, у звязку з тим, що згідно відомостей Єдиного реєстру боржників, стосовно відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», зареєстровано 20 невиконаних виконавчих проваджень та позивач буде позбавлений ефективної та оперативної можливості повернути стягнуті за оскаржуваним виконавчим написом кошти. Крім того, постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. від 15.09.2023 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача, яка працює в УСЗН Білозерської міської ради.

Також, представник позивача в заяві про забезпечення позову просив звільнити позивача від слати судового збору, посилаючись на ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Ознайомившись із поданою заявою, приходжу до висновку що заява про забезпечення позову підлягає поверненню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до підпункту 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (536,80 грн.).

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. ЗУ «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Предметом спору у позовній заяві є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Враховуючи вищенаведене, на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, норми ЗУ «Про захист прав споживачів» не поширюється.

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 536,80 грн., тобто заявником не виконано вимог ч.6 ст.151 ЦПК України, а тому суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Заяву представника заявника адвоката Трун Ольги Валентинівни про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником позивача - ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - повернути заявникові.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя В.В.Корнєєва