Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Мех В.Ю.,розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства» Науково-дослідний інститут «Квант» про стягнення невиплаченої заробітної плати, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 166 242, 63 гр. заборгованості по заробітній платі.

Посилається в позові на те, що працював у ДП`НДІ`Квант» на посаді провідного інженера відділу технічного захисту інформації та захисту інформації в автоматизованих системах РСО.

Починаючи з січня 2019 року заробітна плата йому не виплачувалася.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва на його користь стягнута заробітна плата за період з січня 2019 року до травня 2020 року.

В лютому 2022 року стягнуті судом кошти ним були отримані.

31 березня 2021 року він звільнився з роботи за власним бажанням за ч.3 ст.38 КЗпП України в зв`язку з невиплатою заробітної плати.

У день звільнення розрахунок з ним проведений не був.

Відповідно до виданої йому довідки 22 червня 2021 року заборгованість складає 166 242, 63 гр.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 02 серпня 2023 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 04 серпня 2023 року в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав направлені йому документи 22 серпня 2023 року.

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Згідно зі ст. 115 КЗпП України заробітна плата працівникам виплачується у строки, передбачені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць.

За змістом ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Тобто, законодавство України прямо покладає на власника обов`язок повного розрахунку з працівником з виплатою йому всіх сум, що йому належать, в день звільнення.

Судом встановлено, що позивач наказом № 97-к від 25 березня 2004 року був прийнятий на роботу в НДІ`Квант» на посаду заступника начальника загону ВОХР.

У подальшому переводився на інші посаді, остання з яких - провідний інженер відділу технічного захисту інформації та захисту інформації в автоматизованих системах РСО.

Наказом №100-к/тр від 22 березня 2021 року звільнений з роботи власним бажанням за ч.3 ст.38 КЗпП України з з 31 березня 2021 року.

Відповідно до довідки №451 від 22 червня 2021 року загальна сума заборгованості підприємства перед позивачем на момент звільнення складає 166 242, 763 гр.

Виходячи з викладеного вище, непроведення розрахунку з позивачем при звільненні, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог.

Відповідно до абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податку на доходи фізичних осіб) є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку і інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до ст. 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України).

Відповідно до п. п. 168.1.1 п. 168.1 ст.168 Податкового Кодексу України податковий агент, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст.167 Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно д п.1 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З урахуванням цього, звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1 662, 43 гр. судового збору.

Керуючись ст.ст. 38, 94, 115, 116 України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 263 - 266, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства`Науково-дослідний інститут`Квант» на користь ОСОБА_1 166 242. 63 гр. заробітної плати / за вирахуванням визначених законом податків та зборів /.

Стягнути з Державного підприємства`Науково-дослідний інститут`Квант» 1 662, 43 гр. судового збору на користь держави.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Державне підприємство »Науково-дослідний інститут`Квант», 03150 м.Київ вул.Івана Федорова, 4, .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Шереметьєва