Справа № 211/5534/23
Провадження № 2/211/2411/23
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В.,

у відсутність сторін, розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд визнати за ним право власності на 1 / 2 частку домоволодіння по АДРЕСА_1 , посилаючись на придбання його у період шлюбу з ОСОБА_3 . В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_3 , за життя якої ними було придбано указане домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 14 травня 1999 року та земельну ділянку за цією ж адресою. За життя дружина склала заповіт на сина, ОСОБА_2 , на належну їй частку майна. 30 липня 2021 року нотаріусом йому було видано свідоцтва про право власності на 1/ 2 частку спільного майна подружжя та сину свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/ 2 частку спадкового майна земельну ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , однак у видачі свідоцтва про право власності на домоволодіння було відмовлено у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Тому син звернувся до суду і рішенням суду від 18 липня 2023 року встановлено факт належності за життя дружині ОСОБА_3 спірного домоволодіння і визнано за відповідачем право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті матері на 1/ 2 частку домоволодіння. Тому з метою належного оформлення права власності, просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 05 вересня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.За клопотанням позивача витребувано письмові докази.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, у матеріалах справи містяться заяви сторін про розгляд справи за їх відсутності: позивач на вимогах наполягає, відповідач позов визнає.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до статті 41 Конституції України та частин першої та другої статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 травня 1999 року, ОСОБА_3 було придбано домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на указане домоволодіння було зареєстровано за ОСОБА_3 в КП ДОР «Криворізьке БТІ» ( а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла ( а.с. 12 ).

30 липня 2021 року державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори видано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на 1 /2 частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу з ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1000 гектарів по АДРЕСА_1 ( а.с. 21 ) .

Постановою державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори від 30 липня 2021 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на новостворене нерухоме майно на ім.»я померлої.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2023 року у справі № 211/2307/23, встановлено факт належності за життя ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , домоволодіння у складі: житлового будинку літ. «Е» загальною площею приміщень 141,2 кв. м., житловою площею 58, 7 кв.м., сараю літ. «Ж», альтанки літ. «З», № 1 - огорожі, № 2 - воріт, ІІ - замощення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/ 2 частину домоволодіння у складі: житлового будинку літ. «Е» загальною площею приміщень 141,2 кв.м., житловою площею 58,7 кв.м., сараю літ. «Ж», альтанки літ. «З», № 1 - огорожі, № 2 - воріт, ІІ - замощення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення не оскаржено, набрало законної сили.

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (частини 1-3 статті 372 ЦК України).

Пунктом 12 Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування 30.05.2008 N 7 роз`яснено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Розглядаючи спори, пов`язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, встановивши, що спірне домоволодіння придбано за життя ОСОБА_3 у шлюбі з ОСОБА_1 , відповідач факту спільності майна не заперечував, суд доходить до висновку, що зазначений житловий будинок належав подружжю на праві спільної сумісної власності у рівних частках.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частинами третьою, четвертою статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно частин першої, четвертої статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи наявність заяви відповідача про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено про відсутність вимоги щодо відшкодування судових витрат..

Керуючись ст.ст. 321, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на 1 /2 частину набутого у шлюбі домоволодіння у складі: житлового будинку літ. «Е» загальною площею приміщень 141,2 кв.м., житловою площею 58,7 кв.м., сараю літ. «Ж», альтанки літ. «З», № 1 - огорожі, № 2 - воріт, ІІ - замощення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко