ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1334/23 Номер провадження 22-ц/814/4473/23Головуючий у 1-й інстанції Комарова Д.Ю. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Бутенко С.Б., Кузнєцової О.Ю., при секретарі: Буйновій О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «СпецЕко» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 серпня 2023 року у справі за заявою Комунального підприємства «СпецЕко» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року КП «СпецЕко» звернулось до суду із згаданою заявою про видачу судового наказу, в якій просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за отримані комунальні послуги по вивезенню побутових відходів в сумі 4 067 грн 95 коп та понесені судові витрати в сумі 268 грн 40 коп.

Вказана заява мотивована тим, що на підставі відкритого особового рахунку між КП «СпецЕко» та ОСОБА_1 встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання та отримання комунальних послуг з вивезення побутових відходів. В порушення вимог ст.526 ЦК України боржник не проводить розрахунків за отримані послуги, внаслідок чого за період з липня 2020 року по травень 2023 року включно утворилася заборгованість в розмірі 4067 грн 95 коп.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 серпня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «СпецЕко» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Роз`яснено заявнику, що згідно із ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

З вказаною ухвалою не погодилося КП «СпецЕко», подавши на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 серпня 2023 року, та направити матеріали для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення тим, що до заяви не було додано підтверджуючих документів про укладення договору з ОСОБА_1 про надання послуг, або про те, що зазначена особа є наймачем житла, дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні даної заяви.

На підтвердження своєї позиції посилаючись на п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», стверджує, що до заяви були додані належні докази приєднання ОСОБА_1 до умов публічного договору, докази, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, заявником підтверджено правильність розрахунків, а також застосування тарифів за вивіз побутових відходів.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відповідно до ч.6 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви КП «СпецЕко» про видачу судового наказу, виходив з того, що згідно доданої по позовної заяви довідки про склад сім`ї, за адресою: АДРЕСА_1 проживають 6 осіб, які відповідно до вищевказаних норм права несуть солідарну відповідальність. Крім того, до заяви не додано підтверджуючих документів про укладення договору з ОСОБА_1 про надання послуг або про те, що зазначена особа є наймачем житла. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріалами, доданими до заяви, не підтверджено безспірність вимоги заявника, що є обов`язковою умовою видачі судового наказу. Виходячи з викладеного у видачі судового наказу було відмовлено на підставі п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Із таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, встановлених ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу встановлені ст. 163 ЦПК України, а саме, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Стаття 165 ЦПК України передбачає, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Так, звертаючись до місцевого суду із заявою про видачу судового наказу, КП «СпецЕко» просило видати судовий наказ, посилаючись на обставини наведені раніше.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції послався на те, що вказані у заяві вимоги не відповідають вимогам ст. 163 ЦПК України та не підтверджені належними доказами.

При цьому колегія суддів констатує про помилковість висновків місцевого суду та невмотивованість посилання на вказані норми, зазначаючи, що ст. 165 ЦПК України має вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу.

Проте диспозиції ст. 163 ЦПК України та ст. 165 ЦПК України не містять положень щодо розгляду обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті при видачі судового наказу, на які посилається суд першої інстанції.

Подана КП «СпецЕко» заява за формою та змістом відповідає приписам ст. 163 ЦПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що КП «СпецЕко» надало докази того, що ним надаються ОСОБА_1 послуги з вивезення побутових відходів, згідно з рішенням виконавчого комітету Комсомольської міської ради від 20.04.2010 року №184. Крім того, КП «СпецЕко» надано розрахунок за надані послуги з поводження з побутовими відходами за адресою: АДРЕСА_1 , наймач ОСОБА_1 . Відтак, у КП «СпецЕко» виникло право на стягнення із ОСОБА_1 вказаної суми за комунальні послуги в порядку наказового провадження.

Суд першої інстанції не врахував положення п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, у яких закріплено, що у судовому наказі зазначається повідомлення про те, що під час розгляду заяви у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Зважаючи на викладене вище, прохальна частина заяви КП «СпецЕко» про видачу судового наказу, викладена у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України та жодним чином не впливає на можливість видачі судового наказу.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду вимог у порядку наказного провадження про видачу судового наказу дійшов передчасного висновку про відмову у його видачі та допустив надмірний формалізм.

При цьому у практиці Європейського Суду з прав людини існує точка зору, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення ЄСПЛ у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки» 2002 року, «Волчлі проти Франції» 2007 року).

Вказані обставини та правові норми, які підлягають до застосування при їх врегулюванні дають підстави констатувати про наявність обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги КП «СпецЕко», оскільки колегія суддів погоджується з доводами скарги щодо порушення процесуальних норм при постановленні оскаржуваної ухвали суду. Зазначене дає підстави для висновку про те, що оскаржувана ухвали була постановлена з порушенням вимог процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 серпня 2023 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «СпецЕко» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області задовольнити.

Ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 серпня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови суду виготовлено 25 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя : _________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________ С.Б. Бутенко ___________________ О.Ю. Кузнєцова