Провадження №: 2/755/6405/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лещінер Юлії Володимирівни, про визнання права власності на частку квартири, в порядку спадкування за законом , -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з даною позовною заявою.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу семиденний строк, з дня отримання ним копії ухвали, для усунення недоліків.

На виконання вищенаведеної ухвали суду про залишення позову без руху, 10 жовтня 2023 року до суду представником позивача адвокатом Моргуном Д.М. було подано заяву про виправлення недоліків.

Однак, дослідивши вказані заяву на усунення недоліків, суддя дійшов висновку про не усунення позивачем в повному обсязі недоліків позову, вказаних в ухвалі від 25 вересня 2023 року, на підставі наступного.

Так, відповідно до наведеної ухвали, судом встановлено, що в порушення вищенаведених вимог закону, позивачем не надано актуальну грошову оцінку оспорюваного нерухомого майна, станом на момент подачі даної позовної заяви та не зазначено ціни даного позову (яка відраховується від частки вартості оспорюваного майна), що позбавляє можливості суд встановити точну суму судового збору, що підлягає сплаті за подання позовної заяви, адже така сума встановлюється в розрахунку одного відсотка від ціни позову. Натомість, позивачка помилково сплатила судовий збір за пред`явлення даного позову, у розмірі, що встановлений законом для позовних заяв немайнового характеру (1073,60 грн.), що суперечить ст. 176 ЦПК України, адже вимога, яку позивач заявляє у даному позові, підлягає грошовій оцінці.

Таким чином, враховуючи наведені норми закону, позивачу у своїй заяві необхідно було зазначити ціну позову, яка залежить від актуальної оцінки, вартості 2/3 частини оспорюваної квартири на момент подання даного позову та сплатити (доплатити) судовий збір у порядку та розмірі, встановленому законом, з урахуванням актуальної ціни позову та вже сплаченого нею розміру судового збору у сумі 1073,60 грн.

Крім того, судом зауважено що суд позбавлений можливості вказати, який саме розмір судового збору підлягає до сплати позивачем за подання даної позовної заяви, адже така сума залежить від ціни позову, яка розраховується від вартості частини майна, щодо якого заявлений спір та яка не визначена позивачем у даній заяві.

Як встановлено судом з наданих матеріалів позову, в останніх не міститься жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про викладені обставини позову, на які посилається позивачка, а зокрема відповідне свідоцтво про народження та смерть доньки, якій належала частка у спірній квартирі.

Позивачем не надано суду копії додатків, які долучені до позову, відповідно до кількості сторін у справі. Зокрема, примірник позовної заяви, який наданий для відправки відповідачу не містить копій документів, що додаються до оригіналу позовної заяви, що в свою чергу позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 2 ст. 190 ЦПК України, у разі відкриття провадження у справі.

Підставою, для звернення до суду з наведеною позовною заявою стала постанова приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмова у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом, а зокрема на 2/3 частини квартири, після смерті її чоловіка. Тобто в даному випадку позивачка фактично заявляє вимоги про визнання за нею права власності на 2/3 частки квартири, в порядку спадкування за законом, після смерті спадкодавця, про що і вказує у прохальній частині свого позову, а не оспорює постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Таки чином, приватний нотаріус, визначений позивачем у суб`єктному складі даного позову - не є належним відповідачем, до якого пред`являються вказані вимоги позовної заяви.

Крім цього, позивачу необхідно залучити до участі у справі належного відповідача, подавши до суду нову редакцію позовної заяви з додатками до неї, відповідно до кількості сторін у справі, з урахуванням вищевказаних недоліків позову.

Однак, як встановлено судом, з поданої заяви про усунення недоліків, представник позивача вважає, що в ухвалі про залишення позову без руху перевищено повноваження та всі недоліки викладені у зв"язку із виходом суду за межі позовних вимог. Судом в ухвалі зазначено, що підставою для звернення до суду з даною позовною заявою стала постанова приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Тобто позов направлений на оскарження дій нотарісу, що порушують права позивачки (негаторний позов). Натомість, судом зазначено, що позивачка заявляє свої позовні вимоги щодо 2/3 частини квартири в порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка, тобто позов є матеріальним на отримання права (віндикаційний позов). Саме виходячи із вказаних понять та зміною правової природи позову судом вказані недоліки, що випливають із особистої точки зору суду. Представник позивача зазначає, що позов не містить наведених в ухвалі недоліків, оскільки якщо стане необхідним то позивачка має право подати віндикаційний позов і в такому разі будуть дотримані всі вимоги що ставляться до такого виду позову. Вважає, що позов не містить недоліків та має бути прийнятий судом до провадження. Всі питання, які можуть виникнути щодо даного позову можуть бути вирішені, як і зобов"язує ЦПК України в підготовчому провадженні.

Вивчивши заяву представника позивача про виправлення недоліків позовної заяви, суд прийшов до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. За змістом статей 13 та 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини.

Як визначено ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч.ч. 1-2 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд погоджується, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову повертати позовну заяву позивачу. Суд здійснює аналіз їх достатності при вирішення спору по суті. Так само, у разі пред`явлення позову не до належних відповідачів суд не вправі

зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі

у справі як співвідповідачів та зобов`язаний вирішити справу за тим позовом,

що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Разом з тим, відповідно до імперативних положень ч. 1 ст. 177 ЦПК України, про що позивачу було роз`яснено в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, позивач повинен був додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак, позивач в порушення правил наведеної статті, не надав суду копії додатків, які долучені до позову, відповідно до кількості сторін у справі.

Крім того, як вказано в ухвалі суду від 25 вересня 2023 року, позивач, звертаючись до суду, заявив вимогу майнового характеру, зокрема просив визнати за ним право власності на 2/3 часток у праві власності на нерухоме майно. Інших позовних вимог, зокрема щодо оскарження дій приватного нотаріуса, прохальна частина позовної заяви не містила.

Відповідно у п.п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Разом з тим, позивач не надав актуальну грошову оцінку оспорюваного нерухомого майна, станом на момент подачі даної позовної заяви, не зазначив ціни даного позову (яка відраховується від частки вартості оспорюваного майна) та не доплатив судовий збір у порядку і розмірі, встановленому за подання до суду позовної заяви майнового характеру.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду від 25 вересня 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Отже, з огляду на те, що судове рішення про залишення позовної заяви без руху, не було виконаним стороною позивача, а також приймаючи до уваги те, що повернення позову, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із зазначеним позовом, суд вважає за необхідне позовну заяву визнати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 43, 44, 48, 81, 175, 185, 260, 294 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лещінер Юлії Володимирівни, про визнання права власності на частку квартири, в порядку спадкування за законом - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стати підставою для його повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя А.В. Слободянюк