Справа № 134/1018/23
Провадження № 22-ц/801/2007/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Лабай О. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 рокуСправа № 134/1018/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

розглянувши за правилами, установленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства «Комерційного банку «Глобус» до

ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у сумі 122649,53

гривень,

за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» адвоката Верхогляда Михайла Леонідовича на заочне рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 31 липня 2023 року, ухвалене у смт Крижопіль Вінницької області за головування судді Лабая О. В.,

У С Т А Н О В И В:

13 червня 2023 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «Гло-бус» ( далі - АТ «КБ «Глобус» ) звернулося до Крижопільського районного суду Він-ницької області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборго-ваності у розмірі 122649,53 гривень. Позовні вимоги умотивовані наступними обставинами. 06 лютого 2018 року між сторонами у справі був укладений до-говір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шля-хом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору. Відповідно до умов договору банком відкрито ОСОБА_1 картковий рахунок № НОМЕР_1 за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» на нас-тупних умовах: сума ліміту овердрафту - 92 000,00 гривень, строк дії ліміту овердрафту - 74 місяці з 06 лютого 2018 року по 30 березня 2024 року, фік-сована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у піль-говий період кредитування ( річних ) - 46,8%. У зв`язку із невиконанням пози-чальником умов договору щодо повернення кредиту та процентів у строки та порядку, визначені договором, банк просив суд стягнути на його користь з від-повідача заборгованість у сумі 122649,53 гривень, яка складається зі строкової заборгованості по кредиту в сумі 89964,67 гривень, строкової заборгованості по процентах в сумі 3460,56 гривень, простроченої заборгованості по процентах - 29224,30 гривень, а також просив стягнути судові витрати, не заперечував роз-глянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сто-рін.

Заочним рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 31 липня 2023 року позов АТ «КБ «Глобус» задоволений частково, стягнуто із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість по кредиту у розмірі 89964,67 гривень, а також 1959,32 гривень судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4380,00 гривень.

Не погоджуючись з таким заочним рішенням суду першої інстанції, пред-ставник АТ «КБ «Глобус» адвокат Верхогляд М. Л. оскаржує його в апеля-ційному порядку, просить дане рішення суду скасувати у частині відмовлених позовних вимог, ухвалити нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 за-боргованості у розмірі 32684,86 гривень, яка складається з: 3460,56 гривень строкової заборгованості по процентах, 29224,30 гривень простроченої заборго-ваності по процентах, 724,68 гривень судового збору за подання позовної заяви, 1620,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, а також покласти на відповідача судові витрати за подання апеляційної скарги на рішення суду пер-шої інстанції. Вважаючи оскаржуване заочне рішення безпідставним, ухва-леним з порушенням норм матеріального та процесуального права, скаржник обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що укладений між сторонами договір є безстроковим і діє до закриття рахунку, виконання сторонами усіх належних за договором зобов`язань. У свою чергу строк дії ліміту овердрафту становить 24 місяці з 06 лютого 2018 року по 04 лютого 2020 року, що не звільняє відпо-відача від обов`язку сплатити проценти за весь період користування кре-дитними коштами. До позовної заяви банку наданий детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , з якого чітко убачається, що станом на 11 травня 2021 року відображена заборгованість за основним боргом, а також усі внесен-ня коштів позичальником та їх зарахування у рахунок погашення простроченої заборгованості за процентами, кредитом у порядку черговості. Тобто, надаючи детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , позивач надав повну та достовірну інформацію щодо нарахованих відсотків позичальнику за користу-вання кредитними коштами та відповідного перенесення вказаної заборгова-ності на прострочену заборгованість за нарахованими процентами. Крім того у заяві-анкеті на приєднання до договору відповідач підтвердив, що всі умови договору йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Щодо нарахування процентів за кредитом після пред`явлення до позичальника вимоги про погашення заборгованості, банк посилається на правові висновки Верхов-ного Суду щодо можливості встановлення у договорі іншого розміру процентів річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою апеляційного суду від 25 вересня 2023 року на задоволення кло-потання скаржника йому поновлений строк на апеляційне оскарження заочного рішення суду першої інстанції.

Визначеним цивільним процесуальним законом правом, забезпеченим вка-заною ухвалою апеляційного суду від 25 вересня 2023 року, на подання відзиву на апеляційну скаргу банку відповідач не скористався, його відзив на скаргу до суду не надходив.

Згідно із нормою частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скар-ги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстан-ції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів апеляційного суду, розглянувши у відповідності до частини першої статті 369 ЦПК України дану цивільну справу за наявними у ній дока-зами, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши у сукупності наявні в ній доводи сторін, ретельно перевіривши законність, обґрунтованість оскаржува-ного заочного судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга АТ «КБ «Глобус» задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на під-ставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослі-джені у судовому засіданні.

Заочне рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає цим вимогам. У частині вирішення позовних вимог АТ «КБ «Глобус» про стяг-нення заборгованості за тілом кредиту заочне рішення суду в апеляційному порядку не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції відповідно до час-тини першої статті 367 ЦПК України на предмет законності й обгрунтованості не перевіряється.

У даній цивільній справі мають місце наступні фактичні обставини.

06 лютого 2018 року ОСОБА_1 підписав заяву - анкету № 19/302 про приєднання до договору щодо відкриття йому поточного рахунку та обслугову-вання платіжної картки ПАТ «КБ «Глобус» ( для фізичних осіб ). На підставі вказаної заяви ПАТ «КБ «Глобус» на ім`я ОСОБА_1 відкрито картковий ра-хунок № НОМЕР_2 , на який установлений овердрафт за програмою кре-дитування овердрафт «Запасочка» для операцій із платіжною карткою. Сторони погодили строк дії ліміту овердрафту у 24 місяці - з 06 лютого 2018 року по 04 лютого 2020 року, суму ліміту овердрафту у 92000,00 гривень із фіксованою процентною ставкою у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування ( річних ) 36,00% та процентну ставку у пільговий період кредитування ( річних ) - 0,000001%.

Відповідно до розділу «Інформація правового характеру» ОСОБА_1 підписанням вищевказаних заяв-анкет на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки у ПАТ КБ «Глобус» підтвердив, що акцептує публічну пропозицію ПАТ КБ «Глобус» на укладення цього договору, яка розміщена на сайті ПАТ КБ «Глобус» www.globusbank.com.ua і беззастережно приєднується до умов цього договору, усвідомлює, що договір вважається укладеним з дня отримання банком запов-неної та підписаної ОСОБА_1 заяви-анкети на приєднання до договору.

Установлено, що відповідачем вперше здійснено використання кредитних коштів 07 лютого 2018 року у сумі 31180,00 гривень.

02 травня 2023 року АТ «КБ «Глобус» згідно із заявою-анкетою направ-лена відповідачу вимога № 1-1767 про погашення кредитної заборгованості станом на 30 квітня 2023 року за період із 06 лютого 2018 року по 30 квітня 2023 року у розмірі 122649,53 гривень, що складається із строкової заборгова-ності по кредиту у сумі 89964, 67 гривень, строкової заборгованості по нара-хованих процентах у сумі 3460,56 гривень та простроченої заборгованості по процентах у розмірі 29224,30 гривень. Саме такі суми заборгованих коштів відповідають наданому банком розрахунку, доданому до матеріалів справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ «КБ «Глобус», суд першої інстанції, керуючись нормами статей 509, 510, 524-527, 612, 625, 1054 - 1056-1 ЦК України, вважав, що позивачем не надано до позовної заяви та не доведено належними доказами обставини, викладені у позові, про погодження строку дії ліміту овердрафту у 74 місяці з 06 лютого 2018 року по 30 березня 2024 року із фіксованою процентною ставкою у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування ( річних ) - 46,8% ( відповідно 3,9% на місяць ) на суму існуючої заборгованості за овердрафтом. Натомість сторонами у справі погоджений строк кредитування до 04 лютого 2020 року, відповідно погодже-ний такий самий строк повернення процентів. Проте позивачем відсотки за користування кредитом нараховувалися по 01 квітня 2021 року. Оскільки право нараховувати проценти за договором припинилося зі закінченням строку кре-дитування, а договором не установлений розмір процентів після спливу вищеза-значеного строку, то суд дійшов висновку про неправомірне нарахування пози-вачем процентів понад установлений строк. Крім того із наданих позивачем розрахунку заборгованості станом на 01 травня 2023 року за період з 11 травня 2021 року по 01 травня 2023 року та виписки за договором за період з 06 лютого 2018 року по 01 квітня 2021 року неможливо визначити, який відсоток застосовувався позивачем при нарахуванні процентів за користування кредит-ними коштами. За таких обставин суд дійшов висновку, що сума нарахованих позивачем процентів за користування кредитом належним чином не доведена, а відтак відсутні підстави для її стягнення. Відповідно суд задовольнив позов банку частково та стягнув із ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Глобус» заборгованість за кредитом у сумі 89964,67 гривень.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з обґрунтуванням суду першої інстанції, викладеним в оскаржуваному заочному рішенні, оскільки во-но є правильним, доведеним та об`єктивним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вва-жається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сто-рони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відпо-відно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти ), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться ( роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послу-ги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо ). Умови пуб-лічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого установлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору у цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент ( споживач послуг банку ) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Частиною першою статті 638 ЦК України установлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процен-тів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що вста-новлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до норм частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зо-бов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кре-дит та сплатити проценти ( частина перша статті 1048 ЦК України ). До відно-син за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним ( стаття 1055 ЦК України ).

За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виник-нення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за дого-вором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забез-печення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку корис-тування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Установивши обставини підписання ОСОБА_1 заяви-анкети від 06 лю-того 2018 року, отримання ним у кредит грошових коштів, суд дійшов обґрун-тованих висновків про виникнення між сторонами кредитних відносин та від-повідно виникнення у позичальника обов`язку повернути отриманий кредит.

Пред`являючи вимоги про погашення кредиту, АТ «КБ «Глобус» просив, у тому числі, стягнути з відповідача строкову та прострочену заборгованість за процентами. Сторонами у заяві-анкеті від 06 лютого 2018 року № 19/302 пого-джена відсоткова ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільго-вий період кредитування у розмірі 36% та процентна ставка у пільговий період кредитування - 0,000001%. У той же час погоджено, що строк дії ліміту овер-драфту становить 24 місяці, тобто з 06 лютого 2018 року по 04 лютого 2020 ро-ку. Тобто даним договором визначений остаточний термін дії ліміту овердраф-ту. Додаткових угод про продовження строку кредитування сторони не укла-дали, докази про зворотне у матеріалах справи відсутні.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що строк дії ліміту овердрафту не є строком дії договору, тому судом неправомірно не стягнуто відсотки за корис-тування кредитом за весь час користування кредитними коштами.

Колегія суддів апеляційного суду, відхиляючи такі твердження представ-ника банку, звертає увагу, що овердрафт це короткостроковий кредит у межах встановленого ліміту. У даній справі термін дії договору становить два роки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц ( провадження № 14-318цс18 ) зроблений висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену у договорі неустойку, припиня-ється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпе-чені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки про-строчення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викла-дений і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 ( провадження № 14-10цс18 ).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і за-стосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки судом установлено, що позивачем АТ «КБ «Глобус» надавалися відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти строком до 04 лютого 2020 року, а згідно із розрахунком заборгованості та випискою по рахунку відсотки за ко-ристування кредитом нараховувалися після вказаної дати, то таке нарахування визначених у заяві-анкеті відсотків після даної дати є неправомірним. До того ж із розрахунку заборгованості убачається, що він проведений, починаючи з 11 травня 2021 року, тобто, вочевидь, поза строком дії договору.

У позовній заяві банком не заявлялися вимоги за статтею 625 ЦК України, яка регламентує відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного та об`єктивного висновку про відмову у позові АТ «КБ «Глобус» у частині стягнення відсотків, нарахованих поза строком дії кредитного договору.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на постанови Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду не спростовують наведених висновків су-ду апеляційної інстанції, оскільки зроблені у наведених скаржником в апеля-ційній скарзі справах висновки та у справі, яка, наразі, переглядається, є анало-гічними. У свою чергу аргументи банку зводяться до власного тлумачення норм матеріального права.

Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто пере-буває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене у статті 6 Кон-венції.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» націо-нальні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав люди-ни і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського су-ду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основопо-ложних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, вста-новленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У пункті 33 свого рішення від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини зазна-чив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною пер-шою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід тлумачити у контексті преамбули Конституції, яка, зокрема, проголошує верхо-венство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ) зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узго-джених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які да-ні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмо-вих та речових доказів, висновків експертів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Кон-венції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різ-ними залежно від характеру рішення. Крім того необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законо-давства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунту-вання, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначене тільки з огляду на конкретні обставини справи ( Проніна проти України, № 63566/00 параграф 23, Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року ).

Відповідно до норм статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна до-вести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодек-сом.

Ураховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду визнає доводи апеляційної скарги представника банку такими, що не заслуговують на увагу, вони не є достатніми, суттєвими для задоволення скарги та скасування правиль-ного судового рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права. Доводи скарги об`єктивно є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, свідчать про суб`єктивну незгоду позивача із висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному судовому рішенні.

Разом із тим суд апеляційної інстанції звертає увагу на необхідність суду першої інстанції виправити власну описку в абзаці першому резолютивної час-тини заочного рішення від 31 липня 2023 року, оскільки дана справа не сто-сується ОСОБА_2 .

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним судом, який переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими дока-зами, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 375 ЦПК України установлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм мате-ріального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК Укра-їни, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у ци-вільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» адвоката Верхогляда Михайла Леонідовича залишити без задоволення.

Заочне рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 31 липня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стяг-нення кредитної заборгованості залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, перед-бачених пунктом другої частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді С. Г. Копаничук

В. В. Оніщук