Провадження № 2/389/503/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

30 жовтня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Берднікової Г.В.,

при секретарі - Чукановій О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Знам`янка Кіровоградської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) в розмірі 64656 грн. 94 коп. та судовий збір в сумі 2684 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх заявлених вимог позивач зазначив, що він як суб`єкт ринку газу з 01 листопада 2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб та є постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до вимог Правил, акцептування публічного договору постачання природного газу побутовим споживачем є повернення Споживачем Постачальнику підписаної заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата Споживачем вартості спожитого природного газу, та/або фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ ВАТ «Кіровоградгаз» та вноситься до особового рахунку Споживача).

Відповідач акцептував договір, фактично споживаючи природний газ та частково сплативши вартість спожитого природного газу.

Позивачем в період з червня 2020 року по квітень 2023 року включно було поставлено природний газ на загальну суму 64656 грн. 94 коп., (з урахуванням проплат відповідачем станом на дату подачі позовної заяви) вартість якого не сплачена відповідачем. В порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/4.3-3668-2023/201210038 від 10 лютого 2023 року, яка залишились незадоволеною відповідачем. Заперечення щодо сплати боргу останнім не надано, борг не сплачено, а тому вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, клопотання про розгляд справи за її участю суду не надходили.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", , має, зокрема, такий вид економічної діяльності як торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний) (а.с.11-12).

Згідно довідки про фінансовий стан споживача - особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 відкритий на ім`я ОСОБА_2 .. Окрім того у довідці зазначено обсяг спожитого газу та тарифи з червня 2020 року по квітень 2023 року. Так, позивачем проведено розрахунок фінансового стану за вказаним вище особовим рахунком, з якого вбачається, що за період з червня 2020 року по квітень 2023 року наявна заборгованість за споживання газу, яка складає 64656 грн. 94 коп. Даний розрахунок відповідачем не оспорювався (а.с.9)

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, свідчить про те, що відповідачу ОСОБА_1 , на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину, належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на адресу ОСОБА_1 направлявся лист-вимога від 10 лютого 2023 року №119/4.3-3668-2023/201210038 про сплату заборгованості за спожитий газ в сумі 95358 грн. 61 коп., який залишено без задоволення (а.с.18).

З відомостей наданих Суботцівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до ст. 629 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" - постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІVвстановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 09.11.2017 року №2189-VIII, який введений в дію з 01.05.2019 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 ст.526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявність правовідносин між позивачем і відповідачем з кореспондуючими цим правовідносинам правами та обов`язками підтверджується діями сторін: позивач здійснював надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (газопостачання), а відповідач отримував і користувався даними послугами. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказані висновки узгоджуються з постановою Верховного Суду від 10.12.2018 року у справі №638/11034/15-ц.

На підставі викладеного, судом встановлено, що всупереч вказаним вище нормам та умовам договору відповідач не виконав взяті на себе зобов"язання та припустився заборгованості за спожитий природний газ у період з період з червня 2020 року по квітень 2023 року в загальній сумі 64656 грн. 94 коп..

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач, як споживач, не виконав передбачені законом зобов`язання, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за спожитий природний газ, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача підлягає стягнення, сплачений ним за подання даного позову до суду судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76-81, 92, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 625, 626, 629, 714, 901, 903 ЦК України, ст.12 ЗУ «Про ринок природного газу», ст.ст.7, 19, 20ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ в сумі 64656 (шістдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят шість) грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», , місцезнаходження: вул. Шолуденка, 1, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомий.

Суддя Г.В. Берднікова