Справа № 214/590/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

14 вересня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ковтун Н.Г.

за участю:

секретаря судових засідань Фартушної Є.К.

представника позивача Домбровської Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу №214/590/23 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Домбровська Євгенія Василівна до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,-

в с т а н о в и в :

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищевказана позовна заява відповідно до якої представник позивача адвокат Домбровська Є.В. просить суд розірвати договір довічного утримання між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладений 27.08.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Н.М., та зареєстрований в реєстрі за № 591, повернувши сторони в первісний стан; зареєструвати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; зняти заборону з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яку було накладено 27.08.2020 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Н.М., за договором довічного утримання, укладеного 27.08.2020ро ку між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстровану в реєстрі заборон за реєстр. № 592 та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що між ОСОБА_1 (Позивач) та її сином ОСОБА_2 (Відповідач), 27.08.2020 року було укладено договір довічного утримання (догляду). Згідно до п. 1 Договору, ОСОБА_1 (Відчужувач) передала у власність ОСОБА_2 , (Набувач) квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .Згідно п. 1.1. Договору, Набувач зобов`язаний забезпечити Відчужувача утриманням довічно, а у разі втрати здоров`я довічно доглядом. Згідно п. 2.1. Договору, Матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись Відчужувачу не пізніше десятого числа місяця, оцінюється сторонами на суму 350,00 грн., за кожний місяць за взаємною згодою. Згідно п. 2.2. Договору, За згодою сторін обов`язок Набувача по наданню Відчужувачу довічного забезпечення визначається у вигляді:Забезпечення житлом шляхом забезпечення безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі;Забезпечення щоденним триразовим калорійним харчуванням;Забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям;Здійснення догляду та надання необхідної допомоги;Надання побутових послуг (прання білизни, тощо);Забезпечення належними лікувальними засобами;Забезпечення за домовленістю потреб у відпочинку (відвідування театрів, тощо).

Отже, відповідно до умов вище зазначеного договору Позивач передала у власність Відповідача квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а Відповідач, в свою чергу, зобов`язався довічно повністю утримувати її, а саме забезпечувати їжею, одягом, ліками, необхідною допомогою, у тому числі з право безкоштовного довічного користування зазначеною квартирою, однак обов`язки за договором Відповідач не виконує, жодним чином не забезпечує належною допомогою ні в матеріальному вигляді, ні в грошовому вигляді.

Відповідач в грудні 2021 року виїхав закордон до Латвії де знаходиться до сьогоднішнього дня, він залишив Позивача разом зі своєю дружиною, вони разом проживали на Змичці в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу.

Після початку війни дружина Відповідача також поїхала за кордон, залишивши Позивача одну, після цього Відповідач зателефонував іншому синові Позивача - ОСОБА_3 , та попросив перевезти Позивача до її квартири, оскільки самостійно вона це зробити не може, так як не може ходити.

ІНФОРМАЦІЯ_3 , син Позивача ОСОБА_3 , перевіз Позивача до її квартири, та почав допомагати їй в догляді, покупати продукти, ліки, засоби гігієни, готувати їжу, натомість Відповідач ніякої допомоги матері не надає, та жодним чином не турбується про її догляд, стан здоров`я, що зобов`язався робити на підставі укладеного договору.

В квітні місяці 2022 року, Позивач була змушена найняти сиділку ОСОБА_4 , яка на даний час здійснює її догляд, дана сиділка оплачується за особисті кошти Позивача та її сина ОСОБА_3 , також за їхні ж кошти закуповується все необхідне для догляду за Позивачем, такі як: їжа, медикаменти, засоби гігієни, одяг та інше. Відповідач жодної допомоги не надає.

Крім цього, Позивач, в грудні 2022 року потрапила до лікарні де, проходила стаціонарне лікування з 03.12.2022 року по 06.12.2022 року, догляд за Позивачем та придбання всього необхідного знову ж таки здійснював її син ОСОБА_3 .

Отже, з огляду на вище викладене, вбачається що Відповідач з грудня 2021 року не виконує взятих на себе зобов`язань згідно умов договору довічного утримання від 27.08.2020 року. Відповідач з грудня 2021 року самоусунувся від виконання обов`язків по догляду та утриманням за Позивачем, матеріальної допомоги не надавав, Позивач була змушена звертатися за допомогою до сторонніх людей та іншого сина, тому для захисту свого порушеного права вона змушена звернутися до суду з даним позовом

Ухвалою суду від 17 березня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. (а.с.29)

Ухвалою суду від 29 травня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. (а.с.42)

В судовому засіданні представник позивача адвокат Домбровська Є.В., позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, пояснила, що після укладання договору довічного утримання, відповідач виїхав за кордон, але організував догляд за позивачем його дружиною, після пономаштабного вторгення рф, дружина відпоідача теж поїхала за кордон, а позивачем опіцкувався інший син. З того часу ніякої допомоги відповідач особисто чи через інших осіб не надає, ніяких перешкод для цього у нього немає. У зв`язку з невиконання Договору довічного утриманн, просит його розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялася належним чином, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив суду, що його брат ОСОБА_2 оформив договір про довічне утримання матері, на протязі року він доглядав за останньою, після чого виїхав за кордон та за ОСОБА_1 почала доглядати його дружина. У березні 2022 року відповідач йому зателефонува та повідомив, що дружина буде також виїжджати за кордон, сказав забрати матір до себе. Після чого брат самоусунувся від допомоги за матір`ю і ОСОБА_3 особисто та за власні кошти займається доглядом за ОСОБА_1 . Ніяких перешкод відповідачу виконувати Договір немає, але він не робить це самостійно чи через інших осіб. Він звертався до нього з цього проиводу, але той уникає розмови.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила суду, що працювала доглядальницею у ОСОБА_1 , близько двох місяців, а саме у червні та липні 2022 року, найняли її ОСОБА_3 та його дружина. ОСОБА_1 особисто їй повідомила , що не хоче спілкуватися з сином ОСОБА_6 та його дружиною. Коли працювала, то жодного разу не бачила ні ОСОБА_2 ні його дружини. Крім того повідомила, що на разі за ОСОБА_1 доглядає її син ОСОБА_7 та його дружина. Вона продовжує спілкуватись з ОСОБА_8 , інколи заходить до неї. Остання про відпоідача взагалі не згадує, увесь доглд здійснює її син ОСОБА_9 та його дружина.

Суд вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 744 Цивільного кодексу України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (Відчужувач) передає другій стороні (Набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно з ч. 1 ст. 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що 27.08.2020 року Між ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання (догляду), зареєстрований в реєстрі за № 591, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбідою Н.М. (а.с.11-12).

Пунктом 1 Договорупередбачено, що ОСОБА_1 (Відчужувач) передала у власність ОСОБА_2 , (Набувач) квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 1.1. Договору, Набувач зобов`язаний забезпечити Відчужувача утриманням довічно, а у разі втрати здоров`я довічно доглядом.

Згідно п. 2.1. Договору, Матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись Відчужувачу не пізніше десятого числа місяця, оцінюється сторонами на суму 350,00 грн., за кожний місяць за взаємною згодою.

Згідно п. 2.2. Договору, За згодою сторін обов`язок Набувача по наданню Відчужувачу довічного забезпечення визначається у вигляді:

?Забезпечення житлом шляхом забезпечення безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі;

?Забезпечення щоденним триразовим калорійним харчуванням;

?Забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям;

?Здійснення догляду та надання необхідної допомоги;

?Надання побутових послуг (прання білизни, тощо);

?Забезпечення належними лікувальними засобами;

?Забезпечення за домовленістю потреб у відпочинку (відвідування театрів, тощо).

Відповідно до п.3.1.2 Договору, Відчужувач має право вимагати розірвання Договору, в разі невиконання або неналежного виконання Набувачем своїх обов`язків за цим Договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої ст. 749 Цивільного кодексу України встановлено обов`язок набувача за договором довічного утримання та передбачено, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечити відчужувача.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем умови договору довічного утримання виконані у повному обсязі.

Як зазначає представник позивача та допитані у судовому засіданні свідки, після укладення договору довічного утримання, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань по виконанню вказаного договору, не виконував свої обов`язки належним чином, а саме з грудня 2021 року набувачвиїхав закордон до Латвії, не купував і не приносив відчужувачу продуктів харчування, одягу, ліків, не допомагав відчужувачу по веденню домашнього господарства, не надавав ніяких коштів.

Згідно із ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, а істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друге сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В силу ч.ч.2.3 ст.653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобов`язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є: як повне невиконання набувачем взятих на себе обов`язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов`язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч. 3 ст.12. ч. 1 ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, покладається саме на відповідача, який надає це утримання.

Відповідач не надав суду жодного доказу щодо виконання ним умов договору довічного утримання від 27.08.2020 року.

Одночасно суд враховує, що відчужувачу за договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину у судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов, при цьому саме відповідач мав би убезпечити себе від подальших претензій відчужувача шляхом ведення відповідного обліку та на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України повинен надати суду докази відсутності цих обставин, на які посилається позивач. Такі висновки щодо застосування положень статей 755, 756 ЦК України узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 509/513/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 755/1226/17-ц та від 06 травня 2020 року у справі № 755/1750/19.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо розірвання договору довічного утримання слід задовольнити, оскільки відсутні докази, щодо належного виконання відповідачем своїх обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

В розумінні ч. 1 ст. 756 ЦК України правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане, оскільки виникнення права власності на квартиру у набувача за договором довічного утримання ні з якою іншою обставиною, як укладенням договору, не пов`язано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Домбровська Є.В., такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 1073,60 грн.

На підставі статями 150, 155, 164, 166, 181-182 СК України та керуючись статтями 2, 12, 81, 89, 258-259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Домбровська Євгенія Василівна до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання від 27.08.2020 року посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Н.М., та зареєстрований в реєстрі за № 591 укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зняти заборону з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яку було накладено 27.08.2020 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Н.М., за договором довічного утримання, укладеного 27.08.2020ро ку між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстровану в реєстрі заборон за реєстр. № 592.

Повернути сторони в первісний стан, визнавши за, ОСОБА_1 право власності на: на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача- адвокат Домбровська Євгенія Василівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3026 від 22.01.2016 року.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 22 вересня 2023 року.

Суддя Н.Г.Ковтун