Справа № 185/7129/23
Провадження № 2/185/2569/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 жовтня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засіданні Преображенської К.О., представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому, заочному судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю СНП-Україна про визнання правочинів оренди земельної ділянки нікчемними, недійсними, неукладеними, стягнення заборгованості з орендної плати
В С Т А Н О В И В
Позивач 25.05.2023 року звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю СНП-Україна про визнання правочинів оренди земельної ділянки нікчемними, недійсними, неукладеними, стягнення заборгованості з орендної плати.
Позивач просить суд:
Стягнути з Товариства з Обмеженою Відповідальністю СНП Україна, кошти визначені сукупністю платежів в частині майбутніх фінансових втрат позивача з урахуванням 0.05% пені за весь період несплати частини орендної плати в розрахунку з 22.03.2023 року по 31.12.2023 року на користь ОСОБА_2 в розмірі 2313.00 гривень з коригуванням розміру стягнення на час набуття законної сили судовим рішенням.
Визнати нікчемним додаткову угоду від 15.06.2015 року до договору оренди земельної ділянки від 30.09.2009 року в зв`язку з відсутністю в правочині істотних умов договору як підстав для перегляду розміру орендної плати, (в разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції).
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що є власником вказаної земельної ділянки. Ухвалою суду від 04.06.2014 року було визнано мирову угоду між нею та відповідачем згідно якої з 01.11.2014 року було припинено дію договору оренди земельної ділянки, укладеного 30.03.2009 року та відповідач повертає земельну ділянку власнику. Проігнорувавши ухвалу суду відповідач продовжив використовувати земельну ділянку за своїм розсудом та уклав з позивачем додаткову угоду 15.06.2015 року до неіснуючого на той час договору оренди земельної ділянки. При цьому орендну плату виплачував у меншому розмірі ніж іншим землевласника, не підвищуючи щорічно розмір цієї плати. Позивач вважає дії відповідача неправомірними і змушений був звернутися до суду.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив його задовольнити. Обґрунтовуючи свої вимоги посилався на обставини викладені в позовній заяві.
Відповідач п`ять раз в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, заяв про розгляд справи без його участі до суду не подавав. Всі повідомлення, які були направлені судом на адресу відповідача він отримав.
Зі згоди представника позивача судом ухвалено розглянути справу у заочному судовому засіданні.
Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.
В судовому засіданні встановлено наступне.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 04.06.2014 року визнана мирова угода. За якою орендар зобов`язувався повернути власнику земельну ділянку по оренді земельної частки (паю) ділянки, укладений 30 березня 2009 року, та припинити його дію з 01 листопада 2014 року.
У 2015 році орендар при виплаті частини орендної плати отримав підпис позивача на додатковій угоді від 15.06.2015 року з обов`язковою виплатою орендної плати не менше ніж 8000 гривень на рік і збільшенням строку користування земельною ділянкою до 31 грудня 2030 року.
В разі відмови власників землі від збільшення строку додаткова угода не підписувалась, орендна плата не підвищувалась, а залишалась на рівні попередньої додаткової угоди.
Відповідач відмовляв позивачу в перегляді розміру орендної плати без збільшення строку дії договору оренди. Даний проект угоди не був підписаний позивачем розмір орендної плати не був переглянутий та збільшений.
Додаткова угода від 15.06.2015 року складена орендарем та підписана сторонами, посилається на договір оренди від 30 березня 2009 року, який припинив свою дію за Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 04.06.2014 року якою визнана мирова угода та набрала законної сили.
Посилання в додатковій угоді від 15.06.2015 року на договір оренди від 30 березня 2009 року який припинив свою дію за судовим рішенням суперечить нормам договірних правовідносин тому що посилається на правочин який закінчив свою дію тому правочин у вигляді додаткової угоди який має бути невід`ємною частиною скасованого судом правочину має бути визнаний недійсним та не укладеним.
Відповідно до Закону України «Про оренду землі» Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Відповідно до абзацу 6 частини другої статті 25 «орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку».
Відповідно до норм викладених в типовому договорі оренди землі перегляд орендної плати можливий за підстав зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції. Закон вимагає додержуватись встановлених норм. Це означає що договір оренди землі складений відповідачем повинен обов`язково мати підстави про перегляд чи збільшення орендної плати в разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції.
Внесення даних норм про перегляд чи збільшення орендної плати в разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції до договору обов`язкове. Відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язок на складання договору оренди земельної ділянки по продовженню строку права користування землею тобто оренди покладається на сторону орендатора.
Відсутність в правочині договорі оренди земельної ділянки чи додатковій угоді пункту з підстав (в разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції) для підвищення, перегляду орендної плати, не позбавляє позивача на право перегляду розміру орендної плати за законних підстав (в разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції) та отримання справедливого розміру орендної плати.
В 2017 році орендар вимагав підписати додаткові угоди по продовженню строку оренди до 2032 року, в 2018 році по продовженню строку оренди до 2034 року в 2020 році по продовженню строку оренди до 2035 року в 2021 році по продовженню строку оренди до 2036 року, на підставі того, що орендар страхує себе від подальших збитків в разі закінчення строків оренди землі. В зв`язку з чим ті орендодавці, які не підписують додаткових угод на продовження строку орендної плати будуть отримувати розмір оренди який прописано в попередній додатковій угоді.
Це є не виконанням вимог для складання договорів оренди землі відносно вимог визначених в типовому договорі в частині перегляду розміру орендної плати порушенням прав орендаря, (в разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції) порушення Українського земельного законодавства.
Позивач відмовлявся від збільшення строку договору орендної плати протягом 2017-2021 років та вимагав підвищення орендної плати але орендар відмовлявся проводити підвищення орендної плати, і свою відмову по підвищенню орендної плати орендар пояснював страхуванням власних збитків в перспективі втратити через кілька років дані земельні ділянки.
Страхування власних збитків орендарем не може вважатись поважною обставиною для зменшення плати за користування земельною ділянкою.
В зв`язку з тим, що відповідач відмовляється підвищувати орендну плату у відповідності з законними нормами з`явились підстави для припинення правовідносин. Не виплату коштів в вигляді страховки своїх збитків за рахунок орендодавця, суд вважає не виплатою частки орендної плати, що також являється не належними діями орендаря по відношенню до орендодавця і вважається порушенням прав орендодавця.
З дня отримання орендарем поштового відправлення відповідачем не було вчинено жодної дії на проведення перемовин для вирішення розбіжностей в угодах між сторонами. Відповіді від нього, позивач не отримав.
Небажання орендаря спілкуватись з орендодавцем та офіційно обговорювати можливість змін умов договору оренди є неправомірними діями з боку орендаря.
Суд вважає, що орендар поступає відносно позивача недобросовісно, порушує її права на вільне володінням своїм майном та отримання справедливої орендної плати.
В судовому засіданні перевірено розрахунки надані позивачем коштів недоплаченої орендної плати з 2017 по 2021 рік з урахування пені за весь період. Суд дійшов висновку про те, що розрахунки проведено правильно з урахуванням вимог діючого законодавства.
Орендарем на заяву позивача про припинення договору не надано відповіді. Про те орендар не заперечив проти дострокового розірвання договору оренди землі, що підтверджується відсутністю відповідного листа-заперечення.
Суд розцінює залишення її пропозиції про розірвання договору оренди землі без відповідей, як небажання спілкуватись та відмову відповідача від добровільного виконання забов`язань визначених законом для сторін договору.
Таким чином, орендарем вчинено конклюдентні дії, які полягають у тому, що отримавши претензію, пропозицію від позивачки про припинення правовідносин, відповідач не заперечив щодо розірвання договору оренди землі, не запропонував внесення інших істотних умов та не надав жодних інших законних заперечень. Не надавши згоди чи заперечення, не вчинивши зазначених дій відповідач по справі по суті згодився на припинення правовідносин.
Формою волевиявлення може бути не тільки реальна активна поведінка, а й бездіяльність. Волевиявлення виявляється в діях орендаря або належним чином уповноважених представників. Юридичне значення може надаватися в деяких випадках не тільки прямому волевиявленню, а й непрямому (т. з. конклюдентному), в якому воля суб`єкта виражається не безпосередньо, а через такі дії (або бездіяльність), які дають змогу з безперечністю встановити її зміст і спрямованість.
В спірних правовідносинах, як приписи законодавства, так і умови договору оренди, встановлювали можливість реалізації зазначеного принципу шляхом висловлення заперечень щодо дострокового розірвання договору. Звернення до орендаря про дострокове розірвання договору земельної ділянки за згодою сторін з актом приймання-передачі, внаслідок висловлення учасником правовідносин волевиявлення у формі дії, тоді як відсутність заперечень щодо дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки та відповідної вимоги про повернення землі засвідчує згоду орендаря, що відповідає приписам ст. 205 ЦК України.
Відповідно до норм законодавства перегляд орендної плати можливий за підстав для зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції.
Відповідачем по справі проводились перерахунки та підвищення розміру орендної плати за наслідками збільшення тарифів, підвищення цін та інфляції відносно тих орендодавців які погоджувались на збільшення строків оренди на протязі 2017-2021 років.
Позивач вважає, що відмова відповідача проводити перемовини щодо зміни розміру орендної плати в наслідок об`єктивних обставин «збільшення тарифів підвищення цін та інфляції» це порушення її прав на отримання законних прибутків від свого майна.
Суд вважає, що відмова відповідача проводити підвищення орендноїплати є порушенням її права вільно володіти та користуватись своєю власністю. Не сплата в повному обсязі орендної плати на рівні інших орендодавців, примушення до підписання договору чи додаткових угод на збільшення строку договору оренди, це є неповага до її прав та дискримінація.
З огляду на викладене вище слід зазначити, що подібні дії мають ознаки непрямої дискримінації, по відношенню до позивачки, регламентовані положеннями Закону України від 06 вересня 2012 року № 5207-УІ «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні.
В зв`язку з тим, що ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 04.06.2014 року по справі 185/1023/14-ц договір оренди від 30.09.2009 року підлягає зняттю з реєстрації тобто є не чинним, то всі додаткові угоди які були додатками до даного договору оренди також є недійсними адже складені з посиланням на даний договір оренди.
Рішення суду про визнання мирової угоди та припинення дії договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01.002:0495 від 30.09.2009 року тобто недійсним не було оскаржено та набрало законної сили.

З цього випливає те, що орендар не виконав судове рішення не віддав земельну ділянку та шляхом неправомірного укладення незаконних додаткових угод, незаконно користується земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0495.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Усвідомлюючи, що встановлення даних обставин позбавляє його права на подальше використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0495 відповідач по справі уникає будь якого спілкування з позивачем.

На думку суду це робиться з метою затримки часу для формального встановлення фактів порушення прав ОСОБА_2 та фактичного позбавлення можливості користування відповідачем даною земельною ділянкою.

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Порушення цих вимог тягне за собою недійсність вчиненого правочину.

Нікчемними за законом вважаються правочини що вчинені: якщо своєю суттю порушують публічний порядок (стаття 228 ЦК України). Частина перша цієї статті встановлює, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги, щодо відповідності правочину(або їх частини) інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

Суд дійшов висновку про те, що додаткову угоду від 15.06.2015 року до договору оренди земельної ділянки від 30.03.2009 року слід визнати недійсною. На думку суду додаткове визнання вказаної угоди нікчемною не потрібне і в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Стороною відповідача не вчинені дії, що до забезпечення своєї участі в перемовинах, що до необхідності внесення істотних умов до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0495 по вчасному перегляду орендної плати в разі в разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції.

Відмова в проведені перемовин по розірванню договору оренди та підвищені орендної плати за ініціативою позивача вказує на небажання відповідача усунути недоліки в правочині, який порушує публічний порядок (права позивача на існування істотних умов в договорі по перегляду орендної плати в разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції).

Розрахунок індексації орендної плати розраховується за формулою: [орендна плата з урахуванням індексації] = [орендна плата] х [сукупний індекс споживчих цін] /100%. Де: [Орендна плата] - сума орендної плати, яка підлягає індексації, сукупний індекс споживчих цін] - добуток щомісячних індексів за відповідний період.

Індексація орендної плати у сумі 8000.00 грн. Сукупний індекс споживчих цін = 218,674% (за період січень 2016 - серпень 2023). [Орендна плата з урахуванням індексації] = 8 000,00 грн. (орендна плата) х 218,674% (сукупний індекс споживчих цін) / 100% = 17493,92 грн. [Сума індексації] = 17493,92 грн. (орендна плата з урахуванням індексації) - 8 000,00 грн. (орендна плата) = 9 493,92 грн. Таблиця результату Орендна плата: 8000,00 грн., базовий місяць: грудень 2015 р.

Період індексації січень 2016 грудень 2023 р. (включно). Місяці індексації січень 2016 - серпень 2023 періоді (включно): кількість місяців: 92 місяці. Сукупний індекс 218,674% споживчих цін. Сума індексації:9493,92 грн. Орендна плата 17493,92 грн. з урахуванням індексації: Розрахунок індексації орендної плати

Індексація орендної плати у сумі 17062,00 грн. х 102,498% (сукупний індекс споживчих цін) /100% = 17 488,21 грн. - 17 062,00 грн. = 426,21 грн.

Таблиця результату. Орендна плата: 17 062,00 грн. Базовий місяць:грудень 2022 р. Період індексації січень 2023 - грудень 2023 р. (включно).

Місяці індексації січень 2023 - серпень 2023 періоді (включно): кількість місяців: 8 місяців.

Індексація орендної плати у сумі 12251,00 грн. х 110,015% /100% = 13 477,94 грн. - 12 251,00 грн. (орендна плата) = 1 226,94 грн.

Таблиця результату. 12251,00 грн. Грудень 2020 січень 2021 - грудень 2021 січень 2021 - грудень 2021 12 місяців Щомісячні індекси споживчих цін: 1226,94 грн. 13477,94 грн.

13477,00 грн. (орендна плата) х 126,603% (сукупний індекс споживчих цін) / 100% = 17 062,29 грн. - 13 477,00 грн. (орендна плата) = 3 585,29 грн.

Таблиця результату

13477,00 грн. Грудень 2021 Січень 2022 - Грудень 2022 Січень 2022 - Грудень 2022 12 місяців 126,603%

3585,29 грн. 17 062,29 грн.

Індексація орендної плати у сумі 11669,00 грн.

[Сукупний індекс споживчих цін] = 104,992% (за період січень 2020 - грудень 2020)

11669,00 грн. х 104,992% / 100% = 12251,52 грн.- 11 669,00 грн. = 582,52 грн.

Таблиця результату: 669,00 грн. грудень 2019 січень 2020 - грудень 2020 січень 2020 - грудень 2020, 12 - 104,992%. 582,52 грн. 12 251,52. грн.

Індексація орендної плати у сумі 10217,00 грн. х 109,777% (сукупний індекс споживчих цін) /100% = 11215,92 грн.

11215,92 грн. - 10 217,00 грн. = 998,92 грн.

Таблиця результату 10217,00 грн.

Грудень 2017 Січень 2018 - Грудень 2018 Січень 2018 - Грудень 2018р. 12 місяців

Індексація орендної плати у сумі 11215,00 грн. х 104,054% (за період січень 2019 - грудень 2019). 11215,00 грн. х 104,054% /100% = 11669,66 грн. - 11215,00 грн. = 454,66 грн.

Таблиця результату

11215,00 грн. Грудень 2018 Січень 2019 - Грудень 2019 Січень 2019 - Грудень 2019

12 місяців. 104,054% 454,66 грн. 11669,66 грн.

Індексація орендної плати у сумі 8988,88 грн. х 113,669% (за період січень 2017 - грудень 2017)

[Орендна плата з урахуванням індексації] = 8 988,88 грн (орендна плата) х 113,669% (сукупний індекс споживчих цін) / 100% = 10 217,57 грн

[Сума індексації] = 10 217,57 грн (орендна плата з урахуванням індексації) - 8 988,88 грн. (орендна плата) = 1 228,69 грн

Таблиця результату

8 988,88 грн Грудень 2016

Січень 2017 - Грудень 2017 Січень 2017 - Грудень 2017 12 місяців Щомісячні індекси споживчих цін:

Індексація орендної плати у сумі 8988,88 грн. х 113,669% (сукупний індекс споживчих цін) / 100% = 10 217,57 грн.

[Сума індексації] = 10217,57 грн. (орендна плата з урахуванням індексації) - 8988,88 грн. (орендна плата) = 1228,69 грн.

Таблиця результату

8 988,88 грн. Грудень 2016 Січень 2017 - Грудень 2017 Січень 2017 - Грудень 2017 12 місяців.

Індексація орендної плати у сумі 8000,00 грн. [Сукупний індекс споживчих цін] = 112,361% (за період січень 2016 - грудень 2016). 8000,00 грн. (орендна плата) х 112,361% (сукупний індекс споживчих цін) /100% = 8988,88 грн. 8988,88 грн. - 8000,00 грн. = 988,88 грн. Сума індексації:988,88 грн. Орендна плата з 8988,88 грн. урахуванням індексації: 10217,57 грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України витрати на судовий збір в сумі 1073.60 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.263, 264, 265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю СНП-Україна про визнання правочинів оренди земельної ділянки нікчемними, недійсними, неукладеними, стягнення заборгованості з орендної плати задовольнити частково.

Визнати недійсною додаткову угоду від 15.06.2015 року до договору оренди земельної ділянки від 30.03.2009 року з кадастровим номером :01:002:0495 між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з Обмеженою Відповідальністю СНП Україна ().

Скасувати державну реєстрацію зазначеного Правочину у вигляді додаткової угоди від 15.06.2015 року до договору оренди від 30.03.2009 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0495 між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з Обмеженою Відповідальністю СНП Україна ().

Стягнути з Товариства з Обмеженою Відповідальністю СНП Україна (), кошти визначені сукупністю платежів в частині майбутніх фінансових втрат позивача з орендної плати за 2023 рік в розмірі 18000.00 гривень.

Стягнути з Товариства з Обмеженою Відповідальністю СНП Україна (), кошти визначені сукупністю платежів в частині майбутніх фінансових втрат позивача з урахуванням 0.05% пені за весь період несплати частини орендної плати в розрахунку з 22.03.2023 року по 31.12.2023 року на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 2313.00 гривень з коригуванням розміру стягнення на час набуття законної сили судовим рішенням.

Визнати не підвищення Товариством з Обмеженою Відповідальністю СНП - Україна () розміру орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0495 з 2017 рік по 2021 рік порушенням прав позивача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на перегляд розміру орендної плати за законних підстав (в разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції) та порушенням права на отримання справедливого розміру орендної плати.

Визнати невнесення Товариством з Обмеженою Відповідальністю СНП Україна () умов по перегляду розміру орендної плати (в разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції) до правочинів оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0495 не виконанням вимог визначених в типовому договорі оренди, порушенням прав позивача та недобросовісним, відношенням відповідача до позивача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягнути з Товариства з Обмеженою Відповідальністю СНП Україна (), кошти в розмірі недоплати орендної плати з 2017 по 2022 рік на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 31000.00 гривень.

Стягнути з Товариства з Обмеженою Відповідальністю СНП Україна (), кошти пені в розмірі 0.05% за весь період несплати частини орендної плати з 01.01.2018 року по 18.04.2023 року на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 11948.00 гривень.

Стягнути з Товариства з Обмеженою Відповідальністю СНП Україна () на користь держави судовий збір в сумі 1073.60 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 31 жовтня 2023 року.

Суддя: В. О. Головін