Ухвала

25 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 376/103/18

провадження № 61-12175св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та як правонаступник ОСОБА_4 , про визнання майна особистою приватною власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Соколової В. В., Нежури В. А., Поліщук Н. В., від 11 липня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та як правонаступник ОСОБА_4 , про визнання майна особистою приватною власністю.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 12 лютого

2018 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 .

Постановою Апеляційного суду Київської області від 12 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 12 лютого 2018 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Апеляційного суду Київської області від 12 липня 2018 року залишено без змін.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 09 листопада

2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на 19/100 частин житлового будинку

АДРЕСА_1 , загальною площею 506,2 кв. м, житловою площею 260,1 кв. м, з відповідною частиною господарських будівель і споруд.

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 89,5 кв. м, житловою площею 56,10 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами.

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :01:037:0050 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на

АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0,2380 га, з кадастровим номером :01:037:0049 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на

АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на нежитлову будівлю на АДРЕСА_3 , загальною площею 1 567, 6 кв. м.

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на 33, 334 % статутного капіталу ТОВ «Калина», .

Постановою Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Сквирського районного суду Київської області від 09 листопада 2022 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

11 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року та залишити в силі рішення Сквирського районного суду Київської області від 09 листопада 2022 року.

Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду заявниця зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених

у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі

№ 468/2121/14-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 191/405/15-ц,

від 30 січня 2019 року у справі № 520/17508/15-ц, від 22 січня 2020 року

у справі № 711/2302/18, від 24 січня 2020 року у справі № 546/912/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та як правонаступник ОСОБА_4 , про визнання майна особистою приватною власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року призначити до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович