Справа № 523/505/23
Провадження №2/523/3519/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"24" жовтня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.

за участю секретаря - Славинського А.Ю.

представника позивача адвоката Макаренко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», за участю третіх осіб без самостійних вимог: Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами в яких просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса від 07.10.2019р., реєстровий номер 2689, вчинений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

Вимоги обґрунтовані тим, що позивачці стало відомо про вчинення зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса, за яким приватним виконавцем було відкрите виконавче провадження. Позивачка вважає, що вчинений виконавчий напис нотаріуса є незаконним й безпідставним, за відсутності всіх необхідних документів, визначених Законом, якими підтверджується безспірність заборгованості. Нею не було отримано вимоги про усунення порушень за кредитом. Заборгованість встановлена у виконавчому написі нотаріуса є спірною, а наданий АТ КБ «Приват Банк» розрахунок не підтверджений належними доказами. Нарахована виконавчим написом заборгованість була стягнута з порушенням строку в межах якого може бути її стягнуто. Зважаючи на викладене позивач просить позов задовольнити.

АТ КБ «Приват Банк» не направило до суду відзив та/або заперечення на позовні вимоги.

Залучені до участі у справі треті особи без самостійних вимог не надали суду письмових пояснень.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді 15.05.2023р. було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.09.2023р. було закрито підготовче провадження у справі з призначенням розгляду справи за участю сторін.

ІІІ. Позиції сторін.

Представник позивачки адвокат Макаренко О.А. направив до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи за їх відсутності.

АТ КБ «Приват Банк» не забезпечило участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Приватний нотаріус Бондар І.М. та Лібін В.В. у призначене судове засідання не з`явились без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

За письмовою згодою представника позивачки, за відсутності відзиву на позовну заяву та в зв`язку з неповажною неявкою представника відповідача у судове засідання, розгляд справи проведений в заочному порядку.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Так, матеріалами справи встановлено, що 05.09.2008р. між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 1/088N9RД, за умовами якого останній отримав кредит на споживчі цілі у сумі 60 000,00 доларів США зі сплатою 18,0 % річних та терміном повернення до 04.08.2018р.

05.09.2008р. на забезпечення виконання умов кредитного договору в іпотеку АТ КБ «Приват Банк» з боку ОСОБА_1 передано будинок АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки.

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, 11.11.2009 року АТ КБ «Приват Банк» звернулось до ОСОБА_2 із вимогою про виконання грошових зобов`язань протягом 5 календарних днів із дати отримання цієї вимоги у розмірі заборгованості, яка становить 58 411,22 доларів США за тілом кредиту, 9 678,45 доларів США за процентами, 1006,87 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання.

За зверненням АТ КБ «Приват Банк», 25.01.2010р. Скадовським судом Херсонської області у справі №2-66/10 було постановлено заочне рішення за яким в рахунок заборгованості за кредитним договором № 1/088N9RД від 05.09.2008р. було звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_1 .

Також, рішенням Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 14.10.2010р. у справі № 2-8318/2010 були задоволені позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк». Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (поручителя) на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № 1/088N9RД від 05.09.2008р. у розмірі 579 735,45грн.

07.10.2019р. АТ КБ «Приват Банк» звернулось до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. із заявою про вчинення виконавчого напису, надавши засвідчену виписку з особового рахунку боржника, вимогу про усунення порушень кредитного договору, розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв`язку, що свідчить про відсутність порушень вимог, передбачених статтею 35 Закону України «Про іпотеку» з боку АТ КБ «Приват Банк».

Із вказаної письмової вимоги про усунення порушень, АТ КБ «Приват Банк», було нараховано суму заборгованості позичальника за кредитним договором № 1/088N9RД від 05.09.2008р., яка станом на 07.08.2019р. становила 563 832, 59 доларів США. Стягнення здійснюється за період із 21 жовтня 2017 року до 21 жовтня 2020 року.

07.10.2019 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинила виконавчий напис № 2869, за яким запропонувала звернути стягнення на будинок АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 1/088N9RД від 05.09.2008р. в розмірі 536 983,42 доларів США у тому числі: заборгованість за кредитом 58 374,64 доларів США; заборгованість за відсотками 162 271,20 доларів США; 316 337,58 доларів США пеня. Строк, за який проводиться стягнення, - десять років одинадцять місяців два дні, а саме з 05.09.2008р. до 07.08.2019р.

Відомості про відкриття виконавчого провадження при примусове виконання виконавчого напису від 07.10.2019р. № 2869 матеріали справи не містять та такі не надані сторонами по справі.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (тут і далі - у редакції, чинній на час вчинення нотаріальної дії) та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172».

У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

У постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 204/4071/14 (провадження № 61-360св18), від 09 лютого 2022 року у справі № 547/210/20 (провадження № 61-16834св21) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постановах від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження №14-278гс18).

Обґрунтовуючи підстави позову, ОСОБА_1 посилається на те, що виконавчий напис вчинений із порушенням закону, оскільки нотаріус не переконався в безспірності боргу та порушив вимоги щодо строків в межах якого проведено стягнення.

Як було встановлено та зазначено судом 05.09.2008р. між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 1/088N9RД, за умовами якого останній отримав кредит на споживчі цілі у сумі 60 000,00 доларів США зі сплатою 18,0 % річних та терміном повернення до 04.08.2018р.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.3.3 вказаного кредитного договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати відсотків, виконання інших зобов`язань за договором у повному обсязі. При цьому, згідно ст.212, 611,651 ЦК України, по зобов`язаннях, терміни виконання яких не наступили, термін вважається , що наступив згідно дати, вказаної в повідомленні. В цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, відсотки за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за даним договором.

Внаслідок неналежного виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_2 , реалізуючи своє право на погашення заборгованості у повному обсязі, АТ КБ «Приват Банк» 11.11.2019р. направило на ім`я ОСОБА_2 повідомлення у якому вимагало не пізніше 5 календарних днів повернути суму кредиту в повному обсязі, а також нараховані проценти та штрафні санкції.

Крім того, АТ КБ «Приват Банк» через рішення судів (рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25.01.2010р. у справі №2-66/10; рішення Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 14.10.2010р. у справі № 2-8318/2010) в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору звернуло стягнення на предмет іпотеки та стягнуло на свою користь в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 579 735,45грн.

Тобто, кредитор АТ КБ «Приват Банк» реалізувало своє право на дострокове стягнення заборгованості за кредитом шляхом звернення до позичальника з вимогою (повідомленням) від 11.11.2009р. про погашення кредиту у повному обсязі та сплати процентів за час фактичного користування кредитом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням суду про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Звернувшись у 2009 році з повідомленням до позичальника ОСОБА_2 про повернення усієї заборгованості за кредитним договором, Банк змінив строк виконання зобов`язання на 2009рік, а тому нарахування процентів після цієї дати є безпідставним.

Відповідно до наданого Банком нотаріусу розрахунку проценти нараховувались після 2009 року і нотаріусом запропоновано звернути стягнення в рахунок погашення процентів за користування кредитними коштами за період після 2009р., зокрема до 07.08.2019р.

Аналогічні обґрунтування стосуються і безпідставно нарахованої приватним нотаріусом у виконавчому написі суми пені в період після 11.11.2009р. до 07.08.2019р.

Також, враховуючи зазначені вище обставини, на час вчинення виконавчого напису минуло три роки з дня виникнення у АТ КБ «Приват Банк» (2009р.) право вимоги по кредитному договору №1/088N9RД від 05.09.2008р., а відтак в силу ст. 88 Закону України «Про нотаріат» у приватного нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису відносно боржника в частині нарахування суми боргу по кредиту за десять років одинадцять місцяців два дні. При цьому приватний нотаріус вчиняючи виконавчий напис в частині нарахування суми пені за вказаний вище період залишив поза увагою, що позовна давність для стягнення пені, у відповідність до частини другої статті 258 ЦК України, встановлюється в один рік.

Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином як у безспірності розміру заборгованості, з метою погашення якої запропоновано звернути стягнення за виконавчим написом, так і у самому розмірі такої заборгованості.

Встановлення наведених фактів є достатньою правовою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на вказані вище встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази є належними, допустимими, а у своїй сукупності достатніми для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 07.10.2019р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., за реєстровим № 2869.

VІ. Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 228, 229, 247, 263, 265, 280-283, 354, ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 07.10.2019р., зареєстрованого за реєстровим номером 2869.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 992,40грн.

Відомості про учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , іпн: НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2

Відповідач:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», , м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Треті особи:

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, АДРЕСА_3

ОСОБА_2 , іпн: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем та третіми особами до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 24 жовтня 2023р.

Суддя