Провадження № 2/161/3446/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - Крупінської С.С.,

при секретарі судових засідань Лесько Б.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування заявлених вимог позивач у позовній заяві зазначає, що 15.12.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 5223163 про надання споживчого кредиту. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 18700,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку.

В свою чергу відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.

18.04.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф, за яким ТОВ «Авентус Україна» відступив право грошової вимоги за кредитним договором до відповідача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору не сплачена і становить: 18700 грн. - тіло кредиту та 22716,30 грн. - нараховані проценти, а всього 41416,30 грн., які позивач за відступлення права вимоги просить стягнути з відповідача на його користь, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн..

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 16.08.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Представник відповідача ОСОБА_2 надав суду відзив в якому просив відмовити в задоволенні позову.Зазначив. що із розрахунку заборгованості неможливо встановити порядок нарахування заборгованості за кредитним договором. Крім того вказав що загальні витрати за кредитом за стандартною ставкою за весь час користування кредитом(у тому числі тіло креди у відсотки комісії та інші платежі) становлять 26871.90 грн. Тому з доданих документів неможливо встановити що заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором саме в розмірі 41416.30 грн. Якщо керуватись умовами кредитного договору та паспортом кредиту максимальна сума нарахованих відсотків могла бути 8171.90 грн. а за мінусом сплачених 2510 грн.має становити 5661.90 грн. тому визнає позовні вимоги в розмірі 18700 грн. тіло кредиту та 5661,90 грн. відсотки за користування коштами. Крім того, просив зменшити розмір витрат на правову допомогу до 2000 грн.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.12.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 5223163 про надання споживчого кредиту. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 18700 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку, строк кредиту 23 днів, тобто до 07.01.2022 року, а відповідач зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у термін встановлений Договором (знижена процентна ставка 1,90% в день) (а.с.39-43).

З таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит вбачається, що 18700 грн. тіло кредиту, 6128,93 грн. проценти за користування кредиту (а.с.44).

Дату повернення кредиту вказано в графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору.

07.01.2022 р. відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись п.4.3 кредитного договору кредитний договір було автопрологовано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль.

31.05.2022 р. відповідач здійснила на рахунок кредитора частково оплату процентів в розмірі 2510 грн.

Пп. 3 п. 5.1 Кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди позичальника.

18.04.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу№ 18-04/23-Ф, згідно з підпунктом 1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.32-37).

Згідно з витягом з реєстру боржників, Додатку №1 до Договору факторингу № 18-04/2023 від 18.04.2023 року ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 5223163. Загальна сума заборгованості становить 41416,30 грн.(а.с.37).

В порушення Умов кредитного договору відповідач не сплачувала грошові кошти в рахунок погашення кредиту та процентів.

У зв`язку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем за зазначеним договором станом на 07.08.2023 року становить у розмірі 18700 грн. - тіло кредиту та 22716,30 грн. - нараховані проценти, а всього на суму 41416,30 грн.(а.с.47-53).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З доданої Банком до позовної заяви виписки з карткового рахунку вбачається, що відповідач частково погашала кредит, про що остання не заперечує у поданому її представником відзиві. Відповідач не заперечує отримання від позивача коштів за тілом кредиту та наявність заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18700 грн. Враховуючи неповернення відповідачем вказаних коштів банку та визнання у цій частині позову відповідачем, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується нарахованих відсотків суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Однак із наданого розрахунку заборгованості неможливо встановити порядок нарахування заборгованості за кредитним договором.

Згідно п.1.3-1.5 кредитного договору сума кредиту становить 18700 грн. Строк кредиту 23 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день.

З таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит вбачається що якщо споживачем не будуть виконані умови договору для отримання зниженої проентної стави розміри платежів що зазначені в графіку платежів будуть перераховані за стандартною проентною ставкою в зв`язку з чим будуть мати наступні значення: сума платежу за розрахунковий період складе 26871.90 грн. проенти за користування кредитом складуть 8171.90 грн. реальна річна процентна ставка складе 31433.37% рчних; загальна вартість кредиту складе 26871.90 грн.

Відповідно до п.4 паспорту кредиту орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за зниженою ставкою за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 26871,90 грн. (а.с.54-56).

Тому суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками по кредитному договору № 5223163 від 15.12.2021 року в розмірі 17054 грн. немає.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З ст. 79 ЦПК України вбачається, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи

Вказане вище узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Відповідно до частини 5 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Такий правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до виновку про те, що боржник належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, тому з відповідача слід стягнути в користь позивача 26871,90 грн. з яких: 18700 грн. тіло кредиту та 8171,90 грн. проценти визначені в Паспорті споживчого кредиту.

Що стосується витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне.

За правилами ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору № 10/07-2023 про надання правової допомоги від 10.07.2023 року укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М.., ордер адвоката на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію звіту від 02.05.2023 року про надання правової допомоги згідно договору № 07/07-2022 від 07.07.2022 року, рахунок на оплату по замовленню № 742/02/08 від 02.08.2023 року, копію платіжної інструкції №815 від 02.08.2023 року про оплату ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» послуг адвоката Столітнього М.М. згідно р/ф № 742/02/08 від 02.058.2023 року у розмірі 10000 грн.

Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ступінь складності справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що враховуючи характер спору, участь адвоката у справі, керуючись ч.5 ст.137 ЦПК України та часткове задоволення позову суд зменшує розмір витрат на правничу допомогу до 2000 грн. Такий розмір витрат буде відповідати критеріям, передбаченим ч.4 ст.137 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України судовий збір у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже з відповідача в користь позивача слід стягнути 2233,61 грн. сплаченого судового збору (26871,90*2147,20:41416,30).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 142, 263-265, 268, 273, 280, 288, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за Кредитним договором № 5223163 від 15.12.2021 року в розмірі 26871 (двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят одну) грн. 90 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1393 (одна тисяча триста дев`яносто три) грн. 15 коп та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст України», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, оф. 118/2.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду виготовлено 12.10.2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська