КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року, постановлену під головуванням судді Колесника О.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Міністерство юстиції України, Публічного акціонерного товариства «Астра Банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товарної біржі «Електронні торгові системи», ОСОБА_3 , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, та визнання недійсними результатів електронних торгів, -

встановив:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, та визнання недійсними результатів електронних торгів, у якому просить суд визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на частину однокімнатної квартири, загальною площею 39,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати недійсними результати проведення електронних торгів, оформлених протоколом електронних торгів №UA-EA-2018-07-16-000021-b від 24 липня 2018 року щодо лоту F11G28047-Найменування активів (майна) лоту (склад лоту): Нерухомість: Квартира, однокімнатна, загальною площею 39,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані особи відсутні.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Міністерство юстиції України, Публічного акціонерного товариства «Астра Банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товарної біржі «Електронні торгові системи», ОСОБА_3 , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, та визнання недійсними результатів електронних торгів.

Зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Дарницького районного суду міста Києва 25 000,00 гривень для забезпечення можливого відшкодування витрат ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу.

Визначено ОСОБА_1 строк для внесення суми, визначеної в цій ухвалі, на депозитний рахунок суду п`ять днів від отримання ухвали. Попереджено ОСОБА_1 , що в разі невнесення у строк та повної суми коштів у забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, що визначені в цій ухвалі, суд за клопотанням відповідача має право залишити позов без розгляду.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що між відповідачем ОСОБА_3 та адвокатом Федоровою С.В. укладено договір про надання правової допомоги від 27 січня 2023 року. Укладений договір не містить всіх необхідних для договорів цього виду істотних умов та має рамочний характер, який не дозволяє встановити співмірність витрат на послуги адвоката.

Вказує, що укладений договір не містить конкретного переліку наданих послуг, а також цін за ці послуги.

Незважаючи на наявність договору про надання правової правничої допомоги, відповідач ОСОБА_3 самостійно здійснює представництво своїх інтересів в суді, що, на думку позивачки, дає підстави уважати відповідний договір удаваним з метою створення позивачці перешкод у доступі до правосуддя.

Мотивуючи наведеним, просить суд зменшити визначене ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу та встановити у розмірі 0,00 гривень або у співмірному розмірі з урахуванням конкретних обставин справи.

19 вересня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Федорової С.В., яка діє в інтересах ОСОБА_3 .

Посилається на необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Вказує, що ЦПК України чітко визначено, за яких обставин суд може застосувати заходи забезпечення судових витрат. При цьому обставини, які дозволили Дарницькому районному суду м. Києва застосувати до ОСОБА_1 заходи забезпечення судових витрат, були підтверджено відповідними доказами, спростування яких відсутнє в апеляційній скарзі.

В обґрунтування підтвердження зловживання правами посилається на результати розгляду цивільної справи № 753/8506/19.

Вказує, що 13 вересня 2021 року Дарницький ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрив виконавче провадження №966784219 щодо примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року у справі №9753/8506/19 ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про позбавлення права користування жилим приміщенням, сума стягнення за яким становить 784,08 грн. 12 січня 2022 року Дарницьким ВДВС у місті Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункт 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

В свою чергу відповідно до відомостей з ЄДРРПНМ у ОСОБА_1 відсутнє на праві власності будь-яке нерухоме майно.

Відтак уважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 , розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення судових витрат, суд першої інстанції взяв до уваги переконливість доводів представника відповідача, викладених у клопотанні з урахуванням позовних вимог позивача та відповідності вказаних вимог обставинам, викладеним у їх обґрунтування.

Перевіривши матеріали справи та матеріали поданого клопотання, суд вказав, що витрати відповідача на правничу допомогу по оплаті гонорару адвокату можуть скласти суму у розмірі 25 000,00 гривень.

Відповідно до частини першої статті 135 ЦПК України суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Частиною 4 статті 135 ЦПК України визначено, що як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо: 1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або 2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Крім того, таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Згідно з частиною 5 статті 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини 4 статті 137, частини 7 статті 139 та частини 3 статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

Таким чином, склад та розміри витрат, пов`язаних з правничою допомогою, входять до предмета доказування у справі та на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані підтверджуючі документи.

Вирішуючи питання про забезпечення судових витрат відповідача, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи, не дотримався усіх умов, викладених у частини 4 статті 135 ЦПК України у їх сукупності.

Звертаючись до суду з клопотанням про забезпечення витрат на правову допомогу, відповідач посилався на подачу позивачкою завідомо безпідставного позову чи іншого зловживання правом.

Зазначає, що у провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебувала цивільна справа №753/14104/18 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Дельта Банк", Товарні біржі "Електронні торгові системи", третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 13 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В подальшому, ОСОБА_1 звернулась до Київського апеляційного суду із апеляційною скаргою на вказане судове рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 січня 2022 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою закрито.

Звертає увагу, що вказаним судовим рішенням не було установлено, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_2 .

Вказане підтверджено Верховним Судом, який зазначив "…оскільки судом було з`ясовано відсутність у ОСОБА_1 встановленого права на спірну квартиру".

Зазначає, що суди однозначно вказали на відсутність у позивачки будь-яких прав на спірну квартиру.

Окрім цього вказав, що рішеннями Дарницького районного суду у справах №753/7503/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи ПАТ "Дельта Банк", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінов А.В., про витребування майна з чужого незаконного володіння та №753/13859/17 за позовом ОСОБА_2 до АТ "Дельта Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінов А.В. про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у задоволенні позовів відмовлено.

Вказані рішення ані позивачкою, ані ОСОБА_2 не оскаржувались, відтак твердження позивачки про незаконність реєстрації за банком права власності на майно є безпідставним.

Також представник відповідача звернув увагу на те, що позивачка не має в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Зазначає, що 13 вересня 2021 року Дарницьким ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 784,08 гривень. 12 січня 2022 року Дарницьким ВДВС у місті Києві винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (том 1 а.с. 134-136).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що викладені в заяві представника відповідача обставини дають підстави для застосування пункту 1 частини 4 статті 135 ЦПК України.

Разом з тим, апеляційний суд вказує на таке.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приписами частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі статтею 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

На підтвердження розміру понесених судових витрат ОСОБА_3 надано копію договору про надання правової допомоги та копію квитанції (том 1 а.с. 137-139).

Установлено, що 27 січня 2023 року між ОСОБА_3 та адвокатом Федоровою С.В. укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого є представництво інтересів клієнта у судовій справі №753/16132/22.

Згідно пункту 1.1 договору представництво інтересів клієнта полягає у забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта у будь-якому статусі, надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Із змісту укладеного договору убачається, що до правової допомоги зокрема включено складення заяв, скарг, заперечень, представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, представництво інтересів клієнта в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, надання правової допомоги у кримінальних провадженнях, інші види послуг.

Згідно пункту 3.2 укладеного договору про надання правової правничої допомоги, сторони узгодили, що гонорар складається із суми вартості послуг наданих адвокатом клієнту, при цьому сторони узгодили, що загальний розмір гонорару Адвокату становить 25 000,00 гривень (том 1 а.с.137-138).

З даних квитанцій до платіжної інструкції №P24A821834796D75766 від 10 лютого 2023 року убачається, що ОСОБА_3 сплатив на рахунок ОСОБА_4 25 000,00 гривень. У графі призначення платежу вказано "переказ власних коштів. Згідно договору правової допомоги від 27 січня 2023 року" (том 1 а.с.139).

Постановою державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойчука М.О. при примусовому виконання виконавчого листа №753/8506/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 784,08 гривень судових витрат 12 січня 2022 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (том 1 а.с. 143).

Згідно даних відповіді на запит Дарницького районного суду міста Києва щодо реєстрації місця проживання, убачається, що ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 станом на 30 грудня 2022 року не значиться. Вибула на підставі рішення суду про позбавлення права користування від 09 вересня 2021 року (а.с. 46).

Натомість, звертаючись з позовом до суду в грудні 2022 року, позивачкою до позовної заяви долучено копію довідки про реєстрацію місця проживання особи станом на липень 2018 року ( а.с. 40).

Визначивши суму, яку позивачка зобов`язана внести на депозитний рахунок, суд першої інстанції вказав, що витрати на правничу допомогу по оплаті гонорару адвокату відповідачем можуть скласти суму у розмірі 25 000,00 гривень.

Апеляційний суд не може повністю погодитись з висновком суду в частині визначення цієї суми та вказує про таке.

Аналіз укладеного договору про надання правової допомоги від 27 січня 2023 року дозволяє зробити висновок, що ціна договору включає в себе багатоаспектну правову допомогу, що може бути пов`язана не лише із розглядом цієї цивільної справи.

Відтак, висновок суду про розмір судових витрат ОСОБА_3 у розмірі 25 000,00 гривень не ґрунтуються на доказах, наданих ОСОБА_3 .

Ураховуючи положення частини 5 статті 135 ЦПК України, колегія суддів уважає, що суму, яку відповідачка зобов`язана внести на депозитний рахунок слід зменшити до 10 000,00 гривень.

Відтак апеляційний суд робить висновок про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну ухвали суду першої інстанції, зменшивши розмір коштів, які позивачка має внести на депозитний рахунок Дарницького районного суду для забезпечення можливого відшкодування витрат ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу, з 25 000,00 гривень до 10 000,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року в частині визначення суми змінити, зменшити розмір коштів, які позивачка має внести на депозитний рахунок Дарницького районного суду для забезпечення можливого відшкодування витрат ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу з 25 000,00 гривень до 10 000,00 гривень.

В іншій частині ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 31 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова