Справа №: 343/2261/23
Провадження №: 2-о/0343/96/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 343/2261/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Долинська міська рада, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

за участю: представника заявника адвоката Кобилинець Т.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи - Долинської міської ради Федор М.М.,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій заявника та заінтересованої особи:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина. За життя останній склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на час смерті і на що він за законом матиме право, заповів їй, ОСОБА_4 . Після одруження вона змінила прізвище на ОСОБА_5 .

З метою оформлення спадкових прав вона звернулася до державного нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було повідомлено, що нею пропущений строк для прийняття спадщини.

Вона вважала, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла, оскільки проживала з ним до дня його смерті в АДРЕСА_1 , хоча вони і були зареєстровані за різними адресами.

Встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_3 їй необхідне для реалізації права на оформлення спадщини. Іншої можливості, окрім як в судовому порядку, підтвердити даний факт вона не має.

В судовому засіданні представниця заявниці - адвокатка Кобилинець Т.В. заяву підтримала з підстав, викладених у ній, просила задовольнити. Додатково зазначила, що батьки її довірительки проживали в одному будинку з ОСОБА_3 . Вони багато працювали, тому її вихованням займалася бабуся та дідусь, з якими вона фактично проживала з дня свого народження. Коли вона звернулася за прийняттям спадщини після смерті дідуся та отримала відмову, здивувалася, оскільки з ним вона проживала все своє життя, у його квартирі залишилась проживати і після його смерті. Спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_3 була тільки її мама ОСОБА_2 , яка є заінтересованою особою. Остання на спадкове майно не претендувала, тому і не приймала спадщину.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні вказала, що вона проживала зі своїми батьками в с. Велика Тур`я. Згодом батьки придбали квартиру в м. Долина, куди і переїхали проживати разом з її донькою ОСОБА_6 (заявницею), яка в той час ходила у школу у м. Долина, а влітку вони всі приїжджали в село. Остання є її дочкою від першого шлюбу. Вона ж залишилася у с. Велика Тур`я, оскільки ще три роки там працювала. Коли вона, ОСОБА_2 , вийшла вдруге заміж і в неї народилася дитина, вона переїхала також у м. Долина, де проживала у придбаній з другим чоловіком квартирі по АДРЕСА_2 . У зв`язку зі зміною її місця реєстрації, було змінено і місце реєстрації заявниці, хоча вона і надалі продожувала проживати з бабусею та дідусем. Після розірвання шлюбу з своїм другим чоловіком, вона придбала квартиру в тому ж будинку, де проживали її батьки з її старшою донькою, тільки її квартира була розміщена поверхом нище. Змінивши вкотре місце своєї реєстрації, змінилася така і в старшої доньки, хоча вона знову ж таки продовжувала проживати з бабусею та дідусем. З їхньої квартири вона виходила заміж, там залишилась проживати з сім`єю. Їм вона допомагала протягом їхнього життя, тому саме ОСОБА_6 її батьки заповіли своє майно. Вона проживала з ними до їх смерті. Їх немає в живих вже більше 10 років і протягом цього часу саме ОСОБА_1 з сім`єю продовжує проживати в їх квартирі, фактично прийнявши спащину. В даний час вона продала свою квартиру, переїхала проживати до ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_3 , а остання розпочала будівництво індивідуального будинку, де зареєструваплась, однак там ще не живе.

Представниця заінтересованої особи - Долинської міської ради в судовому засіданні вказала, що Долинська міська рада заперечень проти встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , немає.

Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі:

14 вересня 2023 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також 15.09.2023 заяву про залучення до участі в даній справі як заінтересовану особу Долинську міську раду.

Ухвалою суду від 15.09.2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом заявника та заінтересованих осіб. Вказаною ухвалою також задоволено клопотання заявниці про виклик свідків.

У судовому засіданні 11.10.2023 оголошено перерву для виклику свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яких допитано в судовому засіданні 26.10.2023.

Фактичні обставини, встановлені судом:

як встановлено в судовому засіданні, заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою заінтересованої особи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від першого шлюбу зі ОСОБА_10 .

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видано повторно 20.07.2000, батьками ОСОБА_11 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_12 (а.с. 18).

ОСОБА_3 за життя зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на час смерті, і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_4 , про що свідчить заповіт від 01.04.2003 (а.с. 11).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22 квітня 2004 року одружилась із ОСОБА_3 , у зв`язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_5 , на що вказує свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 від 22.04.2004 (а.с. 12).

Тобто ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3 і саме на її користь останній склав заповіт.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 03.03.2014, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 8).

Відповідно до даних, які містяться в повідомленні Долинської міської ради від 03.07.2023 за № 13/05-24/3221, ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). На день смерті він був зареєстрований один (а.с. 13).

Як вказали заявниця ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_3 , відповідно бабуся першої та мама другої, померла на два роки швидше від останнього.

Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 72995540 від 28.06.2023 (а.с. 10).

Маючи намір оформити спадщину, заявниця звернулася до державного нотаріуса, яка у своєму листі № 316/01-16 від 07.07.2022 (а.с. 9) повідомила, що нею пропущено строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Нотаріус також вказала на вимоги ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, якими передбачено, що спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем мав подати до нотарільної контори заяву про прийняття спадщини до шести місцяів з дня смерті спадкодавця.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що сім`я Крайників більше 20 років тому поселилися в будинок по АДРЕСА_4 , мешканкою якого вона є, де проживали в квартирі під АДРЕСА_3 . З ними проживала і їхня онука ОСОБА_6 . Згодом остання вийшла заміж, однак надалі вже з чоловіком продовжувала проживати у квартирі бабусі та дідуся. На літо вони разом переїздили проживати в с. Велика Тур`я, а на зимовий період поверталися у м. Долина. Мама заявниці - ОСОБА_13 згодом також поселилася проживати в їхній будинок за вищевказаною адресою, де проживала разом з нею, ОСОБА_7 , на одній площадці, окремо від своїх батьків, з якими завжди проживала заявниця.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показала, що батьки ОСОБА_2 близько 30 років тому переїхали проживати у придбану ними квартиру АДРЕСА_5 . Вони вселилися у квартиру разом із онукою ОСОБА_6 . Остання ходила в школу в м. Долина. Коли вона вийшла заміж, вона і надалі продовжувала проживати у квартирі бабусі та дідуся. Вони завжди проживали разом. На літо також разом переїжджали в с. Велика Тур`я, на зиму поверталися в м. Долина. Згодом ОСОБА_2 також придбала квартиру поруч з батьками, в якій і проживала на час їх смерті.

Як вказала заявниця, на час смерті дідуся вона постійно проживала разом з ним за однією адресою, тому вважала себе такою, що спадщину прийняла. На даний час вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки вони з дідусем були зареєстровані за різними адресами, тому звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення даного факту дасть змогу заявниці оформити спадщину після смерті діда та не тягне за собою спору про право.

Оцінка суду:

суд, вислухавши сторону заявниці, заінтересованих осіб, свідків, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України).

Згідно із пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 п. 3 гл. 10 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

Факт постійного проживання заявниці разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки.

Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Долинська міська рада, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заявниця: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Долинська міська рада, місцезнаходження: м. Долина, просп. Незалежності, 5 Калуського району Івано-Франківської області, .

Повний зміст рішення буде складено до 31 жовтня 2023 року.

Суддя Долинського районного суду С.М.Монташевич

Повний зміст рішення складено 31 жовтня 2023 року.