462/5025/23 2-о/441/91/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 Городоцький районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Яворської Н.І.

з участю секретаря судового засідання Цап І.М.

заявника ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Львівська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

в с т а н о в и в:

30.06.2023 ОСОБА_1 звернувся в Залізничний районний суд м.Львова із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю з 2007 року до часу відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_3

04.07.2023 справу передано до Городоцького районного суду Львівської області за територіальною підсудністю.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що він з 2007 року проживав разом із ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 і до 21 лютого 2023 року, тобто до дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 , вони були пов`язані спільним побутом, він купував для ОСОБА_3 ліки, продукти харчування, взяв на себе всі витрати на поховання, здійснював витрати на утримання будинку, сплачував послуги із постачання газу та електроенергії. Про спільне проживання із спадкодавцем свідчать заяви сусідів та акти Львівського ЛКП.

За його заявою було заведено спадкову справу та запропоновано надати документи, які підтверджують його родинні відносини з ОСОБА_3 . Вважає, що оскільки він понад 15 років проживав із померлим, між ними склались, як він вважає, сімейні відносини, таким чином він є особою, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини. Оскільки встановлення даного факту необхідне для прийняття та подальшого оформлення спадщини яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , просить заяву задовольнити.

В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали, заявник додав, що ОСОБА_3 його далекий родич, заяви сусідів були надруковані адвокатом, а зміст написаного власноручно стверджено підписами сусідів.

Представник Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнові права фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 18/.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 до дня смерті спадкодавця протягом 2022 та 2023 років оплачував платежі за газ та електроенергію використані в квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями квитанцій (а.с.21-33).

28.03.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 і Шостою львівською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за № 107/2023/а.с. 8/.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 28.03.2023 № 244/002/-14 завідувачем Шостої львівської державної нотаріальної контори Роху М.О. рекомендовано надати докази родинних відносин зі спадкодавцем /а.с. 8/.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За змістом пункту 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Крім того, у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Звертаючись до суду із заявою ОСОБА_1 стверджує, що з 2007 року він постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , із спадкодавцем ОСОБА_3 . Вказує, що вони вели спільний побут, мали спільний бюджет, і таке зафіксовано в актах та заяві самого ОСОБА_3 до Львівського ЛКП, також надав на підтвердження чотири заяви сусідів (а.с.13-16).

За приписами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що заявник повинен довести належними доказами не лише факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а і факт ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази ведення заявником спільного господарства із ОСОБА_3 , наявності спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла до 2022 року, його ремонт, та інші документи, які б підтверджували факт ведення спільного побуту, здійснення похорону спадкодавця.

Суд не може брати до уваги заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 (а.с.15,16) з огляду на те, що як було встановлено в судовому засіданні, зміст заяв друкував адвокат, а вказані особи ставили тільки свої підписи, про допит їх як свідків заявник не заявляв, про кримінальну відповідальність вказані особи не попереджені.

Заява на яку посилається представник, що написана власноручно ОСОБА_3 , свідчить про те, що останній звертався у Львівське ЛКП для складання актів про те, що фактично ОСОБА_1 проживає без реєстрації АДРЕСА_1 , але така заява не свідчить про проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту заявника зі спадкодавцем.

Отже, заявником не підтверджені вимоги належними доказами, а згідно ст. 81 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Надаючи оцінку письмовим доказам, суд зазначає, що вказані акти (а.с.7, 10), без конкретних значимих для справи фактів. Такі не можуть покладатися в основу судового рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Надаючи оцінку наданими заявником доказів, суд зазначає, що такі не підтверджують факту проживання заявника однією сім`єю з спадкодавцем ОСОБА_3 в розумінні ст. 3 СК України, оскільки не розкривають підстав, умов проживання заявника за адресою спадкодавця чи суть його взаємостосунків з померлим. Заявником не надано суду жодного належного письмового доказу, які б документально підтверджували факт його проживання із померлим та ведення з ним спільного господарства, а тому суд дійшов висновку про недоведеність факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 258, 265, 315, 318, 319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_1 в задоволенні заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований в АДРЕСА_3 .

Заінтересовані особи: Львівська міська рада, м. Львів, пл. Ринок, буд. 1.

Повний текст рішення складено 31.10.2023

Суддя Яворська Н.І.