УХВАЛА

31 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 523/11440/18

провадження № 61-13837ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Субботіною Людмилою Валентинівною, на постанову Одеського апеляційного суду від 21 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 травня 2019 року позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2022 року зустрічний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 27 жовтня 2012 року у розмірі 50 000 доларів США у національній валюті за курсом Національного банку України станом на день здійснення платежу.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 27 жовтня 2012 року у розмірі 50 000 доларів США у національній валюті за курсом Національного банку України станом на день здійснення платежу.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (апеляційне провадження № 22-ц/813/4838/23).

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2022 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (апеляційне провадження № 22-ц/813/4839/23).

У вересні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Субботіною Л. В., на постанову Одеського апеляційного суду від 21 серпня 2023 року, сформована у системі «Електронний суд».

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 29 вересня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Субботіною Л. В., залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав); надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України; уточнити прохальну частину касаційної скарги, яка має бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами; надати до суду касаційної інстанції докази надсилання листом з описом вкладення копій уточненої редакції касаційної скарги та доданих до неї документів учасникам справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк ОСОБА_1 направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 вересня 2023 року.

Так, до суду касаційної інстанції надійшла уточнена касаційна скарга ОСОБА_1 із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга, прохальна частина якої сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України та квитанція про сплату заявником судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 17 620 грн.

Однак, вимоги ухвали Касаційного цивільного судуу складі Верховного Суду від 29 вересня 2023 року виконано ОСОБА_1 не у повному обсязі.

В уточненій редакції касаційної скарги як підставу касаційного оскарження ОСОБА_1 вказує, у тому числі, пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, проте посилаючись на вказану підставу, заявник не зазначає щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права щодо якої відсутній висновок та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 904/3807/19.

Крім того, в уточненій редакції касаційної скарги, поданої на виконання ухвали Касаційного цивільного судуу складі Верховного Суду від 29 вересня 2023 року, ОСОБА_1 посилається, у тому числі, на пункти 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України (пункти 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України: суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів). Однак, процитувавши цю норму ЦПК України, заявник не зазначає яке саме клопотання щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи необґрунтовано, на його думку, відхилив суд та на підставі яких саме недопустимих доказів, на його думку, суди встановили обставини, що мають суттєве значення. Зазначене унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Саме по собі посилання у касаційній скарзі на підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України (частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України) без вказівки на відповідні порушення, допущені судами, не дає підстав для відкриття касаційного провадження у справі.

Також ОСОБА_1 не надано доказів надсилання листом з описом вкладення копій касаційної скарги та доданих до неї документів учасникам справи, а саме позивачу ОСОБА_2 .

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи наведене, строк для усунення недоліків необхідно продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного судуу складі Верховного Суду від 29 вересня 2023 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець