Справа № 754/8447/22
"19" жовтня 2023 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді - Коваленко І.В.,
при секретарі - Назаровій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, в залі суду, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів,
ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідачів ОСОБА_2 з наступними вимогами:
«Позбавити громадянина ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити опіку над малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити ОСОБА_1 (бабусю), ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) їх опікуном.
Стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів, яка існує станом на день подання позову.
Збільшити розмір стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття»
14 грудня 2022 року підставі ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2022 року цивільна справа № 754/8447/22 за вказаним позовом надійшла до Дніпровського районного суду міста Києва.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, позовну заяву передано на розгляд судді Коваленко І.В.
30 грудня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, якою позовну заяву залишено без руху, та надано можливість позивачу виправити недоліки в строк не більше ніж п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
31.01.2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у зазначеній цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи. Сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
Зобов`язано третю особу подати висновок щодо розв`язання спору в строк до закінчення підготовчого судового засідання.
Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У відповідності до статей 174, 178 Цивільного процесуального кодексу України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.
23 лютого 2023 року представник Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації - Рудьковська О.А. через систему «Електронний суд» направила до суду клопотання в якому повідомляє суд про те, що наразі в межах компетенції проводиться робота для надання до суду висновку органу опіки та піклування.
14 березня 2023 року довідкою секретаря судового засідання знято з розгляду цивільну справу 754/8447/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги. Справу призначено на 11.04.2023 року об 16 год. 30 хв.
11 квітня 2023 року за клопотання представника позивача ОСОБА_5 про оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні у зв`язку з ненадходженням до суду висновку органу опіки та піклування, судом оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 30.05.2023 року.
24 травня 2023 від Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 19.005.2023 № 102/02/38-2186 про доцільність позбавлення батьківських прав.
30 травня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, не заперечували проти винесення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом подати відзив по суті предмету спору не скористався.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явилась, обмежившись поданням до суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
Таким чином, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомленні ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дають підстави для ухвалення судового рішення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що з 29 листопада 2007 року громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебували у зареєстрованому шлюбі.
Під час перебування у шлюбі у подружжя народились діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві 08 жовтня 2008 року серії НОМЕР_2 (актовий запис №3124) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві 08 жовтня 2008 року серії НОМЕР_3 (актовий запис №3123) (а.с.7-8)
Відповідно до положень ст.121 Сімейного кодексу України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
28 жовтня 2015 року Деснянським районним судом міста Києва ухвалено рішення, яким шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , зареєстрований 29.11.2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1927, розірвано. (а.с.10)
18 квітня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_6 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Києва, ід. номер НОМЕР_4 , не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_6 , ід.номер НОМЕР_5 , проживаючої в АДРЕСА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.03.2014 року і до повноліття дітей. (а.с.11)
Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
16 липня 2015 року постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Урбана Д.Д. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-3172, виданого 30.04.2014 року Деснянським районним судом міста Києва про стягнення аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 25.03.2014 і до повноліття. (а.с.14)
08 квітня 2019 року постановою головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України Чеграхчі Д.І. за невиконання рішення суду щодо сплати аліментів боржником, на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , накладено штраф у розмірі 93 862,23 грн. (а.с.15)
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України Д.І.Чеграхчі, заборгованість за виконавчим листом №2-3172 від 30.04.2014, виданого Деснянським районним судом міста Києва, заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.08.2018 складає 151 926,13 грн. (а.с.20)
ІНФОРМАЦІЯ_7 померла мати неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) 15 липня 2022 року Серії НОМЕР_6 . (а.с.12)
Згідно свідоцтва про народження померлої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого 25 січня 1984 року відділом ЗАГСу Ленінградського району міста Києва (актовий запис №292) батьками ОСОБА_8 є: батько - ОСОБА_9 та мати - ОСОБА_1 (а.с.25)
01 серпня 2022 року Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації винесено Наказ №15 про тимчасове влаштування малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в сім`ю рідної бабусі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення питання постійної форми влаштування. (а.с.17)
01 серпня 2022 року спеціалістами ССДС ДРДА був складений Акт про обстеження умов проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 , яким встановлено, що житлове приміщення знаходиться на десятому поверсі, складається з двох кімнат, умови проживання добрі, в квартирі прибрано та охайно, на момент огляду в квартирі знаходились неповнолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_1 з ОСОБА_9 . Для виховання та розвитку дітей створені всі належні умови. Діти мешкають в окремій кімнаті, мають окремі спальні місця. Одягом забезпечені по віку, статі та по сезону. Їжею забезпечені в повному обсязі. ОСОБА_11 пенсіонер, викладає приватні заняття з англійської мови. ОСОБА_9 пенсіонер, неофіційно працює в АТ «Союз печать» сортувальником. (а.с.45)
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до положень статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Згідно статті 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Як роз`яснено у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч. 5 ст. 19 подає суду письмовий висновок щодо розв`язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).
Згідно Висновку Органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (протокол засідання Комісії № 09 від 04 травня 2023 року), з метою захисту майбутнього та інтересів дітей, на підставі статті 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дітей (а.с.75-78)
З мотивувальної частини Висновку також вбачається, що спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації здійснювався вихід на адресу місця реєстрації батька дітей ОСОБА_2 , однак двері ніхто не відчинив, на телефонні дзвінки не відповідав та на неодноразові запрошення до служби не реагував.
Присутні на комісії неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомили, що батька вони не бачили з 3 років, останній їхнім життям не цікавився, не допомагав матеріально, жодного разу не вітав на День народження, навіть ніколи не телефонував, просили позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо них.
Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Згідно ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Виходячи зі змісту п. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Як з`ясовано судом, після припинення шлюбу між батьками малолітні діти залишились проживати з матір`ю, після смерті якої вихованням дітей займається позивачка, яка є матір`ю померлої та рідною бабусею дітей, відповідач самоусунувся від спілкування з дітьми, не піклується про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, зокрема: не забезпечує необхідними харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми у обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, має заборгованість зі сплати аліментів, ці обставини доведено належними та допустимими письмовими доказами, які підтвердили факт ухилення батька від виконання своїх обов`язків відносно неповнолітніх дітей, відповідач не скористався правом подати відзив на позов та докази, які мали підтвердити належне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає доведеним обставини ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, який самоусунувся від виховання та спілкування з дитиною, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що у сукупності дає підстави позбавити батьківських прав батька дитини, з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України.
Разом з тим, суд враховує, що відповідно до положень ст. 168, 169 Сімейного кодексу України, відповідач, у разі позбавлення батьківських прав, не позбавлений права на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною, так і з позовом про поновлення батьківських прав.
Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, в частині позбавлення батьківських прав, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення опіки над малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення ОСОБА_1 їх опікуном, а також про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам, та про збільшення розміру стягнення аліментів на свою користь на утримання дітей, з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону від 13 січня 2005 р. № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.
На час звернення з цим позовом до суду неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовані в сім`ю рідної бабусі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення питання постійної форми влаштування. На даний час опіка над дітьми не встановлена і опікуна не призначено.
Сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.
Якщо дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника. (ст.14 Сімейного кодексу України)
Виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення опіки над малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення ОСОБА_1 їх опікуном, а також про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам, та про збільшення розміру стягнення аліментів на свою користь на утримання дітей, оскільки визначення конкретної особи на користь якої можливе стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей є визначальним та залежить від встановлення над дітьми опіки, зважаючи на те, що чинним законодавством визначено порядок встановлення опіки над неповнолітніми, які позбавлені батьківського піклування, та регламентовано права та обов`язки опікуна на представництво інтересів неповнолітньої особи, яка перебуває під опікою, в тому числі представляти інтереси неповнолітніх дітей в судових інстанціях, в даному випаду шляхом звернення з позовом про стягнення як заборгованості по аліментам, так і про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
При цьому, суд враховує, що цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, тому за відсутності визначеної в установленому законодавством порядку конкретної особи та/або відповідного органу, під опіку якого будуть передані неповнолітні діти, унеможливлює виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей або зробить неможливим його виконання в цій частині.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України)
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України)
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів,- підлягають частковому задоволенню.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
Враховуючи наведене та керуючись статтями. 14, 19, 150, 164, 165, 193 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», статтями 2, 4, 10, 11, 57, 59, 60, 61, 81, 89, 174-179, 209, 247, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.
Позбавити громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. на користь держави.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складений 19 довтня 2023 року.