Справа № 307/3502/23
Провадження № 2/307/693/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 жовтня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення компенсації. Позовні вимоги мотивує тим, що 14 січня 2004 року позивач отримав у власність будинок АДРЕСА_1 . У 2015 році він надав письмове доручення відповідачу ОСОБА_3 щодо підготовки будинку до продажу та на його продаж за визначену суму і передачі йому виручених від цього продажу коштів.

07 листопада 2015 року відповідачка ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу, укладеного у приватного нотаріуса Русин Н.І., посвідченого цим нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі правочинів за № 7106, відчужила вказаний будинок ОСОБА_4 .. У цьому договорі зазначено, що відповідачка гроші за будинок отримала до підписання цього договору і з дати підписання цього договору у відповідачки виник обов`язок повернути кошти позивачу.На вимогу позивача про звіт та передачу належних йому від продажу будинку коштів відповідачка ОСОБА_3 відповіла відмовою.Ці обставини встановлені рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року в цивільній справі №307/790/17, яким було частково задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з відповідачки на його користь 55860 грн., як безпідставно набутих та утримуваних нею у себе, а також 1350,38 грн. судових витрат.Виконавчий лист подано відділу ДВС Тячівського РУЮ і виконавець відкрив виконавче провадження щодо примусового стягнення з відповідачки коштів, проте відповідачка не виконує зазначеного рішення суду.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2020 року за прострочення виконання зобов`язань за період з 07 листопада 2015 року по 13 жовтня 2020 року з відповідачки стягнуто 25 913,45 грн. інфляційних втрат, а також 3% річних від простроченої суми, що складає 8824 грн. 35 коп.

Отже станом на 24 листопада 2020 року загальний борг відповідачки складав 91948 грн. 18 коп.

За період з 13 жовтня 2020 року по 21 серпня 2023 року сума збитків від інфляції складає 45487 грн. 63 коп., а застосовані санкції 3% річних складають 7880,71 грн., а всього 53 368,34 грн.

Враховуючи вище наведене, просить стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 53368 грн. 34 коп., що складаються із інфляційних втрат в сумі 45487 грн. 63 коп. та 3% річних в сумі 7880 грн. 71 коп., нарахованих за період з 13 жовтня 2020 року по 21 серпня 2023 року в якості компенсації за прострочення виконання основного зобов`язання щодо повернення позивачу безпідставно набутих коштів, а також судові витрати.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, за таких обставин суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у її відсутності.

Вислухавши представника позивача, дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих 415 500 грн. відмовлено (а.с.10-11).

Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2017 року скасовано, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 55 860,00 грн. безпідставно набутих коштів, судові витрати в розмірі 1350,38 грн., з яких 540,15 грн. за подачу позовної заяви та 810,23 грн. за подачу апеляційної скарги (а.с. 12-13).

Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково та стягнено з ОСОБА_3 на користь позивача 34737,80 грн. грошових коштів за прострочення виконання зобов`язання за період з 07 листопада 2015 року по 13 жовтня 2020 року, з яких 25913,45 грн. інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання та 8824,35 грн. 3% річних від простроченої суми та судові витрати (а.с.14-15).

З інформації з Єдиного реєстру боржників від 21 серпня 2023 року, вбачається що на підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області містяться записи про виконавче провадження № 61120050 та № 64387830 про стягнення коштів з відповідачки ОСОБА_3 (а.с.16-17).

Представник позивача в позовній заяві зазначив, що відповідачка не виконує рішення суду.

Доказів виконання судових рішень суду не надано.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.

Частинами 4, 5 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, про те можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною другою статті 625 ЦК передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що відповідачка рішення суду належним чиномом не виконує, відтак, наявні законні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Як вбачається з позовної заяви, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача за невиконання грошового в розмірі 91948,18 грн. - 3 % річних за період з 13 жовтня 2020 року по 21 серпня 2023 року у розмірі 7880,71 грн. та інфляційних втрат за період з 13 жовтня 2020 року по 31 липня 2023 року в розмірі 45487,63 грн.

Проте, наданий представником позивача розрахунок не відповідає вимогам діючого законодавства, а тому суд вважає, що з відповідачки на користь позивача за прострочення виконання зобов`язання щодо повернення безпідставно набутих коштів в сумі 57510,38 грн., (55860,00 грн. + 1350,38 грн.) стягнутих на підставі постанови апеляційного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року, за період з 13 жовтня 2020 року по 21 серпня 2023 року підлягають стягненню 3 % річних в розмірі 4903,39 грн. та інфляційні втрати за період з 13 жовтня 2020 року по 31 липня 2023 року в розмірі 28302,52 грн.

В свою чергу, за невиконання зобов`язання щодо стягнення 34737,38 грн. за рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2020 року, яке набрало законної сили 30 грудня 2020 року, підлягають стягненню за період з 31 грудня 2020 року по 21 серпня 2023 року 3% річних в розмірі 2752,36 грн. та інфляційні втрати за період з 31 грудня 2020 року по 31 липня 2023 року в розмірі 15558,62 грн.

За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають до частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки 51 516 грн. 89 коп. грошових коштів за прострочення виконання зобов`язання, з яких: 7655 грн. 75 коп. - 3% річних та 43861 грн. 14 коп. - інфляційних втрати.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 51 516 грн. 89 коп., грошових коштів за прострочення виконання зобов`язання, з яких : 7655 грн. 75 коп. - 3% річних та 43861 грн. 14 коп. - інфляційних втрати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1073 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Тячівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 31 жовтня 2023 року.

Суддя: М.Д.Стецюк