КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №824/103/23

Провадження №22-вк/824/106/2023

07 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді: Гаращенка Д.Р.

за участю секретаря: Дуб С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 30 вересня 2022 року у справі МАК №1/2021 за позовом приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) до Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка) про стягнення коштів та відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 30 вересня 2022 року у справі МАК №1/2021 стягнуто з Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка) на користь приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) 20 818, 75 євро пені, 4 020, 00 євро причального збору, 24, 00 євро вартості підключення буксиру-штовхача RIVER TIGER до електроенергії, 886, 47 євро - на відшкодування витрат з арбітражного збору, а разом 25 749, 22 євро. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Арбітражний збір в сумі 9 349, 94 євро віднесено на позивача.

26 червня 2023 року ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» звернулось до суду із заявою про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 30 вересня 2022 року у справі МАК №1/2021.

В обґрунтування заяви зазначило, що згідно з витягом з комерційного реєстру районного суду міста Братислава І від 33.05.2023 за ідентифікаційним номером 50 254839 зареєстрована юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дунай менеджмент, логістика та транспортні послуги» (Danube management, logistics and transport services s.r.o.) за місцезнаходження вул. Сабіновська, 10, м. Братислава, міська частина Ружінов, 82102, Словацька Республіка (копія витягу з Комерційного реєстру з перекладом на українську мову додається).

Згідно з витягом з Суднового реєстру Словацької Республіки від 11/05/2023 № 13538/2023/ОTD, № 13540/2023/ОTD, №13580/2023/ОTD, боржнику на праві власності належать буксири: «RIVER TIGER», «RIVER LION» та «RIVER WOLF», ПрАТ «УДП».

Крім того встановлено, що Постановою від 05.08.2021 старшого державного виконавця Кілійського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бурлаченко Оксаною Володимирівною було відкрито виконавче провадження (ВП № 66402551), на підставі виконавчого листа по справі № 824/53/2021 виданого 20.07.2021 Київським апеляційним судом.

Боржником у виконавчому провадженні є Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка) адреса: м. Братислава, вул. Талерова, 4 . Стягувачем Приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство», юридична адреса: Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Пароходна, буд. 28, 1.

Крім того, згідно з довідкою заступника капітана Ізмаїльського морського порту від 14.06.2023 за № 54/14-06-01-48 судна «RIVER WOLF», «RIVER TIGER», «RIVER LION» знаходяться в затоні Кілійського судноремонтного заводу (копія додається).

В судовому засіданні представник заявника ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» Станкова А.В. доводи заяви підтримала та просила про її задовольнити.

Представник відповідача Danube management logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка) в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повідомлення на електронну адресу відповідача, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно з ч.1 ст.82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Порядок розгляду і вирішення заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені у Главі 3 Розділу ІХ ЦПК України «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів».

Так, ст.51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 10.11.1994, передбачено, що її дія розповсюджується на питання визнання і виконання рішень, винесених на території інших договірних сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань (далі - рішень); що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб`єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними.

Відповідно до ч.1 ст. 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У разі якщо визнання та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше (ч.2 ст. 474 ЦПК України).

За правилами ч.1 ст. 482 ЦПК України надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими цією статтею.

Крім того, визнання та виконання арбітражних рішень регулюється також Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк), яка набрала чинності для України з 08 січня 1961 року.

Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року встановлює, що кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання і приведення у виконання цих рішень, на умовах, викладених у нижченаведених статтях Конвенції.

Статтею 4 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року передбачено, що для визнання і приведення у виконання рішення іноземного арбітражного суду сторона, яка просить про таке визнання і виконання, при подачі відповідного прохання надає: a) належним чином засвідчений оригінал арбітражного рішення або належним чином завірену копію такого; б) оригінал арбітражної угоди або її належним чином засвідчену копію. Якщо арбітражне рішення або угода викладені не офіційною мовою тієї країни, де порушене клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, також надається переклад цих документів на офіційну мову. Переклад засвідчується офіційним чи присяжним перекладачем чи дипломатичною або консульською установою.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 30 вересня 2022 року у справі МАК №1/2021 за позовом приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) до Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка) про стягнення 262 048, 38 євро та 1 562 034, 17 гривень, а також відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, дотрималося визначеного у ст.475 ЦПК України трирічного строку на подання заяви про визнання і надання дозволу на виконання вказаних рішень.

З матеріалів справи також вбачається, що до заяви стягувачем додано документи у відповідності до переліку, визначеного ст. 4 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, що узгоджуються з положеннями ст. 476 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», а саме: належним чином засвідчені копії рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 вересня 2022 року у справі МАК №1/2021, нотаріально засвідчені копії договорів.

Відповідно до ст.54 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 10.11.1994 року, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Суд, що розглядає клопотання про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання.

Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Таким чином, при зверненні до суду із заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 вересня 2022 року у справі МАК №1/2021 заявником було дотримано вимог процесуального закону України щодо строків звернення із заявою та вимог Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року і ЦПК України щодо переліку документів, які повинні подаватися одночасно з такою заявою.

Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, презюмуючи обов`язковість арбітражного рішення, передбачає вичерпний, що не підлягає розширеному тлумаченню, перелік підстав, за яких компетентний суд може відмовити у визнанні та виконанні арбітражного рішення.

Згідно зі ст.5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що: a) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або б) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або c) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або д) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або е) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався. У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: a) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або б) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Статтею 478 ЦПК України та ст.36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено;

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Відповідно до вищенаведених правових норм обов`язок доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Судом встановлено, що арбітражне застереження в договорі не визнане недійсним, рішення не суперечить арбітражному застереженню в договорі, склад міжнародного комерційного арбітражу відповідав угоді між сторонами, рішення вже стало обов`язковим для сторін, не було скасовано та його виконання не зупинено судом.

Судом також не визнано, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу, або визнання і виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Відповідно до ч.1 ст.479 ЦПК України за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті або валютах, суд, який розглядає це клопотання, вказує в своїй ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу, а за заявою стягувача суд визначає суму стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали. (ч.6 ст.479 ЦПК України).

Оскільки рішеннями міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті та стягувач не звертався із заявою про визначення суми стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали, то суд зазначає в ухвалі суму стягнення у валюті, вказаній у рішеннях міжнародного комерційного арбітражу.

З огляду на те, що судом не встановлено підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті від 30 вересня 2022 року у справі МАК №1/2021, заява представника ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» Станкової А.В. про визнання та надання дозволу на виконання даних рішень підлягає задоволенню.

Відповідно, слід видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 вересня 2022року у справі №1/2021щодо стягнення з Державного підприємства «Сервіс» на користь Фішинг Компані Ес.Ей. (Fishing Company S.A.) 220 000 доларів США заборгованості, 7 680,72 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору та 2 014,25 доларів США на відшкодування витрат на адвокатські послуги, а всього 229 694,97 доларів США.; видати виконавчий лист на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті від 26 березня 2020 року по справі №179/2019 в частині щодо зобов`язання Державного підприємства «Сервіс» сплатити Фішинг Компані Ес.Ей. (Fishing Company S.A.) 29 209,55 доларів США.

Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з Державного підприємства «Сервіс» на користь Фішинг Компані Ес.Ей. (Fishing Company S.A.) підлягають стягненню судові втирати у розмірі 2 379,00 грн.

Керуючись ст.ст.141, 268, 474, 477, 479, 482 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 30 вересня 2022 року у справі МАК №1/2021 за позовом приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) до Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка) про стягнення 262 048, 38 євро та 1 562 034, 17 гривень, а також відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України у справі №1/2021 від 30 вересня 2022 року про стягнення з Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Sabinovska 10,Bratislava-mestska cast Ruzinov,82102, Slovenska Republika; Identifacation number (ICO) 50254839) на користь Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна, 68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Пароходна, б. 28, ідентифікаційний код: 01125821) 20818,75 євро пені, 4020,00 євро причального збору, 24,00 євpo вартості підключення буксира-штовхача RIVER TIGER до електроенергії, 886,47 євро - на відшкодування витрат з арбітражного збору, а разом 25749,22 євро (двадцять п`ять тисяч сімсот coрoк дев`ять євро та двадцять два євроцента).

На примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України у справі №1/2021 від 30 вересня 2022 року видати виконавчий лист про стягнення з стягнення з Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Sabinovska 10,Bratislava-mestska cast Ruzinov,82102, Slovenska Republika; Identifacation number (ICO) на користь Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (ідентифікаційний код: 01125821, 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Пароходна, 28) 20818,75 євро пені, 4020,00 євро причального збору, 24,00 євpo вартості підключення буксира-штовхача RIVER TIGER до електроенергії, 886,47 євро - на відшкодування витрат з арбітражного збору, а разом 25749,22 євро (двадцять п`ять тисяч сімсот coрoк дев`ять євро та двадцять два євроцента).

Стягнути з Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Sabinovska 10,Bratislava-mestska cast Ruzinov,82102, Slovenska Republika; Identifacation number (ICO) на користь Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (ідентифікаційний код: 600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Пароходна, 28) 1342 гривню судового збору, сплаченого за подачу заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України у справі №1/2021 від 30 вересня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної ухвали, безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 12 вересня 2023 року.

Суддя: Д.Р. Гаращенко