Справа № 204/9037/23
Провадження № 4-с/204/29/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпро південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач: Акціонерне товариство «Сенс Банк» на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду із скаргою і в якій просив визнати дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Нечай Лідії Степанівни, вчинені в рамках ВП № 52616701 (про стягнення коштів згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/1712/15), щодо несвоєчасного закінчення виконавчого провадження неправомірними; Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження прийняту 15.06.2016 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській обл. Горілим К.К; Скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи прийняту 19.12.2018 року державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській обл. Нечай Л.С.; Скасувати постанову про арешт коштів боржника прийняту 15.06.2021 року державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській обл. Нечай Л.С.; Зобов`язати державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Нечай Лідію Степанівну вчинити дії направлені на закінчення виконавчого провадження № 52616701 (про стягнення коштів згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/1712/15).

В обґрунтування вимог, скаржник зазначає, що 11.10.2016 року було відкрите виконавче провадження № 52616701 з примусового виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2015 року про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» (далі після зміни найменування - ПАТ «Сенс Банк») заборгованість у розмірі 575 907,69 грн. У рамках виконавчого провадження винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.10.2016 року, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.12.2018 року та постанова про арешт коштів боржника від 15.06.2021 року. В листопаді 2021 року шляхом внесення коштів у касу АТ «Альфа-банк» заявник погасив заборгованість за кредитним договором, на підставі чого йому було повідомлено, що банк звернетеся до ВДВС з заявою про закінчення виконавчого провадження та скасування арештів. В подальшому йому була надана копія заяви АТ «Альфа-Банк» банку про закінчення виконавчого провадження № 52616701, та докази її направлення виконавчій службі, (опис вкладення від 30.11.2021 року; накладна № 587 про відправлення та чеки від 30.11.2021 року). 01.06.2023 року ним самостійно було проведено перевірку у АСВП, виконавчого провадження де боржником є ОСОБА_1 , та виявлено, що державним виконавцем обтяження не знаті, а отже на день звернення до суду, виконавче провадження триває.

Вважає, що оскільки він сплатив в повному обсязі заборгованість у виконавчому провадженні ВП 52616701, тому державний виконавець зобов`язаний зняти всі обтяження які у ньому були накладені, у зв`язку з фактичним його виконанням та закінчити виконавче провадження.

Одночасно в скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження бездіяльності державного виконавця у виконавчому провадженні № 52616701, мотивуючи тим, що лише 01.06.2023 року заявник дізнався про порушення його прав, при перегляді інформаційного ресурсу АСВП автоматичної системи виконавчого провадження, а тому вважає, що 10-денний строк на оскарження бездіяльності державного виконавця пропущено з поважних причин.

Скаржник у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

В судове засідання представник Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник стягувача ПАТ «Сенс банк» в судове засідання не з`явився, надав суду пояснення, в яких просив скаргу задовольнити.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають розгляду скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги скаржника підлягають задоволенню по наступним підставам.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Суд приймає до уваги, як належні та допустимі, посилання на те, що строк звернення до суду був пропущений з поважних причин, оскільки про порушення свого права заявник дізнався 01.06.2023 року, що підтверджується долученими до матеріалів скарги копією інформаційного ресурсу АСВП автоматичної системи виконавчого провадження (а.с. 9-11). Таким чином, враховуючи наведене та з метою забезпечення його права на доступ до правосуддя, яке є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст. 55 Конституції України, суд приходить до висновку про необхідність поновлення строку на звернення до суду із даною скаргою.

Судом встановлено, що на виконанні Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження з виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» (далі після зміни найменування АТ «Альфа-банк», далі після зміни найменування ПАТ «Сенс Банк») заборгованість у розмірі 575 907,69 грн.

10.08.2016 року за вказаним рішенням виданий виконавчий лист №204/1712/15-ц на підставі якого державник виконавцем відкрито виконавче провадження (постанова від 11.10.2016 року, (реєстраційний номер виконавчого провадження 52616701) (а.с. 12-13).

У рамках виконавчого провадження винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.10.2016 року (а.с. 14), постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.12.2018 року (а.с. 15) та постанову про арешт коштів боржника від 15.06.2021 року (а.с. 16).

У листопаді 2021 року, з огляду на фактичне та повне виконання рішення суду, ПАТ «Сенс Банк» звернулося із заявою до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження, що підтверджується копією опису від 30.11.2021 року; накладної № 587 про відправлення та чеки від 30.11.2021 року (а.с. 18-20).

07.04.2023 року заявником направлено запит щодо отримання документів від 28.03.2023 року до АТ «Сенс банк», згідно якого просив банк повторно направити до ВДВС заяву про закінчення виконавчого провадження № 52616701, а також видати довідку про відсутність заборгованості за кредитним договором №09.2/234-6 від 21.06.2006 року. Однак, будь-якої відповіді отримано не було.

01.06.2023 року скаржником самостійно було проведено перевірку у АСВП, виконавчого провадження де він є боржником, та виявлено, що державним виконавцем обтяження не зняті, а отже на день звернення до суду, виконавче провадження не закінчено.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), як провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Разом з тим, згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Обґрунтовуючи такий висновок, Верховний Суд посилався на ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судового рішення. За умови відсутності у виконавчому листі окремих персональних даних у виконавця є можливість направити запит до відповідних державних органів для отримання цієї інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Положенням п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених ч. 1 цієї статті, виносить в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-19 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Тобто, у відповідності до ч. 2 ст. 39 «Про виконавче провадження», в день, коли Державному виконавцю стало відомо про фактичне виконання боржником в повному обсязі рішення згідно з виконавчим листом № 204/1712/15-ц від 10.08.2016, державний виконавець зобов`язаний був винести постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «про виконавче провадження», (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом) та вжити заходів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, всупереч ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у визначений строк постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбаченого п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», не виніс.

Державним виконавцем не надано доказів того, що ним було надано відповідь на подану заяву АТ «Альфа-Банк» про закінчення виконавчого провадження, чи винесено постанову щодо завершення виконавчого провадження.

Крім того, державний виконавець, передбачених заходів ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» не провів, зокрема, не зняв арешт майна (коштів) боржника, який був накладений постановами від 11.10.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 19.12.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та 16.06.2021 року про арешт коштів боржника.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Таким чином, так як зобов`язання ОСОБА_1 перед стягувачем виконано в повному обсязі, що представником банку не заперечується, арешт котрий є чинним на сьогодні повинен бути скасований, оскільки останній порушує права заявника на вільне володіння та розпорядження своїм майном, та порушує як майнові так і немайнові права.

Положеннями ст. 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що державним виконавцем не розглянуто заяву представника стягувача про закінчення виконавчого провадження, суд вважає, що бездіяльність державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) щодо несвоєчасного закінчення виконавчого провадження є неправомірною.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Оскільки судом скаргу задоволено, то з Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) на користь держави необхідно стягнути судові витрати у розмірі 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76- 82, 89, 141, 447-452 ЦПК України, ст. ст. 1, 5, 18, 38, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 (адреса мешкання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпро південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (юридична адреса: м. Дніпро, вул. Пісаржевського, буд. 1-а,), стягувач: Акціонерне товариство «Сенс Банк» (юридична адреса: м. Київ, вул. В.Васильківська, буд. 100, код ЄДРПОУ 23494714) на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Нечай Л.С., вчинені в рамках ВП № 52616701 про стягнення коштів згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/1712/15, щодо несвоєчасного закінчення виконавчого провадження неправомірними.

Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження прийняту 15.06.2016 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській обл. Горілим К.К.

Скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи прийняту 19.12.2018 року державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській обл. Нечай Л.С.

Скасувати постанову про арешт коштів боржника прийняту 15.06.2021 року державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській обл. Нечай Л.С.

Зобов`язати державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Нечай Л.С. вирішити питання щодо закінчення виконавчого провадження № 52616701 про стягнення коштів згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/1712/15.

Стягнути з Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) на користь держави судові витрати у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Т.О. Дубіжанська