ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року м. Чернівці Справа № 727/4321/15-ц

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.,

секретар: Факас А.В.,

заявник/стягувач: акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 червня 2023 року за заявою акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання, постановлену під головуванням судді Слободян Г.М., -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа №727/4321/15-ц, який був виданий 10.11.2015 року на підставі заочного рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.09.2015 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором та поновлення строку для його повторного пред`явлення.

В обґрунтування вказувало, що виконавчий лист №727/4321/15-ц від 10.11.2015 року було направлено на примусове виконання до Першого ВДВС у м. Чернівців, як наслідок, відкрито виконавче провадження №61305669.

Згідно відомостей АСВП виконавче провадження №61305669 звершено, виконавчий документ повернуто стягувачу.

Жодних копій процесуальних документів банк не отримував, тому 31.05.2021 року, згодом 04.05.2022 року та 12.05.2023 року представник банку звертався із клопотанням про повідомлення місцезнаходження виконавчого документу.

12.05.2023 року від Першого ВДВС у м. Чернівці надійшла відповідь, згідно якої повідомлено, що у відділі перебувало на виконання виконавче провадження №61305669 та 10.06.2020 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із відсутністю у боржника майна та направлено стягувачу за адресою вул. Митрополита Шептицького,16/4, 57 м. Київ.

З посиланням на відповідні норми законодавства просило заяву задовольнити.

Провадження №22-ц/822/842/23

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.06.2023 року заяву АТ «УкрСиббанк» задоволено частково.

Видано дублікат виконавчого листа від 10.11.2015 року по цивільній справі №727/4321/15-ц за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В решті частини заявлених вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду АТ «УкрСиббанк» подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду в частині відмови в поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Звертає увагу на те, що виконавчий документ було повернуто стягувачу 12.06.2020 року, тобто строк перервався і виконавчий документ міг бути пред`явлений по 12.06.2023 року, однак тільки 12.06.2023 року від Першого ВДВС м. Чернівці банк отримав лист щодо місцезнаходження виконавчого листа, що свідчить про його втрату.

У зв`язку із тим, що банк неодноразово, починаючи з 2020 року намагався дізнатися відомості щодо виконавчого листа, однак відповідь від ВДВС отримано тільки в 2023 році,, вважає, що строк пропущено із поважних причин.

Відзив до суду апеляційної інстанції не надходив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які прийняли участь у розгляді справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В частині відмови в задоволенні вимоги про поновлення строку суд вказав, що заявником не наведено доводів та не надано доказів підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

З наведеним висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.09.2015 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 17.09.2007 року станом на 06.04.2015 року в розмірі 2 351 274,30 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 52 795,32 дол.США, що за курсом НБУ становить 1 230 384,32 грн; заборгованості за відсотками в розмірі 33 779,37 дол.США, що за курсом НБУ становить 787 221,43 грн; заборгованості по пені за кредитом в розмірі 144 324,55 грн; заборгованості по пені за відсотками в розмірі 189 341,00 грн.

Стягнуту солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654 грн (а.с.83-84).

Згідно супровідного листа Шевченківського районного суду м. Чернівці 10.11.2015 року стороні позивача направлено копію рішення суду та виконавчі листи (а.с.101).

20.06.2023 року АТ «УкрСиббанк» засобами поштового зв`язку звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення пропущеного строку (а.с.103-127).

З копії інформації в АСВП вбачається, що 18.02.2020 року виконавче провадження, яке було відкрито - завершено (а.с.116).

Клопотаннями від 31.05.2021 року №651 (отримано 07.06.2021 року), від 04.05.2022 року №178/22 та від12.05.2023 року №420/23 (отримано 16.05.2023 року) АТ «УкрСиббанк» зверталося до Першого ВДВС м. Чернівці про надання інформації стосовно перебування на виконанні виконавчих документів №727/4321/15-ц, виданих Шевченківським районним судом м. Чернівці (а.с.117-123).

05.06.2023 року листом №42109 Перший ВДВС м. Чернівці повідомило АТ «УкрСиббанк» про винесення постанови 10.06.2020 року про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із відсутністю у боржника майна (а.с.124).

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі №1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Статтею 18 ЦПК України визначено: судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

На час ухвалення заочного рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.09.2015 року діяв ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, у ст.22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, згідно п.5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

За частиною першою, другою, п.1 ч.4 ст.12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пунктом 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постанові від 21 серпня 2019 року Суду у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного зробила висновок, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11 зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі №2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі №643/20898/13-ц, від 23 червня 2021 року у справі №2-162/12.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Апеляційний суд зазначає, що він не перевіряє законність і обґрунтованість ухвали Шевченківського районного суду в частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа від 10.11.2015 року, оскільки ухвала в цій частині не оскаржується.

Що стосується поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд апеляційної інстанції вказує наступне.

Згідно ч.1 ст.433 ЦПК України та ч.6 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Причини, які слід вважати поважними, законодавцем не визначено, а тому у відповідності до ст.89 ЦПК України суд дає оцінку поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доданих до заяви доказів.

Причина пропуску строку може бути визнана поважною, якщо вона унеможливлює або ускладнює можливість вчинення певних процесуальних дій у визначений законом або судом строк, якщо вона виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила цей строк, та якщо виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно зі ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10, поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду 10 серпня 2022 року у справі №1522/12531/12.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту заяви про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення пропущеного строку АТ «УкрСиббанк» вказало, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду.

При цьому, заявником як не наведено в заяві поважних причин пропуску строку, так і перед судом не порушено питання оцінки належних і допустимих доказів про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б завадили АТ «УкрСиббанк» навести такі, а обставини втрати виконавчого листа, на які він посилається, такими не можуть бути з ініціативи суду.

Так, межі розгляду справи апеляційним судом направлені на зміцнення та розвиток принципів диспозитивності та змагальності в цивільному процесі.

Реалізація принципу диспозитивності вимагає повного врахування змісту апеляційної скарги: слід виходити не лише з того, в якій частині оскаржується рішення суду, а й з підстав, за яких особа, що подала скаргу, просить скасувати чи змінити рішення.

Суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів і вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Нові докази можуть досліджуватися в суді апеляційної інстанції лише у разі, якщо їх неподання до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Вийти за межі доводів і вимог апеляційної скарги апеляційний суд вправі в інтересах законності як складової верховенства права (а значить і обґрунтованості, оскільки необґрунтоване рішення завжди є незаконним).

За вказаних обставин колегія суддів вказує на те, що доводи апеляційної скарги не містять критики рішення суду в частині висновку відсутності доводів та неподання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу, а містять вже доводи щодо пропуску такого строку, які судом першої інстанції не розглядалися та не досліджувалися.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для поновлення АТ «УкрСиббанк» строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором, оскільки заявником не наводились об`єктивні, поважні та переконливі обставини з посиланням на докази пропуску строку при поданні заяви до суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги порушують принцип диспозитивності апеляційного перегляду та на правильність постановленої ухвали не впливають.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.Н. Лисак

Судді: Н.К. Височанська

І.М. Литвинюк