У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року суддя Подільського районного суду м. Києва Будзан Л.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ДП «Адміністрація морських портів України», про стягнення різниці невиплаченої вихідної допомоги при звільненні, -

В С Т А Н О В И Л А:

У провадження Подільського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ДП «Адміністрація морських портів України» про стягнення різниці невиплаченої вихідної допомоги при звільненні.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку щодо необхідності її залишення без руху, з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимогу майнового характеру у вигляді стягнення різниці невиплаченої вихідної допомоги при звільненні у розмірі 133 114,77 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом із тим, щодо позовної вимоги про стягнення різниці невиплаченої вихідної допомоги при звільненні, суд зазначає наступне.

Згідно з ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 117 Кодексу законів про працю України середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника проводиться не у зв`язку із виконуваною працівником роботою, а навпаки, у зв`язку із звільненням працівника та непроведенням з працівником належного розрахунку після припинення трудових відносин. Тобто, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов`язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18, зроблено висновок, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є заробітною платою, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

За таких обставин, позивачу необхідно сплатити судовий збір за стягнення різниці невиплаченої вихідної допомоги при звільненні, відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір".

Так, у відповідності до п. 1. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на положення наведених норм законів, позивачу за позовну вимогу майнового характеру необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1331,14 грн. за наступними реквізитами для сплати судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Поділ. р-н/22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача: UA0026008;

Код класифікації доходів бюджету: 22030101;

Призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Подільський районний суд міста Києва, код ЄДРПОУ суду.

При цьому, позивач повинен надати суду платіжний документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху та відповідно надати позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом сплати належного судового збору в порядку та розмірах визначених Законом України «Про судовий збір» з долученням платіжного документу до матеріалів справи.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України,суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «Адміністрація морських портів України», про стягнення різниці невиплаченої вихідної допомоги при звільненні - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом п`яти днів з вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява буде вважатись не поданою та повертається заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Леся БУДЗАН