Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 761/939/22
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/8608/2023
Головуючий у суді першої інстанції В. О. Волошин
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
18 жовтня 2023 року місто Київ

Справа № 761/939/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Мазурик О.Ф., Шкоріної О. І.

секретар судового засідання Пасічник К. В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач Державна податкова служба України

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Державної податкової служби України, подану представником Буркою Миколою Віталійовичем, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року, ухвалене у складі судді Волошина В. О., в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва,

у с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної податкової служби України про припинення податкової застави, мотивованим тим, що в результаті проведення електронних торгів № 551361 від 25 серпня 2021р. з реалізації лоту №489676 він став переможцем торгів, набувши право власності на автомобіль «Chevrolet» моделі «Captiva», 2007 року випуску, колір - сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .14 вересня 2021р. йому було передано автомобіль приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В., відповідно до акту видачі майна переможцю електронних торгів. До його відчуження на електронних торгах у межах виконавчого провадження №65788687 з примусового виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області № 127/23051/20 від 25 травня 2021р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Гелексі Фінанс» заборгованості, цей автомобіль належав боржнику ОСОБА_2 та перебував у заставі в ТОВ «Гелексі Фінанс». Згідно з відомостями Державного реєстру обтяжень рухомого майна на цей транспортний засіб накладено обтяження - застава з 21 листопада 2019р. за № 27238763; обтяження - податкова застава рухомого майна з 26 жовтня 2020р. за №28227334. Позивач звернувся до відповідача у позасудовому порядку із заявою про скасування податкової застави у частині його накладення на вказаний вище транспортний засіб. У відповідь відповідач повідомив про відсутність підстав для припинення податкової застави.

У зв`язку із зазначеним, позивач просив суд припинити податкову заставу рухомого майна, яка зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 26 жовтня 2020р. за № 28227334 та належить позивачу на підставі Акту про проведені електронні торги з реалізації арештованого майна боржника від 01 вересня 2021р., а саме автомобіля «Chevrolet» моделі «Captiva», 2007 року випуску, колір - сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 . Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року позов ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про припинення податкової застави задоволено. Припинено податкову заставу рухомого майна, яка зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 26 жовтня 2020р. за № 28227334, автомобіль належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Акту про проведені електронні торги з реалізації арештованого майна боржника від 01 вересня 2021року, а саме: автомобіль марки «Chevrolet», модель «Captiva», рік випуску 2007, колір - сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 . Стягнуто з Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 11 травня 2023 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, які сторона понесла у зв`язку з розглядом зазначеної справи, у розмірі 5 000,00 грн. В решті заяви відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Державна податкова служба України через свого представника Бурку М. В., подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невстановлення та неповне з'ясування обставин справи, що мають суттєве значення для справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовти у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що ухвалючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції не врахував, що у зв`язку із наявним податковим боргом у платника податків ОСОБА_2 (попереднього власника автомобіля) у сумі 34 637,99 грн підстави для зняття податкової застави відсутні. Судом не враховано, що звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує будь - яку з вищевказаних подій.

Також зазначив, що ОСОБА_1 вже звертався до суду із тим самим предметом позову та з тих же підстав. Під час розгляду справи судом не враховано висновки, викладені у рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2021 у справі №127/27531/21, у якому зазначено, що позивачем не доведено достатніх правових підстав для зняття обтяжень, що були накладені на рухоме майно, у зв`язку із тим, що до накладення арешту на майно боржника приватним виконавцем його було передано у податкову заставу.

Також апелянтом зазначено, що Державна податкова служба України є неналежним відповідачем у справі, оскільки у ОСОБА_2 наявний податковий борг у ГУ ДПС у Вінницікій області, яким було накладено обтяження - податкова застава рухомого майна з 26.10.2020 за № 28227334. Територіальний орган ДПС з метою організації своєї діяльності забезпечує самопредставництво ДПС та ГУ ДПС у судах через начальника ГУ ДПС, а також без окремого доручення голови ДПС та начальника ГУ ДПС через їхніх заступників, державних службових підрозділів, до функціональних повноважень яких належить представництво в судах інтересів ГУ ДПС відповідно до положень про такі підрозділи, які забезпечують самопредставництво інтересів ДПС та ГУ ДПС в судах без окремого доручення голови ДПС та начальника ГУ ДПС. Оскільки ГУ ДПС у Вінницькій області є територіальним ограном - відокремленим підрозділом ДПС, то всі особи, зазначені в ЄДР мають право вчиняти дії від імені ГУ ДПС у Вінницькій області як відокремленого підрозділу ДПС відповідні дії. Тому наявні правові підстави для участі у справі ГУ ДПС у Вінницькій області як сторони територіального органу ДПС.

Представник відповідача Державної податкової служби України Бурка М. В., який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з викладених підстав.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, рішення суду просила залишити без змін як законне та обгрнутоване.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.08.2021 за результатами проведення електронних торгів № 551361 з реалізації лоту №489676 ОСОБА_1 став переможцем торгів та набув право власності на автомобіль «Chevrolet» моделі «Captiva», 2007 року випуску, колір - сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , який 14.08.2021 було передано заступником директора Філії ДП «СЕТАМ» ОСОБА_4, відповідно до Акту видачі майна переможцю електронних торгів.

Згдно цього Акту відбулася реалізація арештованого майна, яке перебувало у власності ОСОБА_2 , у виконавчому проваджені № 65788687, з примусового виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області №127/23051/20 від 25.05.2021 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Гелексі Фінанс» суми заборгованості.

Електроні торги з реалізації рухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_2 проведені ДП «СЕТАМ», місце проведення: https:setam.net.ua, дата проведення 25.08.2021. Найменування майна, що було зареєстровано, як лот № 489676 - автомобіль легковий, марка «Chevrolet», модель «Captiva», рік виробництва: 2007, колір - сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

Електронні торги по лоту № 489676 відбулись, переможцем визначено ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 551361 від 25.08.2021, складеного ДП «СЕТАМ», який здійснював примусову реалізацію майна боржника ОСОБА_2

ОСОБА_1 сплатив кошти в повному обсязі, як переможець торгів.

Згідно з відомостями Державного реєстру обтяжень рухомого майна на цей транспортний засіб накладено обтяження - застава з 21 листопада 2019р. за № 27238763; обтяження - податкова застава рухомого майна з 26 жовтня 2020р. за №28227334.

Судом вставнолено, що спірний автомобіль, до його реалізації на електронних торгах, було передано в заставу (кредитору), з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 , які виникли з договору № 20-11-19-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 20.11.2019, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Гелексі Фінанс».

На підставі цього договору ОСОБА_2 передав у заставу ТОВ «Гелексі Фінанс» автомобіль легковий, марка «Chevrolet», модель «Captiva», рік виробництва: 2007, колір - сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 21 листопада 2019 року зареєстровано обтяження за № 27238763.

Крім того, 26 жовтня 2020 року на вказаний автомобіль було накладено обтяження Головним управлінням ДПС у Вінницькій області - податкова застава рухомого майна за №28227334, що підтверджується відомостями з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Отже очевидним є те, що обтяження у виді податкової застави було накладено на автомобіль марки «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_3 , вже після реєстрації обтяження - застави ТОВ «Гелексі Фінанс».

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач є добросовісним набувачем спірного автомобіля.

Однак вільно володіти вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 не може, у зв`язку із тим, що автомобіль перебуває у податковій заставі рухомого майна, яка зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна з 26 жовтня 2020 року за № 28227334.

В позасудовому порядку позивач звертався з заявами про припинення податкової застави, проте його вимоги залишені без задоволення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, закріплений у статті 67 Конституції України.

Обов`язок щодо сплати податків та зборів, порядок нарахування, строки сплати та відповідальність за порушення вимог податкового законодавства визначено в Податковому кодексі України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також - відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно зі статтею 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 19-1 Податкового кодексу України визначені функції контролюючих органів, до яких належать, зокрема: здійснення адміністрування податків, зборів, платежів; здійснення контролю за своєчасністю подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Згідно з пунктом 88.1 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Абзацом 1 пункту 95.7 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що продаж майна платника податків здійснюється на публічних торгах та/або через торгівельні організації.

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно з підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису відповідно до пункту 89.3 статті 89 ПК України.

Згідно з пунктом 89.8 статті 89 ПК України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Встановивши, що ОСОБА_1 придбав автомобіль, який є предметом оспорюваної податкової застави, на прилюдних торгах відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2831/5, та правомірність цього продажу ніким не оспорюється, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність звільнення з-під податкової застави належного позивачу автомобіля марки «Chevrolet», модель «Captiva», рік виробництва: 2007, колір - сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , оскільки він не відповідає за податковими зобов`язаннями попереднього власника майна - ОСОБА_2 . Доводи апеляційної скарги про відсутність законних підстав для зняття податкової застави з цього майна, не заслуговують на увагу, оскільки податкова застава поширюється виключно на майно платника податків, який має податковий борг у той час, як позивач у справі не є боржником зі сплати податків, правомірно придбав автомобіль на прилюдних торгах, а боржником є ОСОБА_2 . При цьому, правомірність продажу автомобіля на прилюдних торгах ніким не оспорювалася і не оспорюється. До позивача, як нового власника не перейшла податкова застава накладена на автомобіль, оскільки договір застави автомобіля за зобовязаннями ОСОБА_2 (колишнього власника автомобіля) перед ТОВ "Гелексі Фінанс" було укладено 21 листопада 2019 року, тобто раніше ніж на автомобіль було накладено податкову заставу 26 жовтня 2020 року.

Твердження Державної податкової служби України у тому, що вона є неналежним відповідачем за заявленими вимогами ОСОБА_1 та до участі у справі повинно бути залечене у якості співвідповідача Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області колегія суддів відхиляє, оскільки позивач раніше вже звертався до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області про припинення податкової застави. Проте рішенням суду від 06.12.2021 позивачу було відмовлено у задоволенні позову з підстав пред`явлення його до неналежного відповідача, вказавши, що у даних правовідносинах належним відповідачем є Державна податкова служба України, а не його відокремлений підрозділ Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області.

Крім того, із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що представник відповача Бурка М. В. уповноваженй вчиняти дії від імені юридичної особи - Державної податкової служби України (самопредставництво, без окремого доручення керівника) та Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області як відокремленого підрозділу ДПС.

Державна податкова служба України є юридичною особою, а Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області - є її відокремленим підрозділом.

Таким чином, відокремлений підрозділ - це підрозділ юридичної особи, що знаходиться поза її місцезнаходженням, здійснює всі або частину її функцій, виконує роботи або операції, надає послуги від імені юридичної особи, або здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Відокремлений підрозділ не є юридичною особою. Такий підрозділ наділяється майном юридичної особи, що його створила, і діє на підставі затвердженого нею положення.

А тому зазначення відповідачем у справі юридичну особу Держану податкову службу України, ніяким чином не порушує прав чи обов`язків відокремленого підрозділу Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області як структурного підрозділу відповідача.

При цьому послання апелянта на ту обставину, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2021 у справі № 127/27531/21 було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про припинення податкової застави з підстав необґрунтованості зняття такого обтяження колегія суддів не бере до уваги, оскільки позов у цій справі було предявлено ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області (тобто у справі був інший відповідач). Крім того, у рішенні суду від 06.12.2021 не надана оцінка та не врахована та обставина, що до передачі спірного майна у податкову заставу 26.10.2020, ОСОБА_2 20.11.2019 передав у заставу ТОВ «Гелексі Фінанс» автомобіль легковий, марка «Chevrolet», модель «Captiva», рік виробництва: 2007, колір - сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , що впливає на залишення податкової застави у випадку зміни власника даного автомобіля.

Отже, ще до накладення арешту на рухоме майно приватним виконавцем 16.07.2021 та до накладення обтяження на спірний автомобіль у виді податкової застави 26.10.2020, такий автомобіль було передано його попереднім власником у заставу ТОВ «Гелексі Фінанс». Вказана обставина залишилася поза увагою Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/27531/21.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), як це визначено у частинах першій-третій статті 89 ЦПК України.

Отже, жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції матеріали справи не містять. Таких доказів не додано стороною відповідача до апеляційної скарги та не отримано таких доказів судом апеляційної інстанції у ході розгляду справи.

При цьому колегія суддів зазначає, що аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте, Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Суд у своєму рішенні навів мотиви з яких прийняв до уваги доводи позивача щодо наявності підстав для задоволення позову та навів достатнє мотивоване обґрунтування відмови у прийнятті заперечень відповідача.

Таким чином, під час розгляду справи суд першої інстанції дотримався вимог закону, повно та всебічно з`ясував обставини справи, надав правову оцінку доводам і запереченням сторін та зібраним у справі доказам, вірно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, з огляду на що, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності у відмові у задоволенні позову у повному обсязі, також не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору. Загалом такі доводи ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального права і зводяться до намагання переоцінити встановлені судом обставини.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі відповідача колегія не знаходить.

Справу було розглянуто судом першої інстанції на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних доказів. Зроблено вірний висновок про наявність правових підстав для припиненн податкової застави, оскільки податкова застава поширюється виключно на майно платника податків, який має податковий борг, яким ОСОБА_1 не є, оскільки податкова застава була накладена на автомобіль пізніше ніж його було передано у заставу ТОВ "Гелексі Фінанс".

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу Державної податкової служби України без задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Судові витрати відповідача по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню, оскільки суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України, подану представником Буркою Миколою Віталійовичем, залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 30 жовтня 2023 року.

Судді

Л. Д. Поливач

О.Ф. Мазурик

О. І. Шкоріна