ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року

справа № 712/3644/22
провадження № 22-ц/821/1724/23

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

секретаря - Мунтян К С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну сплати розміру аліментів, у складі: головуючого судді: Пироженка С. А.,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

24 травня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом вищенаведеного змісту.

Позовна заява мотивована тим, що він є батьком двох неповнолітніх дітей від різних шлюбів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до судового наказу від 26 червня 2018 року № 712/5937/18, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси, з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 травня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно судового наказу від 04 лютого 2022 року № 712/14023/22, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси, з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, на даний час з нього стягуються аліменти на утримання двох дітей на підставі судових наказів, що в сукупності становить 1/2 частину всіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Вважає, що стягнення аліментів в зазначених сумах суперечить положенням ст. 183 СК України.

Враховуючи наведене просив суд змінити розмір стягнутих з нього аліментів на утримання дітей з 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно на кожну дитину, на 1/6 частину з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 вересня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст. 192 СК України, що дають підстави для зміни розміру аліментів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 з посиланням на невідповідність фактичним обставинам справи, порушено питання про скасування рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 вересня 2022 року та постановлення нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та прийняття рішення про зміну розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей, а саме: згідно судового наказу від 26 червня 2018 року № 712/5937/18, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінивши їх розмір до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення з позовом та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до судового наказу від 04 лютого 2022 року № 712/14023/22, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінивши розмір аліментів до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення з позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року розгляд апеляційної скарги призначено на 03 листопада 2022 року в поряду письмового провадження.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 03 листопада 2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 вересня 2022 року змінено в частині розміру стягнення аліментів, прийнято нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну сплати розміру аліментів, задоволено.

У судовому наказі від 26 червня 2018 року № 712/5937/18 про стягнення аліментів, виданому Соснівським районним судом м. Черкаси на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінено їх розмір до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення з позовом та до досягнення дитиною повноліття.

У судовому наказі від 04 лютого 2022 року № 712/14023/22 про стягнення аліментів, виданому Соснівським районним судом м. Черкаси на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , код РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінивши їх розмір до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення з позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Судовий наказ, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси від 04 лютого 2022 року у цивільній справі № 712/14023/22 та судовий наказ, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси від 26 червня 2018 року справа № 712/5937/18 відкликано.

Постановою Верховного Суду від 15 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Черкаського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року справу призначено до розгляду на 26 жовтня 2023 року на 15 год 30 хв.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є батьком двох неповнолітніх дітей від різних шлюбів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 13,14).

Згідно даних судового наказу від 26 червня 2018 року № 712/5937/18, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 травня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття (а. с. 11).

Відповідно даних судового наказу від 04 лютого 2022 року № 712/14023/22, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 12).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює в Управлінні СБ України в Черкаській області на посаді молодшого оперуповноваженого (а. с. 15).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам виходячи з наступного.

Предметом спору у вказаній справі є зменшення розміру аліментів присуджених в порядку наказного провадження до стягнення з позивача на утримання двох малолітніх дітей від різних шлюбів.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосована при наявності відповідних обставин для цього.

При розгляді справ зазначеної категорії до предмета доказування відносяться обставини, які свідчать про існування змін, що відбулись в матеріальному чи сімейному становищі платника аліментів, і що саме такі зміни вплинули на його здатність сплачувати аліменти в присудженому судовим рішенням розмірі.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись 24 травня 2022 року до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що він є батьком двох неповнолітніх дітей від різних шлюбів. Згідно до судового наказу: від 26 червня 2018 року № 712/5937/18, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси, з нього стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 травня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до судового наказу від 04 лютого 2022 року № 712/14023/22, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси, з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому зазначив, що на даний час з нього стягуються аліменти на утримання двох дітей на підставі судових наказів, що в сукупності становить 1/2 частину всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Посилаючись, зокрема на положення ст. 183 СК України, просив змінити розмір стягуваних аліментів зменшивши їх до 1/6 частки.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивачем в якості доказів надано довідки про його доходи за 2020-2021 роки зі змісту яких вбачається, що з останнього стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітної плати, тобто згідно судового наказу виданого 26 червня 2018 року (а. с. 15).

В той же час, довідки про доходи за 2022 рік позивачем до суду не надано, аналогічно як і відомостей про сімейний стан та про виконання судового наказу про стягнення аліментів на утримання іншої дитини від 04 лютого 2022 року.

Суд першої інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а наявність іншої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Така зміна можлива лише в разі доведення позивачем належними та допустимими доказами факту погіршення майнового стану платника аліментів, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).

Крім того, Верховний Суд наголошував на тому, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції, щодо того, що твердження позивача про те, що він має на утриманні іншу малолітню дитину від іншого шлюбу та сплачує аліменти є неспроможними, оскільки права однієї дитини не можуть порушуватися за рахунок іншої, а судом стягнуто аліменти в мінімальному розмірі, який гарантовано державою.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника із висновком суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи. При цьому згідно з п. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимого апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ст. 367 ЦПК України докази які не були подані до суду першої інстанції приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Долучені до апеляційної скарги скаржником довідка від 29 вересня 2022 року про його доходи за квітень вересень 2022 року, власноручна розписка ОСОБА_2 від 09 вересня 2022 року та довідка від 26 вересня 2022 року Черкаської спеціалізованої школи І ІІІ ступенів № 28 ім. Т. Г. Шевченка про те, що ОСОБА_2 з 08.12.2021 по 10.10.2024 перебуває у відпустці по догляду за дитиною не приймаються апеляційним судом, оскільки є доказами отриманими після ухвалення оскаржуваного судового рішення. При цьому апеляційна скарга не містить обґрунтування неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що не залежали від позивача.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну сплати розміру аліментів, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко