РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року

м. Рівне

Справа № 555/1956/15-ц

Провадження № 22-ц/4815/761/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Боймиструк С.В.,

судді: Хилевич С.В., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Мороз А.В.,

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2023 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсною додаткової угоди до кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Березнівського районного суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

18 грудня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» зменшив позовні вимоги та просив стягнути заборгованість у розмірі 68336,15 доларів США, що за курсом 27.80 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.12.2018 складає 1899744,97 грн. за кредитним договором №ROB0GA від 12.09.2008 року.

В лютому 2018 року ОСОБА_3 подала зустрічний позов до АТ КБ «ПриватБанк», в якому просить визнати недійсною Додаткову угоду № 1 від 05 листопада 2012 року до кредитного договору № ROІАGК00000014 від 12.09.2008 року, укладену між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 та Додаток 1 цієї угоди.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2023 року в задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»/АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк» /АТ КБ "Приватбанк" про визнання недійсною додаткової угоди до кредитного договору відмовлено.

На вказане рішення суду представник акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що місцевий суд помилково вказав про недоведеність позовних вимог АТ КБ "Приватбанк", оскільки ухвала про призначення судової економічної експертизи від 09.11.2016 року була залишена без виконання. На питання, чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості умовам укладеного договору №ROB0GA від 12 вересня 2008 року, якщо не відповідає, то навести правильний розрахунок експертом не було надано відповіді.

Посилається на висновок постанови ВС від 02.10.2020 року №9111/19/19 про обов`язок суду з`ясовувати обставини пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Вважає, що при проведенні експертизи експерт провів дослідження неповно, без урахування наявних в матеріалах справи доказів, що мали істотне значення. Крім того, окремі дані не були належним чином розтлумачені експертом, що також негативно вплинуло на повноту та достовірність висновків у досліджуваних питаннях.

Вказує на наявність в матеріалах справи виписок по всіх рахунках кредиту, що підтверджує рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Доводить, що відсутність оригіналу повідомлення від 27 травня 2013 року № 30.1.0.0/2-002 про повернення суми кредиту в повному обсязі свідчить про помилковість висновків суду про зміну порядку, умов і строку виконання зобов`язання щодо повернення всієї суми кредиту з нарахованими відсотками та пенею.

Також апелянт не погоджується з мотивами суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову.

Зазначає, що згідно висновку почеркознавчої експертизи не виявилось можливим встановити чи виконані підписи в Додатковій угоді №1 від 05.11.2018 року до кредитного договору №ROIAGK00000014 від 12.09.2008 року та в Додатку 1 до Додаткової угоди №1 від 05 листопада 2012 року особисто позичальником ОСОБА_3 чи іншою особою, оскільки не було встановлено комплексу збіжних чи розбіжних ознак та не співставність наданих на дослідження підписів із зразками підписів ОСОБА_3 .

Не погоджується з висновками суду про очевидність неналежності підпису ОСОБА_3 , оскільки при призначенні експертизи суд вказував на необхідність спеціальних знань.

Враховуючи викладене просить скасувати рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні первісного позову та змінити в частині відмови у задоволенні зустрічного позову щодо мотивів відмови. Ухвалити нову постанову, якою позов АТ КБ "Приватбанк" задовольнити в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 (надалі - Відповідач) 12.09.2008 року укладено кредитний договір № ROB0GA (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору № ROB0GA від 12.09.2008 року, банк зобов`язується надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 8.1 цього Договору. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим Договором, зазначені у розділі 8 Договору.

У п. 8.1 Кредитного договору зазначено, що Банк зобов`язується надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 12.09.2008 р. по 12.09.2020 р. включно, у вигляді не поновлюваної лінії (далі - Кредит) у розмірі 50047,17 долл. США на наступні цілі:

у розмірі 43782,08 дол. США на споживчі цілі, з них: 42 000 дол. США на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу, 1260,00 дол. США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 307,11 дол. США для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 214,97 дол. США для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту;

а також у розмірі 6265,08 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7 даного Договору,

зі сплатою на користування Кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в Період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4,08 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 даного Договору.

Періодом сплати вважати період з 21 по 28 число кожного місяця.

Пунктом 8.5 встановлено, що при порушенні Позичальником зобов`язань із погашення Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0.15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні.

Видатковим касовим ордером № 1 від 12.09.2008 року підтверджується отримання ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 42000,00 доларів США.

Згідно Додатку 1 "Загальна вартість кредиту" за кредитним договором №ROB0GA від 12.09.2008 року та графіку погашення кредиту щомісячний платіж становив 784,20 дол. США, сума % та винагород 69142,71 дол. США, реальна процентна ставка 19,37 (т.1. а.с. 91.)

З виписки про погашення кредиту вбачається, що ОСОБА_3 здійснила платежі по кредиту на загальну суму 41130,92 дол. (т.1 а.с. 56).

З розрахунку заборгованості наданого позивачем разом з позовом вбачається, що відповідач станом на 09.06.2015 року має заборгованість в розмірі 105 012,25 доларів США, яка складається з наступного:

- 51951,40 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 18473,37 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4930,70 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- 24644,91 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань,

а також штрафи відповідно до Договору:

- 11,85 доларів США - штраф (фіксована частина)

- 5000,02 доларів США - штраф (процентна складова)

ОСОБА_3 з ПАТ КБ "Приватбанк" укладались додаткові угоди: 29 лютого 2012 року (т.3 а.с. 60), 06 квітня 2012 року (т.3. а.с. 65), 05 листопада 2012 року (т.1, а.с. 123), якими зменшувалась сума заборгованості, вносились зміни до пункту 8.1. кредитного договору в частині розміру кредитних коштів наданих для придбання нерухомості та розміру коштів на сплату страхових платежів. Також змінювався графік і щомісячний платіж.

Так, Додатковою угодою від 05 листопада 2012 року сторони домовились, що суму заборгованості, що виникла в період з дати надання Позичальнику кредиту до дати підписання цієї Додаткової угоди зменшити на 2724,54 дол. США, а саме: відсотки у розмірі 0 дол. США, комісія у розмірі 0 дол. США, пеня у розмірі 2724,54 дол. США.

Згідно ст. 212, 651 ЦК України, у разі порушення Позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених в Графіку погашення кредиту (Додаток № 1 до цієї Додаткової угоди) понад 31 день Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 2724,54 дол. США.

Викладено пункт 8.1 Договору в наступній редакції:

"8.1. Банк зобов`язується надати Позичальникові кредитні кошти на строк з 12-09-2008 р. по 12-09-2020 р. включно, у вигляді не поновлюваної лінії (далі «Кредит») у розмірі 54001,23 дол. США на наступні цілі: придбання нерухомості, а також у розмірі 10219,14 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,00 % від суми даного кредиту у момент надання кредиту, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,00 % від суми даного кредиту щомісяця в Період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4,08 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного Договору. Періодом сплати вважати період з «21» по «28» число кожного місяця.

Погашення заборгованості за цим Договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в Період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1071,70 дол. США для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Погашення кредиту провадиться в строки відповідно до Графіка погашення кредиту (Додаток № 1).

Додаток 1 (Графік погашення кредиту) викласти в новій редакції, який є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди."

Як вбачається з зустрічної позовної заяви, між сторонами виник спір щодо дійсності укладеної додаткової угоди від 05 листопада 2012 року.

Положеннями ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Із норм статей 215 та 203 ЦК України вбачається, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК Кодексу, в тому числі: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною другою ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина шоста статті 81 ЦПК України встановлює, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалою Березнівського районного суду від 17 грудня 2019 року по справі призначено почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи виконані підписи в Додатковій угоді № 1 від 05 листопада 2012 року до кредитного договору № ROІАGК00000014 від 12.09.2008 року та в Додатку 1 до Додаткової угоди № 1 від 05 листопада 2018 року особисто позичальником ОСОБА_3 чи іншою особою?

Згідно висновку експерта № 1.1-507/20 від 11.12.2020 не виявилось можливим встановити чи виконані підписи в Додатковій угоді № 1 від 05 листопада 2018 року до кредитного договору № ROІАGК00000014 від 12.09.2008 року та в Додатку 1 до Додаткової угоди № 1 від 05 листопада 2012 року особисто позичальником ОСОБА_3 чи іншою особою.

Виходячи з меж та підстав зустрічного позову відсутність категоричної відповіді експерта у даній справі унеможливлює встановлення обставини підписання/не підписання додаткової угоди та на підставі цього встановити її недійсність/неукладеність.

Без належних та допустимих доказів твердження місцевого суду про очевидність не підписання оспорюваної угоди відповідачкою колегія суддів розцінює як припущення.

При цьому слід враховувати, що ОСОБА_3 не оспорює попередні додаткові угоди, відсутні будь-які відомості про наявність між сторонами інших кредитних відносин, а повторних або ж додаткових експертиз ОСОБА_3 не ініціювала.

Відтак колегія суддів не може погодитись з висновками місцевого суду про нікчемність додаткової угоди від 05 листопада 2012 року.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 із отриманих в кредит 42 000 дол. США повернула станом на 15 березня 2015 року 41 130,92 дол. США, при цьому, заборгованість перед банком на час пред`явлення позову становила 105012,25 доларів США, виник сумнів у правильності розрахунку заборгованості за кредитним договором.

За ухвалою суду по зазначеній справі було призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої було поставлено питання: чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «Приватбанк» умовам укладеного кредитного договору № ROB0GA від 12.09.2008 року, якщо не відповідає навести правильний розрахунок; чи були допущені порушення вимог нормативно-правових актів з боку ПАТ КБ «Приватбанк» при оформленні кредитного договору № ROB0GA від 12.09.2008 року.

Листом від 05.04.2017 № 181 судовий експерт Болотна Л.О. повідомила про неможливість виконання судової економічної експертизи на підставі ухвали суду від 09.11.2016 року, так як наданих на дослідження матеріалів не достатньо для надання висновку, а заявлені судовим експертом клопотання про уточнення питань та про надання додаткових матеріалів не були задоволені в повному обсязі, що унеможливлює надання висновку.

Ухвалою суду від 09 листопада 2016 року по справі призначено судову економічну, проведення якої доручено експертам Чернігівської регіональної торгово-промислової палати.

На вирішення експертизи було поставлено питання: чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «Приватбанк» умовам укладеного кредитного договору № ROB0GA від 12.09.2008 року, якщо не відповідає навести правильний розрахунок; чи були допущені порушення вимог нормативно-правових актів з боку ПАТ КБ «Приватбанк» при оформленні кредитного договору № ROB0GA від 12.09.2008 року.

Відповідно до висновку експерта Заріцької А.Л. від 05.12.2017 року №4 визначити, чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ КБ "Приватбанк" умовам кредитного договору № ROB0GA від 12.09.2008 року, якщо не відповідає, то навести правильний розрахунок, не представилось можливим за причиною вказаною в дослідницькій частині (т.2 а.с. 176).

Водночас 18 грудня 2018 року представник банку разом з клопотанням про зменшення позовних вимог надав до суду новий розрахунок заборгованості (т.3, а.с. 151, 163).

Згідно вказаного розрахунку після зменшення позовних вимог до 68336,15 доларів США заборгованість складалась з:

- 49941,92 доларів США - основного боргу,

- 13287,09 доларів США - боргу за відсотками,

- 1226,05 доларів США - боргу за комісією,

- 3881,09 доларів США пені.

Такий розрахунок судом першої інстанції не досліджувався та ОСОБА_3 не спростовувався.

05 листопада 2012 року сторони уклали Додаткову угоду №1, підписанням якої сторони домовились про зменшення частини боргу, а заборгованість яка виникла на час реструктуризації звели у основний борг, який розбили на новий графік до 12 вересня 2020 року з щомісячним платежем в 1071 дол. 71 цент.(т.2 а.с 110). На думку суду такі пояснення банку узгоджуються зі змістом угоди та не суперечать її правовій природі.

Тож 05 листопада 2012 року, сторони додаткової угоди фактично звели наявну заборгованість до 54001 доларів 23 центи.

27 травня 2013 року відповідачці була направлена вимога про повернення заборгованості, що встановлено рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 16 липня 2014 року (т.3 а.с. 156) і вказана обставина не потребує доказуванню в силу приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Отже, банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки.

Таким чином до стягнення підлягають договірні відсотки та пеня нараховані банком з 05 листопада 2012 року по 27 травня 2013 року, тобто з моменту реструктуризації боргу до дати направлення вимоги про повернення боргу.

Виходячи із нового розрахунку заборгованості нарахування за відсотками з 05 листопада 2012 року по 21 травня 2013 року становлять 4280 дол. США 49 центів, а сума нарахованої пені становить 722 дол. США 27 центів.

Після визначеного договором строку, кредитор має право на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, якщо зобов`язання залишається невиконаним.

Зменшуючи суму позовних вимог, банк в розрахунку заборгованості визначив основний борг за кредитом у розмірі 49941,92 дол. США, тому заборгованість за позадоговірне користування коштами має бути розрахована з 27 травня 2013 року до дня звернення з позовом за ставкою 3% річних, що становить 3 443,94 дол. США.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, в редакції чинній на час укладання договору, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи,договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16.

Як вбачається з матеріалів справи встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії, банк не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику, у зв`язку з чим вона не підлягає стягненню з відповідачки.

Враховуючи встановлені обставини справи колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 49941,92 дол. США основного боргу за договором кредиту, 4280,49 дол. США та 3443,94 дол. США боргу за відсотками та 722,27 дол. США пені, що загалом становить 58388 доларів США 62 центи.

Такий висновок співвідноситься з загальною вартістю кредиту відображеною у додатку №1 до кредитного договору, яку погодили сторони спору, а отже є справедливим та відповідає принципам і завданням судочинства.

За таких обставин, місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати в виді сплаченого судового збору підлягають стягненню з ОСОБА_3 пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме 85.44% від заявлених.

Керуючись ст.ст. 367-368, 374, 376, 381-382, 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 58388 доларів США 62 центи заборгованості за кредитним договором №ROB0GA від 12.09.2008 року.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" про визнання недійсною додаткової угоди до кредитного договору відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 60867 гривень 82 копійки судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 27 жовтня 2023 року.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Хилевич С.В.

Шимків С.С.