РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/32/22

№ 2/183/654/23

27 жовтня 2023 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на утримання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

04.01.2022 через підсистему «Електронний суд» позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом у якому просила визначити місцем проживання малолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання їх матері, тобто мене, по АДРЕСА_1 ; стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки його щомісячного доходу, але не менше як 50 % прожиткового мінімуму встановлено в України для дітей віком до 18 років, на кожну дитину, починаючи з дня подачі цього позову і до досягнення дітьми віку повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 30.08.2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 11.10.2021 року у справі № 199/5683/21. У шлюбі з відповідачем народилися спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На момент звернення до суду з позовом вона проживала за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений житловий будинок належить на праві власності матері позивачки. Під час розірвання шлюбу вони з відповідачем домовилися, що діти будуть проживати з позивачкою, а відповідач буде забирати дітей із закладу дошкільної освіти та школи і спілкуватися з ними. Однак, після розірвання шлюбу відповідач порушив домовленість і став на свій розсуд без її згоди на це, забирати дітей із ясла-садка та школи, ігноруючи записи до лікарів або інші заплановані події. Вважає, що діти, після розірвання шлюбу, повинні проживати з позивачкою, оскільки рідні брати не повинні бути розлученими між собою. Позивачка має житло у м. Новомосковську, створила своїм дітям належні умови для їх проживання, має стабільний дохід та може забезпечити дітей матеріально. За місцем роботи позивачки встановлений гнучкий режим роботи, тому може приділяти увагу малолітнім дітям. Також має добрий стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає і на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває.

Ухвалою від 22 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Відповідач, не погоджуючись із позовом, подав відзив на позовну заяву у якому просить у позові відмовити. Вказав, що позивачка не має власного житла; відповідач не має на меті розлучати дітей або перешкоджати їх спілкуванню з матір`ю; розмір доходів позивачкою документально не підтверджено; фактично діти проживають разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено відповідні акти; наданий позивачкою акт огляду СМЕ не свідчить про заподіяння ушкоджень саме відповідачем; стосовно позивачки складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАп та винесено терміновий заборонний припис, яким позивачці заборонено контактувати з відповідачем; відповідач змушений був неодноразово викликати поліцію з приводу протиправної поведінки позивачки.

Крім того, відповідачем подано зустрічний позов про визначення місця проживання дітей. Вказав, що після розірвання шлюбу сторони погодили, що діти проживатимуть з позивачкою/відповідачкою за зустрічним позовом (надалі за текстом позивач) у АДРЕСА_1 . Відповідач/позивач за зустрічним позовом (надалі за текстом відповідач) фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , садове товариство «Радуга Р». За місцем мешкання відповідач характеризується із позитивного боку, із сусідами не конфліктує, веде здоровий спосіб життя, піклується про своїх дітей, діти проживають з батьком. Батько створив всі умови для проживання та розвитку дітей. Будинок, у якому вони проживають, належить сестрі позивача ОСОБА_6 . Діти, проживаючи з батьком, отримують медичне обслуговування, відвідують заняття у вчителя-логопеда. Батько піклується про здоров`я та фізичний розвиток дітей. Діти відвідували КЗДО №22 ДМР протягом 2016-2021, але у лютому 2021 мати дітей написала заяву на вибуття дітей у зв`язку зі зміною місця проживання. Проте до іншого навчального закладу дітей не було зараховано, що на думку відповідача свідчить про неналежне виконання матір`ю своїх обов`язків. Відповідач є здоровою людиною, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягався. Має стабільний заробіток, проте офіційно не працевлаштований. Має у власності об`єкти нерухомості та отримує прибуток від здачі їх в оренду. Стосовно позивачки складалися протоколи про адміністративні правопорушення, виносилися термінові заборонні приписи, що свідчить про її агресивну поведінку. Тому просить визначити місце проживання дітей разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачем подано відзив на зустрічний позов у якому просить відмовити у задоволенні зустрічного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що відповідач має двох дітей від попередніх шлюбів, залишає дітей у неповних сім`ях; житло ОСОБА_2 розташоване неподалік від промислової зони, що небезпечно для дітей; будинок позивачки більш комфортний і затишний; саме позивачка турбується про дітей, займалася їх навчанням та розвитком. Після того, як батько забрав дітей, вона намагалась отримати спілкування з ними через свою маму, працівників ювенальної превенції, забезпечення позову. Саме вона займалася питаннями охорони здоров`я та лікування дітей. Спосіб життя, умови проживання, матеріальне становище та ставлення позивачки до виховання дітей свідчать, що найкращим інтересам дітей відповідатиме проживання з матір`ю.

Відповідачем подано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, у якій висловлено незгоду з доводами, викладеними у відзиві на зустрічний позов.

Позивачкою подано заперечення на відповідь на відзив, у яких висловлено незгоду з аргументами відповідача, викладеними у відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 20 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2022 року поновлено ОСОБА_2 строк на подання відзиву та зустрічного позову, прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей, об`єднавши в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник позивачки підтримала позов та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у письмових заявах по суті справи.

Відповідач та його представник у судовому засіданні у задоволенні первісного позову просили відмовити, а зустрічний позов просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заявах по суті справи.

Представник органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради у судовому засіданні підтримав позицію, викладеному у наданому суду письмовому висновку та просив врахувати його при ухваленні рішення.

Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (т.1 а.с.10,11,15).

Батьки дітей перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2013 року (т.1 а.с.16). Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021 року у справі №199/5683/21, шлюб між батьками, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано (т.1 а.с.9).

Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами, малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після розлучення батьків залишилися проживати з матір`ю, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за місцем реєстрації матері, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.14,18,19, т.2 а.с.80).

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу та протягом розгляду справи, місце проживання дітей неодноразово змінювалося, діти проживали: з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , з батьком за адресою: АДРЕСА_2 , з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 11.07.2022 обстежено місце проживання позивачки ОСОБА_1 за вищевказаною адресою, та встановлено, що діти за місцем реєстрації не проживають, а проживають у батька по АДРЕСА_3 (т.1 а.с.151).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 11.03.2022, було обстежено житло відповідача, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; встановлено, що для виховання та розвитку створені всі умови, є окремі ліжка, місця для навчання, ігор, в наявності одяг, взуття за сезоном, іграшки, книги; діти відвідують логопеда. На момент обстеження діти проживали з батьком, а ОСОБА_7 з матір`ю. (т.1 а.с.222). Аналогічні відомості про умови проживання дітей зазначені в акті обстеження за місцем проживання батька в акті від 08.07.2022; на момент виходу всі діти були за даною адресою (т.1 а.с.223).

Згідно з характеристикою від 04.07.2022 на учня 2 класу ОСОБА_3 , надано оцінку вмінням та навичкам дитини, знанням, рисам характеру; зазначено, що мати бере більшу участь у навчанні дитини, так як він проживає з нею та ходить до місцевої школи; батько проявляв інтерес до навчання декілька разів, однак проживає в іншому місті, тому приділяє навчанню дитини недостатньо часу (т.1 а.с.152).

Відповідно до повідомлення КЗ ЗДО №5 «Веселка» Новомосковської міської ради від 04.07.2022, ОСОБА_8 є вихованцем цього закладу, надано оцінку психологічних якостей дитини, здатності до навчання; до закладу хлопчика приводили та забирали як мама, так і тато; дитина завжди була доглянута, охайна; ОСОБА_9 любить обох батьків, прихильності до одного з них не спостерігалося. Мама і тато брали активну участь у вжитті та вихованні, співпрацювали з вихователем, цікавилися емоційним станом дитини (т.2 а.с.23).

Відповідно до повідомлення КЗ ЗДО №5 «Веселка» Новомосковської міської ради від 04.07.2022, ОСОБА_10 є вихованцем цього закладу, надано оцінку психологічних якостей дитини, здатності до навчання; ОСОБА_11 проживає разом з мамою та братами за адресою: АДРЕСА_1 ; до закладу хлопчика приводили та забирали як мама, так і тато; дитина завжди була доглянута, охайна; ОСОБА_11 завжди з радістю зустрічав як маму, так і тата. Мама і тато брали активну участь у вжитті та вихованні, співпрацювали з вихователем, цікавилися емоційним станом дитини (т.2 а.с.24).

Згідно з відповіддю на запит адвоката, діти сторін відвідували КЗ ДО №22 ДМР протягом 2016-2021 років. У лютому 2021 року мати дітей написала заяву на вибуття у зв`язку зі зміною місця проживання. Вихованням дітей займались обидва батьки, діти були чисті, охайні, доглянуті (т.2 а.с.25).

Як зазначено у довідці №7 від 01.09.2022, виданій ЗОШ №47 ДМР відповідачу, його сини ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , починаючи з жовтня 2018 року по вересень 2022 року відвідували консультації логопеда та корекційно-розвиткові заняття з учитилем-дефектологом. На заняття батько привозив дітей вчасно, уроків не пропускав, домашні завдання завжди виконувались. ОСОБА_12 завжди цікавився успіхами дітей, був присутній на логопедичних заняттях (т.2 а.с.26). У довідці цього ж закладу від 25.08.2023 зазначено, що з 06 серпня 2023 року мати не забезпечує присутність дітей на заняттях (т.3 а.с.221).

У відповіді КНП «ДЦПМСД №4» ДМР на запит адвоката від 07.09.2022 №754 зазначено, що діти ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 задекларовані у лікаря загальної практики сімейної медицини з 05.07.2018; на прийом до лікаря дітей приводив батько, який і займається їх наглядом та лікуванням при потребі; у 2022 році батько дітей звертався декілька разів з приводу загального обстеження стану здоров`я дітей, отримання довідки в басейн (т.2 а.с.159).

ГО «Дніпропетровська міська федерація бойового самбо та змішаних єдиноборств» у довідці від 27.10.2022 зазначила, що діти відповідача ОСОБА_13 та ОСОБА_8 займаються в секції «бойового самбо» вказаної організації; на тренування дітей приводить батько, активно займається розвитком синів, цікавиться тренувальним процесом, несе всі необхідні витрати; мати ОСОБА_7 та ОСОБА_9 тренувальним процесом не цікавиться, на тренування їх жодного разу не приводила (т.2 а.с.160). У довідці цієї ж організації від 22.08.2023 зазначено, що з початку січня 2023 року ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 не відвідували спортивні тренування кожну першу та другу суботи місяця; з 06 серпня 2023 року всі діти не відвідували спортивні тренування взагалі (т.3 а.с.222).

У відповіді на запит адвоката від 01.12.2022, наданій КЗО «Середня ЗОШ №63» ДМР зазначено, що у вказаному закладі навчаються ОСОБА_8 та ОСОБА_13 ; надано оцінку вмінням і навичкам дітей, ставленню до навчального процесу. Зазначено, що діти проживають з батьком; і батько, і мати цікавляться навчанням та успіхами дітей (т.3 а.с.23,24).

На підставі договору дарування від 05.10.2022 позивачка стала власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ( т.2 а.с.72-78).

Власником будинку, у якому проживає відповідач з дітьми є його рідна сестра ОСОБА_6 , яка склала нотаріально посвідчену заяву про те, що не заперечує проти проживання у будинку ОСОБА_2 та його дітей, а також не заперечує проти відвідання дітей за цією адресою їх матір`ю ОСОБА_1 (т.2 а.с.161-163). Також відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належать житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: АДРЕСА_4 (т.2 а.с.164-165).

Ухвалою суду про забезпечення позову у даній справі від 16 грудня 2022 року зобов`язано ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 , можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 10 годин 00 хвилин кожної першої та другої суботи місяця до 19 годин 00 хвилин наступної неділі, з перебуванням дітей у нічний час доби за адресою місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; зобов`язано ОСОБА_2 передавати дітей матері ОСОБА_1 за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_2 , садове товариство «Радуга-Р»; зобов`язано ОСОБА_1 повертати дітей батькові ОСОБА_2 із місця проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що з 06 серпня 2023 року діти проживають з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка в порядку виконання ухвали про забезпечення позову забрала дітей від батька та всупереч вказаному судовому рішенню не повернула їх. З цього приводу відповідач звертався до виконавчої служби, правоохоронних органів (т.3 а.с.205-220).

З наданих сторонами звернень до правоохоронних органів, відповідей, копій протоколів, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, висновків судово-медичних експертів (т.1 а.с.70-75, 92,93, 224-226; т.2 а.с.35-41, 43-44, 92-103, 224; т.3 а.с.21,22, 205-220) вбачається, що між сторонами існує тривалий конфлікт, протиправні дії по відношенню один до одного вчиняли як позивач так і відповідач.

Також з матеріалів справи встановлено, що обоє батьків працевлаштовані позивачка працювала спочатку в ТОВ «Ландман», потім ТОВ «Арда-Трейдинг»; відповідач є фізичною особою-підприємцем; обоє батьків мають позитивні характеристики за місцем роботи, проживання; обоє батьків не перебувають на обліках у лікарів психіатра, нарколога (т. 1 а.с.13, 61; т.2 а.с.17,18,21,111,112,114,243)

21.09.2021 сторони уклали угоду, за якою діти проживали почергово тиждень з матір`ю, тиждень з батьком (т.1 а.с.190-191, т.2 а.с.70,71).

За клопотаннями сторін у судовому засіданні допитано свідків з боку позивача, та з боку відповідача.

Так, свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що знайома з позивачкою у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 розмістила своє резюме, а свідок за місцем роботи займається підбором персоналу. ОСОБА_1 працювала разом з нею з травня по серпень 2022 року на посаді менеджера з зовнішньоекономічної діяльності. За час роботи зарекомендувала себе з позитивного боку. ОСОБА_15 часто телефонували діти. Зі слів позивачки вона дізналася про спір з чоловіком щодо місця проживання та виховання дітей. Позивачка розповідала їй, що придбала будинок у якому робить ремонт. Також зі слів позивачки їй відомо, що одного дня ОСОБА_15 поїхала на обід та виявила, що дітей вдома немає, їх забрав колишній чоловік. Вона дуже переживала через це, казала, що чоловік неадекватний, боялась за психічне здоров`я дітей. ОСОБА_15 розповідала, що чоловік бив її у присутності дітей, намагався засунути її в петлю щоб інсценувати самогубство. Вважає, що чоловік ОСОБА_15 забрав дітей до себе з метою ухилення від мобілізації.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою відповідача. Їй належить будинок у якому проживає відповідач з дітьми, на що вона дала свою згоду. Дітей сторін знає з народження. З лютого або березня 2022 року діти проживають з батьком. Йому у догляді за дітьми допомагають сестри. Відповідач відповідальний батько, діти навчаються, забезпечені необхідною технікою, відвідують спортивні заняття, логопеда. У них велика дружня родина, виховання у якій йде дітям на користь. Вона жодного разу не бачила, щоб мати у цей період провідувала дітей. За час проживання з батьком діти подорослішали, у ОСОБА_16 підвищився мовний розвиток. Їй відомо, що ОСОБА_15 залишала дітей вдома самих. Зараз діти відчувають себе у безпеці. 31.08.2021 сталася подія, свідком якої вона не була, але зі слів дітей їй відомо, що мама «повісилась», приїжджала поліція та швидка допомога. 01.09.2021 ОСОБА_15 забрала дітей і пішла. У 2018 році був епізод, коли позивачка у присутності дітей кидалась посудом, її батько привіз психіатра. За весь час у шлюбі вони проживали у будинку по АДРЕСА_3 , який належить свідку. Про всі сварки під час подружнього життя ОСОБА_15 повідомляла сестрам відповідача, поваги до сімейного життя у неї не було. Вважає відповідача гарним батьком, який будує стосунки з дітьми, діти йому довіряють.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснила, що з відповідачем познайомилася у квітні 2022 року. Вона через війну поїхала з рідного міста та проживала у будинку відповідача по АДРЕСА_3 з квітня до кінця серпня 2022 року. Позивачка у цьому будинку проживала у травні-червні 2022 року. У сторін були нормальні відносини, а потім почали виникати дрібні сварки. Сторони обоє добре ставилися до дітей, ОСОБА_18 приділяв їм увагу, ОСОБА_15 робила з ними уроки. Потім вони посварилися і ОСОБА_15 поїхала, забравши речі. У будинку батька створені всі умови, велике подвір`я, дитячий майданчик. Вона була свідком, як ОСОБА_15 залишила дітей самих вдома, не попрохавши нікого за ними доглядати.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснила, що позивачку знає зі школи, вони подруги. Олеся гарна мама, добре виховує дітей, вкладає в них душу. Під час подружнього життя відповідач погано ставився до позивачки, бо не хотів її вагітностей. У ОСОБА_15 був нервовий зрив через подружню зраду відповідача, який брав дитину до іншої жінки. Під час декретної відпустки позивачка займалася бізнесом, отримувала прибуток. Сестри відповідача неприязно ставилися до ОСОБА_15 . Поганого ставлення до дітей з боку позивачки та відповідача вона не бачила. У позивачки зараз є гарний будинок, і дітей власна кімната, огороджений двір.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснив, що знайомий з відповідачем з квітня 2022 року, проживав у його будинку по АДРЕСА_2 разом зі своєю дружиною до кінця серпня 2022 року. Спочатку дітей він не бачив, а потім діти приїжджали час від часу. Мати навідувала дітей, заходила у будинок. Діти з травня 2022 року проживали разом з батьком. Коли діти жити разом з батьком, вони не залишалися самі. Якщо ОСОБА_21 потрібно було кудись поїхати, за дітьми дивилися він з дружиною.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні пояснила, що є матір`ю позивачки. З відповідачем познайомила її донька у 2013 році. Після народження третьої дитини їх відносини погіршилися. Відповідач принижування її доньку, ображав, застосовував фізичне насилля. Діти для ОСОБА_15 це все, вона займається з ними, готує до школи. Дім повністю облаштований для дітей, ремонт зроблено з турботою про дітей. Будинок батька розташований у промисловій зоні, там багато пилу. Тато навіював дітям думку про те, що мама їх кинула.

Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні пояснила, що зі сторонами не була знайома. Вона була свідком того, як якась жінка силою витягувала дітей з машини, діти були налякані та плакали. Біля двору стояла машина відповідача, а жінка витягувала з неї дітей. Це була мама дітей, яка переміщала дітей до своєї машини. Чоловік поводився спокійно, а жінка ні, вона була збуджена, почала розповідати про своє життя. Чоловік повідомив, що викликав поліцію.

Допитана за її згодою відповідно до ст.234 ЦПК України, позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що до неї у вересні 2022 року приходили представники органу опіки та піклування; державний виконавець накладає на неї штрафи за невиконання ухвали суду про забезпечення позову в частині передання дітей батькові; у неї заблокували картковий рахунок. Діти відповідачу не цікаві. Він має одну мету принизити і зламати позивачку. З 10.08.2023 діти проживають з матір`ю з їх згоди та бажання. Вони були несміливі, а тепер заявляють про свої бажання. ОСОБА_24 дуже прив`язаний до мами. Діти бояться повертатися до батька, виходять до нього тільки у супроводі, діти не раді йому. Вона має стабільний заробіток, створила дітям всі умови для проживання, навчання та розвитку. За порадою адвоката вона не повертає дітей батькові, якщо вони цього не хочуть; згодна платити штрафи, щоб не повертати дітей батькові всупереч їх волі. Поки вона на роботі за дітьми доглядає її мама. До неї приїжджали працівники поліцій, вона дозволяла їм зайти та переконатися, що діти не бажають йти до батька. Коли вона забирала дітей, у ОСОБА_9 було хворе вушко, а про те що друга дитина хвора, вона дізналася в дорозі, у ОСОБА_7 було зневоднення. ОСОБА_25 вигнала дітей на сонце в спеку. Діти відвідують футбольну секцію, додаткові уроки з вчителем по п`ятницям, ще планують відвідувати заняття з робототехніки та програмування.

Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні пояснила, що родину сторін знає давно. Приблизно 1 рік, з вересня 2022 доглядає за дітьми, проживає поряд з відповідачем. Відповідач дуже турботливий батько, вчить з дітьми уроки, створив їм всі умови, діти мають комп`ютери, столи, ліжка, ігри, бавляться із сусідськими дітьми. Діти говорили їй, що мама вчить не слухатися «тьотю Свєту» і тата. Від матері вони повертаються збуджені, іноді з синцями. Діти нормально ставляться до мами, батько їх проти неї не налаштовує.

Свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою відповідача. Вона була свідком психічного припадку позивачки влітку 2018 року, її трясло, вона нікого не впізнавала. Батьки ОСОБА_15 просили не викликати швидку допомогу, щоб цю подію офіційно не фіксували. Її батьки звернулися до приватного психіатра. Позивачка має звичку вигадувати щось, писати нісенітниці у «Вайбер». У липні 2021 ОСОБА_18 був із забинтованою рукою, діти пояснили, що мама вдарила тата. Зі слів членів родини їй відомо, що 31.08.2021 ОСОБА_15 вчинила спробу самогубства, після чого втекла з лікарні, а діти були з ОСОБА_21 . Вона з`явилася ІНФОРМАЦІЯ_7 на день народження ОСОБА_9 . До неї зверталася позивачка з проханням знайти будинок для придбання, в решті решт ОСОБА_15 придбала будинок, який свідок їй не радила. Це будинок у селі ОСОБА_28 , ОСОБА_15 у грудні 2021 року перевела дітей у сільську школу. На початку війни ОСОБА_15 з дітьми жила у будинку ОСОБА_21 , проте у них виникали сварки через проживання у будинку біженців. Через 2 місяці позивачка забрала дітей у свій дім. До серпня 2023 позивачка виконувала ухвалу суду та повертала дітей відповідачу, а у серпні 2023 не віддала їх.

Свідок ОСОБА_29 у судовому засіданні пояснив, що зі сторонами познайомився під час сімейного відпочинку. Приблизно у 2019-2020 році сталася ситуація, коли під час сімейного відпочинку ОСОБА_15 сказала, що від усього втомилася, встала і пішла пішки в ліс. Ніхто не зрозумів причин такої поведінки. При цьому дітей вона залишила з ОСОБА_21 . Також йому відомо, що у серпні-вересні 2023 року позивачка не віддала дітей відповідачу. Він був присутній під час візиту до ОСОБА_15 виконавчої служби, діти на двір не виходили. Він бачив, що двір позивачки не доглянутий, немає дитячого майданчика. Будинок відповідача доглянутий, добре облаштований для дітей.

Свідок ОСОБА_30 у судовому засіданні пояснив, що є рідним сином ОСОБА_2 . З позивачкою знайомий з тих пір, як батько з нею ще не був одружений. Його батько завжди піклувався про нього, незважаючи на розлучення з його матір`ю. Батько гарно його виховував, і так само добре він виховує своїх трьох молодших синів. Після розлучення батька з ОСОБА_31 , він часто спілкувався з молодшими братами, бачився раз на місяць, раз на два місяці. З серпня 2023 року не бачаться, коли діти стали проживати з матір`ю вони стали більш скутими у спілкуванні, стали холодними і відстороненими. А раніше вони любили гратися з ним і проводити разом час.

Допитаний за його згодою відповідно до ст.234 ЦПК України, відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що після народження сина ОСОБА_24 поведінка позивачки стала дивною. Її дивна поведінка шкодить психічному здоров`ю дітей. У позивачки були прояви агресивної поведінки до нього. Коли вона йшла з дому, від доглядав за дітьми, готував їм їжу, забезпечував їх всебічний розвиток, відвідували різні гуртки. Він, на відміну від позивачки, ніколи не налаштовував дітей проти матері.

Відповідно до наданого суду висновку від 24.11.2022, орган опіки та піклування виконкому Новомосковської міської ради вважає за доцільне визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з їх матір`ю ОСОБА_1 (т.2 а.с.196-198). Зі змісту висновку вбачається, що органом опіки та піклування з`ясовувалися відомості, що характеризують особу ОСОБА_1 та її ставлення до виконання батьківських обов`язків. Відомості про те, як ОСОБА_2 ставиться до виконання батьківських обов`язків, які умови для проживання він створив, не досліджувалися у зв`язку з тим, що таких відомостей органу опіки та піклування не було надано. На засіданні заслухано думку дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з приводу особистої прихильності дитини до кожного з батьків та з`ясовано, що ОСОБА_7 проявляє прив`язаність до обох батьків.

Як встановлено у ч.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

З цим висновком суд погоджується частково у зв`язку з його недостатньою обґрунтованістю, оскільки можливість визначення місця проживання дітей з батьком фактично не була предметом дослідження, у висновку не зазначено чому саме орган опіки віддав перевагу матері перед батьком.

Згідно з висновком від 06.10.2022 орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради вважав доцільним визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 , за місцем її проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , як таке, що відповідає інтересам малолітніх дітей (т.2 а.с.139-140). Як вбачається зі змісту висновку, орган опіки та піклування дослідив умови проживання обох батьків, а також дослідив відомості, що характеризують батьків, вислухав батьків, представника матері. Разом з тим, у цьому висновку також не зазначено чому саме орган опіки та піклування надав перевагу матері.

З цим висновком суд також частково не погоджується, оскільки він містить детальний опис обставин справи, але взагалі не містить мотивів того, чому орган опіки та піклування вважає, що інтересам дітей відповідатиме саме проживання з матір`ю, а не з батьком.

В обох висновках відсутня оцінка доводів зустрічного позову та не зазначено чому орган опіки та піклування не вважає за доцільне визначити місце проживання дітей з батьком, який заявив відповідні позовні вимоги.

При вирішенні спору суд керується такими нормами права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч.ч.2, 8, 9 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.1 ст.18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які наділяли б будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги як першочергове міркування при прийнятті відносно неї будь-яких дій або рішень як у державній, так і у приватній сфері. Найкраще забезпечення інтересів дитини - це право, принцип і правила процедури, які засновані на оцінці усіх елементів, що відображають інтереси дитини у конкретних обставинах. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини з метою прийняття рішення про застосування тієї чи іншої конкретної міри належить діяти в наступному порядку: 1) з урахуванням конкретних обставин справи слід визначити, в чому полягають відповідні елементи оцінки найкращих інтересів, наповнити їх конкретним змістом і визначити значимість кожного з них у співвідношенні з іншими; 2) з цією метою необхідно слідувати правилам, що забезпечують юридичні гарантії та належну реалізацію цього права.

При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню наступні базові елементи: (а) погляди дитини, (б) індивідуальність дитини, (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин, (г) піклування, захист і безпека дитини, (ґ) вразливе положення, (д) право дитини на здоров`я, (е) право дитини на освіту (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19).

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При вирішенні питання про забезпечення дотримання якнайкращих інтересів дітей, суд виходить з таких мотивів.

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів судом установлено, що обоє батьків виявляли турботу про дітей, створювали їм умови для проживання та навчання, дбали про їх фізичний і моральний розвиток.

Разом з тим, суд за час розгляду цієї справи дійшов до переконання, що як батько, так і мати схильні використовувати дітей як засіб з`ясування стосунків між собою. Батьки ворогують один з одним, а заручниками цієї ворожнечі вони зробили власних дітей, які від такої ситуації страждають найбільше. Взаємні докори, образи, з`ясування стосунків із залученням судових та правоохоронних органів вони обрали замість життя та виховання дітей в атмосфері злагоди та поваги до обох батьків.

Мати дітей вважає за доцільне пояснювати дітям 6 -,8- та 9-річного віку право відмовитися від рідного батька. А своє невдоволення візитами батька до дітей пояснює не достатньою вартістю принесених подарунків, про що особисто наголошувала у судовому засіданні. Такі засади виховання та цінності, з урахуванням віку дітей, на переконання суду є неприйнятними з точки зору загальнолюдських норм моралі.

У свою чергу відповідач у ході розгляду справи більшу увагу зосереджував не на ставленні сторін до дітей, а на спробах виставити позивачку у негативному світлі шляхом з`ясування певних епізодів їхнього подружнього життя. Кількість звернень відповідача до правоохоронних органів підтверджує його неспроможність до мирного вирішення конфліктів заради добробуту дітей.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що під час з`ясування думки дітей встановлено, що усі троє синів сторін ввічливі, добре виховані та розвинуті на свій вік. З огляду на встановлені обставини проживання їх як з матір`ю, так і з батьком, приблизно однаковий час, суд вважає, що такий рівень виховання та розвитку є заслугою обох батьків.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що як позивач, так і відповідач, створили для дітей умови для проживання, розвитку і навчання; обоє батьків відповідально ставляться до обов`язків щодо виховання дітей, їх матеріального забезпечення, навчання. Проте, як позивач так і відповідач використовують дітей у протистоянні одне з одним. За таких обставин суд вважає, що вагомих підстав надати перевагу одному з батьків у визначенні місця проживанні дітей з ним, у суду немає.

Визначення місця проживання дітей з одним із батьків, на переконання суду, поглибить відчуження з другим із батьків, з огляду на конфліктність батьків та схильність до маніпулювання дітьми. У разі проживання тільки з одним із батьків, існує реальна загроза того, що другого з батьків викреслять з життя дітей, що суперечитиме їх інтересам. Для забезпечення гармонійного, наскільки це можливо в даній ситуації, розвитку дітей їм необхідно відчувати любов і турботу як матері, так і батька. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що спільна опіка над дітьми забезпечить баланс виховання, збереже для дітей стосунки як з матір`ю, так і з батьком.

З огляду на запровадження дистанційної форми навчання, проживання у двох населених пунктах не обмежить права дітей на отримання освіти. Також суд враховує, що відстань між місцями проживання батьків складає близько 20 кілометрів.

У судовому засіданні у присутності представника органу опіки та піклування вислухано думку дітей. У віці дітей 9,8 та 6 років хлопчики розуміють, що між батьками є конфлікт. Кожен із дітей пояснив, що їм подобається жити з матір`ю, проте жоден з хлопчиків не висловив бажання жити тільки з мамою. Незважаючи на ту обставину, що з серпня 2023 року вони проживають з матір`ю, у кожного з них залишилися теплі спогади про час, протягом якого вони проживали з батьком. Твердження позивачки про те, що діти бояться батька, під час спілкування з дітьми не підтвердилися. Судом встановлено, що усі діти сторін не надають абсолютної переваги одному з батьків, а з любов`ю і прихильністю ставляться до обох батьків.

Суд вважає, що у даній справі можливо і доцільно застосувати спільну опіку з почерговим проживанням дітей за визначеним графіком (тиждень з матір`ю, тиждень з батьком), оскільки: обоє батьків висловили бажання піклуватися про дітей і брати участь в їх вихованні та заявили відповідні позовні вимоги; батьки характеризуються позитивно, працевлаштовані, не перебувають на обліку в лікарів психіатрів та наркологів, мають належні умови для проживання дітей, мають належних контакт з синами, отже фактично жоден із батьків не має особливостей, які б свідчили про необхідність відступу від гарантій рівності прав та обов`язків батьків і права дітей на піклування обох батьків; - діти виявляють однакову прихильність до матері і батька, люблять їх обох; батьки, хоча і проживають у різних населених пунктах, проте відстань є незначною 20 кілометрів; - обоє батьків здатні забезпечити проходження дітьми навчального процесу та позашкільних секцій; - між сторонами був добровільно за взаємною згодою встановлений порядок проживання дітей, який передбачав почергове проживання з кожним з батьків; - при з`ясуванні думки дітей судом встановлено, що вони хочуть проживати як з мамою, так і з татом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що найкращим інтересам дітей у даному випадку відповідатиме проживання однаковий час з матір`ю та з батьком та спільна опіка з почерговим проживанням дітей у помешканні кожного із батьків за відповідним графіком (тиждень з матір`ю, тиждень з батьком).

При вирішенні позовних вимог про стягнення аліментів, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України.

За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Оскільки суд дійшов висновку про спільну опіку та проживання дітей рівною мірою як з матір`ю, так і з батьком, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей не підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, згідно якої судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням первісного та зустрічного позову, судові витрати, понесені сторонами, слід віднести за їх рахунок.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12,81,141,247,263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 кожен непарний тиждень року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком ОСОБА_2 кожен парний тиждень року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_1 передавати дітей батькові ОСОБА_2 із місця проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 о 18:00 годині кожної непарної неділі року.

Зобов`язати ОСОБА_2 передавати дітей матері ОСОБА_1 за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_2 , садове товариство «Радуга-Р», о 18:00 годині кожної парної неділі року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , садове товариство «Радуга-Р»;

третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, , адреса: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул.Гетьманська,14;

третя особа орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, , адреса: м.Дніпро, вул.20-річчя перемоги,51.

Повне судове рішення складено і підписано 27 жовтня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.