КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-з/824/1313/2023
У Х В А Л А

26 жовтня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.,

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.,

вирішуючи питання за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення, -

установив:

08 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про виправлення описки в ухвалі судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року про прийняття цивільної справи до свого провадження.

Заяву мотивує тим, що ОСОБА_1 в цій справі подано зустрічний позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської у м.Києві державної адміністрації про визначення порядку користування квартирою, зміну умов договору найму, що не було враховано судом при постановленні ухвали від 04 жовтня 2022 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки залишено без задоволення.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та виправити описки, допущені у вступній, описовій, мотивувальній частинах та пункту 1 резолютивної частини ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року про прийняття цивільної справи до свого провадження.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року залишено без змін.

17 жовтня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

У поданій заяві ОСОБА_1 просить ухвалити додаткове рішення у справі № 752/14476/21, яким з урахуванням викладеного у мотивувальній частині тексту постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року: «...Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що скаржник не має відповідати за несвоєчасне ухвалення процесуальних рішень судом, який не вирішив питання щодо об`єднання його зустрічного позову із первісним» вирішити питання про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 в тій частині апеляційної скарги, з якою погодився суд апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вказує на таке.

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу.

Згідно частинами 1, 2, пунктом 10 частини 3 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Установлено, що постановою Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року залишено без змін (том 2 а.с. 244-248).

03 квітня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року (том 3 а.с.1-3).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року залишено без задоволення (том 3 а.с. 7-8).

14 квітня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення (том 3 а.с. 12-16).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року відмовлено (том 3 а.с. 21-22).

27 квітня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення із вимогами, які є ідентичними заяві, поданій 17 жовтня 2023 року (том 3 а.с. 26-27).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 травня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено (том 3 а.с. 32-33).

18 травня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Київського апеляційного суду від 08 травня 2023 року (том 3 а.с. 211-212).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення (том 3 а.с. 221-222).

26 червня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення із вимогами, ідентичними заяві, поданій 27 квітня 2023 року а також заяві, поданій 17 жовтня 2023 року (том 3 а.с. 225-226).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду (том 3 а.с. 230).

12 липня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення (том 4 а.с. 1-6).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 липня 2023 року у задоволення заяви відмовлено (том 4 а.с. 9-11).

28 липня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення (том 4 а.с. 21-26).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено (том 4 а.с. 36).

22 серпня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення (том 4 а.с. 38-43).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету штраф в сумі 805,20 грн. (том 4 а.с. 48-53).

19 вересня 2023 року ОСОБА_1 подано заяву про роз`яснення судового рішення (том 4 а.с. 55-60).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року дії ОСОБА_1 щодо неодноразового подання заяви про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року з тих самих підстав визнано зловживанням процесуальними правами. Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року залишено без розгляду. Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід державного бюджету штраф у сумі 1 610,40 грн (том 4 а.с. 66-68).

Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно частини 1 статті 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Частиною 1 статті 144 ЦПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Частиною 2 статті 148 ЦПК України визначено, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволікання у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Ураховуючи наведені норми права та встановлені обставини справи, приймаючи до уваги ту обставину, що ухвалами Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року, 08 травня 2023 року, 20 червня 2023 року, 03 жовтня 2023 року, 18 жовтня 2023 року апеляційний суд звертав увагу заявника на недопустимість зловживання процесуальними правами, суд робить такий висновок.

27 квітня 2023 року та 26 червня 2023 року ОСОБА_1 до Київського апеляційного суду подано ідентичні заяви про ухвалення додаткового рішення.

17 жовтня 2023 року ОСОБА_1 втретє подано заяву про ухвалення додаткового рішення, яка є повністю ідентичною двом попереднім.

Вказані обставини дозволяють Київському апеляційному суду зробити висновок, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами, що є підставою для застосування до ОСОБА_1 заходів процесуального примусу, а саме накладення штрафу в розмірі трьох прожиткового мінімумів для працездатних осіб, що складає 8 052,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до частини 3 статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними права, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись ст.ст. 44, 133, 141, 143, 144, 148, 270, 381-384, 390 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Дії ОСОБА_1 щодо неодноразового подання ідентичних заяв про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення з тих самих підстав - визнати зловживання процесуальними правами.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у дохід державного бюджету штраф у сумі 8 052,00 гривень.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Боржник: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Повний текст ухвали складено 26 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова