БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1787/23
Провадження № 2/497/641/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2023 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Ільєва Д.Д., розглянувши за відсутністю сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування в особі Василівської сільської ради Болградського району Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2023 року представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить визначити місце проживання сина сторін - неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що сторони не перебували у шлюбі, наразі - з 05 травня 2023 року - проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають спільного сина, який фактично проживає з батьком та бабусею і дідусем, перебуває на його утриманні. Мати дитини - відповідачка - знайшла роботу за кордоном і їй потрібно терміново виїхати до Німеччинї, вона має намір постійно працювати за кордоном, оскільки в Україні достойну роботу з достатньою заробітною платою знайти не може, дитину з собою взяти не може. Оскільки позивач з відповідачкою не знайшов спільної мови з питання місця проживання дитини, сподівається, що відповідачка погодиться у суді з його позовними вимогами.

Позивач у судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідачка до суду не прибула, надіслала заяву, якою позов визнала, просить розглянути його за її відсутністю, стверджує, що ознайомлена з висновком органу опіки та піклування. Представник третьої особи органу опіки та піклування у судове засідання теж не прибув, був повідомлений належним чином про дату й місце судового засідання, також просить розглянути справу за його відсутністю у зв`язку з неможливістю прибути до суду через віддаленість його місця розташування.

Згідно вимог ст.287 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомлених сторін учасників справи, не перешкоджає її розгляду а, відповідно до ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши надані суду матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво його про народження НОМЕР_1 , видане повторно 14.06.2023р. відділом ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), а/з №1225(а.с.9).

Згідно акту обстеження умов проживання, що додано до висновку органу опіки та піклування - дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - проживає у с.Василівка Болградського району, забезпечена усім необхідним для комфортного життя та розвитку, батько дитини приділяє йому достатньо уваги та турботи (а.с.13). Орган опіки та піклування в особі Василівської сільської ради Болградського району Одеської області своїм рішенням від 28.07.2023р. за №48 та висновком визначив місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його батьком позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Мати дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває за кордоном, спілкувалася телефоном з представниками органу опіки та піклування, та повідомила, що на даний час не може забрати сина до себе, оскільки працює за кордоном (а.с.10-11).

Своєю письмовою заявою відповідачка ОСОБА_2 не заперечує проти проживання її спільної з позивачем дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з позивачем за вищевказаною адресою (а.с.32-37).

Відповідно до положень ст.ст.13,81,83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, яке подане відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. А, згідно ст.82ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст.2 ЦПК України.

Сімейні відносини регулюються за домовленістю (договором) між їх учасниками (ч.2ст.7 СК України) та мають здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч.8ст.7 СК України) на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч.9ст.7 СК України). Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.157 СК України, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини, а ст.160ч.ч.1,2,3 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а яка досягла десяти років - визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо - місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Ст.161ч.ч.1,2 СК України визначено, що в разі, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до Декларації прав дитини від 29.11.1959р. (принцип 2); дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її місця проживання (ч.2ст.171 СК України). Ст.12 Конвенції ООН про права дитини регламентує, що Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Згідно ст.6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996р., під час розгляду справи, що стосується дитини, перед ухваленням рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини визначається за згодою батьків, якщо дитина не досягла 10 років. Якщо ж дитині від 10 до 14 років, вона спільно з батьками бере участь у прийнятті рішення щодо свого місця проживання. В свою чергу, дитина, якій виповнилося 14 років та батьки якої проживають окремо, самостійно приймає рішення щодо місця свого проживання. А, відповідно до ч.4 ст.157 СК України, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини.

Відповідач ОСОБА_2 визнала вимоги позивача та просила задовольнити вимогу позову про визначення місця проживання їхнього спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з чого вбачається, що вона не заперечує проти задоволення вимоги позову. Відповідно до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, яке подане відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.82ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст.2 ЦПК України. За результатом розгляду даної справи суд дійшов висновку, що предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами в їх сукупності. Суд також суд бере до уваги визнання позовних вимог відповідачем, тому, враховуючи вищезазначені обставини, - дійшов висновку, що вимога позову про місце проживання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.7,104ч.2,110,112,113,160,171 СК України, ст.ст.4, 10,13,76-81,83,95, 247ч.2, 258, 259, 263-265,268,272,273,354,355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування в особі Василівської сільської ради Болградського району Одеської області.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його батьком з позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, після чого набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення виготовлено 30.10.2023року.

Суддя А.В. Кравцова