ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
19 жовтня 2023 року м. Чернігів
Унікальний номер справи № 749/514/21
Головуючий у першій інстанції - Шаповал З.О.
Апеляційне провадження № 22-з/4823/81/23
Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
секретар: Поклад Д.В.
розглянувши заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Щорського районного суду Чернігівської області у складі судді Шаповал З.О. від 18 жовтня 2022 року, місце ухвалення рішення м.Сновськ, дата складання повного тексту рішення 20 жовтня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому, із врахуванням заяви про зміну предмета позову (а.с.161-164, том 1), яка була прийнята ухвалою суду від 29.07.2022 року (а.с.182-185, том 1), просила стягнути з відповідача на свою користь половину вартості автомобіля AUDI А6, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля MERSEDES-BENZ CITAN, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в сумі 271 022 грн.
Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 18.10.2022 року було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції від 18.10.2022 року у даній справі, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 18.10.2022 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого нею позову в повному обсязі.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.07.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 18.10.2022 року, залишено без змін.

Як вбачається із матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу (а.с. 34-41, том 2), представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Гордійком Ю.Г., в порядку положень ч.8 статті 141 ЦПК України, було зроблено заяву про надання відповідних доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, розмір яких буде становити не менше 10 000 грн.

16.07.2023 року (а.с.73-83, том 2) відповідачем ОСОБА_2 було подано до апеляційного суду заяву про стягнення судових витрат у розмірі 10 000 грн. на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем в суді апеляційної інстанції. У вказаній заяві відповідач ОСОБА_2 просить приєднати до матеріалів цивільної справи №749/514/21 відповідні докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного провадження, та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 грн. До даної заяви додано: договір про надання правової допомоги №5 від 03.02.2023 року, квитанцію №30 від 07.02.2023 року про сплату ОСОБА_2 10 000 грн. за надання послуг адвокатом Гордійком Ю.Г., банківську виписку від 08.02.2023 року, витяг з реєстру платника єдиного податку, реквізити банківського рахунку, копію рекомендацій щодо застосування ставок адвокатського гонорару, акт прийняття-передачі наданих послуг від 17.07.2023 року. В подальшому, відповідачем ОСОБА_2 було надано суду докази направлення позивачу копії даної заяви та доданих до неї документів (а.с.89,90, том 2).

Приписами п.3 ч.1 статті 270 ЦПК України регламентовано, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.3, ч.4 статті 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. При цьому, стороною позивача та стороною відповідача надано заяви щодо розгляду заяви ОСОБА_2 за їх відсутності.

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до приписів ч.1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України регламентовано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.5, ч.6 статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підставі наведеного, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1)їх дійсність; 2)необхідність; 3)розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей: 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі, і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін, без відповідних дій з боку такої сторони.

Вказаний висновок щодо застосування норм права наведено у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 року у справі №750/2055/20, провадження №14-16723св20.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що при визначенні суми відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси відповідача ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Гордійко Ю.Г. на підставі: договору про надання правової допомоги №5 від 03.02.2023 року (а.с.76, том 2), ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії СВ №1045451 від 03.02.2023 року (а.с.42, том 2).

16.07.2023 року (а.с.73-83, том 2) відповідачем ОСОБА_2 було подано до апеляційного суду заяву про стягнення судових витрат у розмірі 10 000 грн. на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем в суді апеляційної інстанції. У вказаній заяві відповідач ОСОБА_2 просить приєднати до матеріалів цивільної справи №749/514/21 відповідні докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного провадження, та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 грн. До даної заяви додано: договір про надання правової допомоги №5 від 03.02.2023 року (а.с.76, том 2), квитанцію №30 від 07.02.2023 року про сплату ОСОБА_2 гонорару адвоката у розмірі 10 000 грн. за надання послуг адвокатом Гордійком Ю.Г. (а.с.77, том 2), банківську виписку від 08.02.2023 року про надходження на рахунок адвоката Гордійка Ю.Г. вищевказаної суми (а.с.78, том 2), витяг з реєстру платника єдиного податку Гордійка Ю.Г. (а.с.79, том 2), реквізити банківського рахунку Гордійка Ю.Г. (а.с.80, том 2), копію рекомендацій щодо застосування ставок адвокатського гонорару (а.с.81, том 2), акт прийняття-передачі наданих послуг від 17.07.2023 року (а.с.82, том 2). В подальшому, відповідачем ОСОБА_2 було надано суду докази направлення позивачу копії даної заяви та доданих до неї документів (а.с.89,90, том 2).

Договором про надання правової допомоги №5 від 03.02.2023 року, укладеним між ОСОБА_2 та адвокатом Гордійком Ю.Г. (а.с.76, том 2), визначено, що отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. Гонорар сплачується у строки, погоджені сторонами, але до початку виконання доручення адвокатом за договором (п.4.1. даного договору). Згідно п.4.3. вказаного договору, за надання правової допомоги, відповідно до договору клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до акта прийняття-передачі наданих послуг від 17.07.2023 року (а.с.82, том 2), в якому міститься розрахунок витраченого часу для підтвердження розміру оплати послуг адвоката (гонорару), згідно договору про надання правової допомоги адвокатом Гордійком Ю.Г. №5 від 03.02.2023 року (а.с.82, том 2), підписаного ОСОБА_2 та адвокатом Гордійком Ю.Г., розмір гонорару адвоката за даним договором, відповідно до п.2. акту прийняття-передачі послуг, становить 10 000 грн. До вказаної суми, згідно п.1. акту, входять: консультації - усна з вивченням документів (апеляційної скарги) - 750 грн., усна без вивчення документів - 250 грн., разом: 1 000 грн.; складання процесуальних документів (відзиву на апеляційну скаргу від 04.02.2023 року) - 1 500 грн., заяви про стягнення судових витрат від 17.07.2023 року - 500 грн., разом: 2 000 грн.; судове представництво у Чернігівському апеляційному суді 23.03.2023 року, 08.05.2023 року, 13.07.2023 року: 1 000 грн. + 3 000 грн. + 3 000 грн., разом: 7 000 грн. Згідно п.3. акту прийняття-передачі наданих послуг, 10 000 грн., вказані в п.2. акту, повністю перераховані замовником на банківський рахунок виконавця.

Відповідно до квитанції №30 від 07.02.2023 року (а.с.77, том 2), ОСОБА_2 сплатив адвокату Гордійку Ю.Г. 10 000 грн., як гонорар адвоката, за апеляційний розгляд по цивільній справі №749/514/21.

17.08.2023 року від позивача ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду надійшло заперечення на заяву про стягнення судових витрат, понесених у зв`язку із наданням професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, в якому ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення із позивача понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, оскільки дана заява не обґрунтована та не підтверджена належними доказами витрат у заявленому розмірі. У вказаному запереченні позивач ОСОБА_1 зазначає, що дата квитанції про оплату послуг адвоката від 07.02.2023 року передує акту виконаних робіт від 13.07.2023 року та самому апеляційному розгляду справи. Також позивач вказував, що під час подання до суду клопотань (заяв) по суті справи представником відповідача (відповідачем) жодного разу не надавався попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат в суді апеляційної інстанції, що позбавило позивача можливості ставити питання про зменшення розміру таких витрат.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вищевказані доводи позивача ОСОБА_1 не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді даної справи в суді апеляційної інстанції, виходячи із наступного. Як вбачається з п.4.1. договору про надання правової допомоги №5 від 03.02.2023 року, укладеним між ОСОБА_2 та адвокатом Гордійком Ю.Г. (а.с.76, том 2), гонорар сплачується у строки, погоджені сторонами, але до початку виконання доручення адвокатом за договором. При цьому, в ході апеляційного розгляду даної справи, у відзиві на апеляційну скаргу (а.с.34-41, том 2), представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Гордійком Ю.Г., в порядку положень ч.8 статті 141 ЦПК України, було зроблено заяву про надання відповідних доказів на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, розмір яких буде становити не менше 10 000 грн.

Відповідного клопотання про зменшення розміру відшкодування понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, у зв`язку із їх неспівмірністю, в контексті приписів ч.4, ч.5, ч.6 статті 137 ЦПК України, вищевказане заперечення ОСОБА_1 в собі не містить.

Приймаючи до уваги вищенаведене, приписи ч.4, ч.5, ч.6 статті 137 ЦПК України, законодавчо встановлені критерії відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи відсутність клопотання позивача ОСОБА_1 щодо неспівмірності витрат відповідача ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що стягненню із позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 підлягає 10 000 грн., в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 18.10.2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, необхідно задовольнити. При цьому, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000 (десять тисяч) грн., в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями: 137, 141, 270, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000 (десять тисяч) грн., в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної додаткової постанови.

Головуючий: Судді: