Справа № 454/1367/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту укладення договору побутового підряду та відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися в суд та просять встановити факт укладення 30.03.2021р. між ОСОБА_2 , який діяв від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 договору побутового підряду на ремонт автомобіля марки «Opel Zafira» 2008 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 та стягнути з відповідача 232777грн. компенсації за знищений автомобіль.

Свої вимоги мотивують наступним.

ОСОБА_4 є власником зазначено автомобіля та ОСОБА_2 уповноважений керувати та розпоряджатися цим транспортним засобом на власний розсуд.

30.03.2021р. позивач ОСОБА_2 передав відповідачу ОСОБА_3 зазначений автомобіль з ключами замка запалювання та реєстраційними документами для ремонту такого, зокрема фарбування кузовних деталей.

31.03.2021р. ОСОБА_2 стало відомо, що о 02.05.год. в належному відповідачу гаражі по АДРЕСА_1 згорів вказаний автомобіль. Комісією складено акт про пожежу.

Позивачі вважають, що пожежа мала місце внаслідок неправильних та халатних дій відповідача.

Останній мив вказаний автомобіль на автомийці без переднього бампера, правого та лівого крил та без фар освітлення. На думку позивачів, ці дії відповідача призвели до короткого замикання в електропроводці автомобіля, тобто перебувають в прямому причинному зв`язку зі знищенням автомобіля.

Відповідач отримав автомобіль в належному стані, то повинен був повернути його в такому ж стані. Оскільки автомобіль знищено з вини відповідача, в нього виник обов`язок відшкодувати вартість цього майна.

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Огорілко Ю.В. в судовому засіданні позов підтримали.

Відповідача ОСОБА_3 подав відзив, у якому на заперечення позовних вимог вказав, що він мав здійснити фарбування бампера та крила автомобіля, однак жодних робіт не здійснив, оскільки автомобіль знищений внаслідок пожежі.

Він помив автомобіль за вказівкою позивача ОСОБА_2 .

Орієнтовною причиною пожежі була несправність електричної мережі автомобіля.

В його діях не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, тобто умисного пошкодження або знищення автомобіля.

Позивачем не надано доказів, які підтверджують його вину в спричиненні пожежі та знищенні належного позивачу автомобіля.

Така пожежа могла виникнути внаслідок інших факторів (неправильної експлуатації, пошкодження в ДТП, попереднього неякісного ремонту, неналежних комплектуючих).

Також, відповідач подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його та представника відсутності, позову не визнав та просив врахувати викладені у відзиві заперечення.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Довіреністю від 07.04.2021р. ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 на власний розсуд розпоряджатися належним їй майном, в тому числі транспортними засобами. Та вчиняти щодо цього майна правочини.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 06.05.2021р., ОСОБА_5 належить автомобіль марки «Opel Zafira» 2008 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , р.н.з. НОМЕР_1 .

З акта від 31.03.2021р. встановлено, що 31.03.2021р. близько 02.05год. по вул.Галайди,2 в с.Поториця Червоноградського району Львівської області в цегляному гаражі, накритому шифером, відбулася пожежа, яка виникла в моторному відсіку автомобіля марки «Opel Zafira» р.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 та вказаний транспортний засіб було знищено внаслідок цієї пожежі. Ймовірною причиною пожежі була несправність електричної мережі зазначеного автомобіля.

Відповідно до звіту №ФС-29 від 11.05.2021р., вартість автомобіля марки «Opel Zafira» 2008 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , р.н.з. НОМЕР_1 становить 232770,90грн.

В поясненнях, наданих ОСОБА_3 27.05.2021р., позивач ОСОБА_2 звернувся до нього з проханням здійснити кузовні роботи його автомобіля «Opel Zafira», який був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На той момент вказаний транспортний засіб перебував на ремонті в смт.Жвирка, де ремонтували турбіну надуву палива з демонтажем радіатора охолодження, заміна ременів та натяжних роликів, можливо проводили і інші роботи. Він забрав даний автомобіль з смт.Жвирка, помив його кузов ззовні, після поїхав до себе додому та близько 18.00год. загнав у гараж, де перебував до 22.00год. Тієї ж ночі близько 02.00год. його батько виявив пожежу в гаражі. Рятувальною службою після гасіння пожежі виявлено, що причиною цієї пожежі була несправна електромережа автомобіля.

Постановою слідчого відділення поліції №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області від 25.12.2021р. кримінальне провадження за №0000231 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. передбаченого ч.1 ст.194 КК України.

За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (частина перша статті 865ЦК України).

Відповідно до статті 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Таким чином, враховуючи правовідносини сторін та положення діючого законодавства, між сторонами фактично був укладений договір ремонт транспортного засобу, зокрема фарбування його кузовних частин, який за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно з ч.1 і ч.3 ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно зі ст. 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

За положеннями ч. 1-4 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Також, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (п.4 ч. 1ст. 611 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

На підставі п.22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач за правовідносин, що склалися між сторонами, є споживачем виконаних відповідачем ремонтних робіт автомобіля.

Відповідно до п.9 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», виконавець зобов`язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв`язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Виконавець не звільняється від відповідальності, якщо рівень його наукових і технічних знань не дав змоги виявити особливі властивості речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг).

Якщо виконання робіт (надання послуг) вимагає використання додаткових матеріалів, такі матеріали повинні відповідати вимогам безпеки, встановленим законодавством до таких матеріалів.

Пунктом 10 ст.10. Закону України «Про захист прав споживачів» регламентовано, що виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоров`ю або майну споживача, що виникла у зв`язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частина перша, друга статті 614 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Тлумачення статті 22, 614, 623 ЦК України свідчить, що презумпція вини особи має бути спростована тільки за умови, якщо буде встановлено, що саме внаслідок дій або бездіяльності конкретної особи завдано збитків. Тому тільки за умови встановлення конкретної особи, яка завдала збитків, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність збитків та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2022 року у справі № 569/20510/19 (провадження № 61-13787св20)).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 липня 2019 року у справі № 161/626/17 (провадження № 61-31017св18), на яку є посилання в касаційній скарзі, вказано, що «відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги».

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідач зобов`язався перед позивачем ОСОБА_2 виконати певні роботи щодо ремонту кузова (фарбування) автомобіля позивачки ОСОБА_1 .

Вказані обставин не заперечуються стороною відповідача.

Тому, підтвердження вказаного факту не потребує додаткового підтвердження в судовому порядку та не призведе до поновлення прав позивачів, які мають на меті отримати відшкодування їм знищеного транспортного засобу.

Відповідач заперечив проведення ним будь-яких робіт з транспортним засобом, окрім миття за вказівкою позивача ОСОБА_2 .

Саме лише акт про пожежу, яким встановлено ймовірну причину пожежі не свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку з діями відповідача (миття автомобіля) та його загорянням після цього.

Такий висновок позивачів є їх особистим припущенням і такі припущення не доведені належними доказами.

Для встановлення істинної причини загорання необхідні спеціальні знання, а тому ці обставини можуть бути доведені шляхом проведення відповідної експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що позивачі, заявляючи позовну вимогу про відшкодування їм вартості знищеного внаслідок пожежі транспортного засобу, не надали ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень, суд відповідно до вимог ст.ст.89, 263 ЦПК ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі та їх представник в порушення вимог ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України ухилилися від доведення обставин, на які посилалися.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачами не доведені позовні вимоги про відшкодування завданої шкоди.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про встановлення факту укладення договору побутового підряду та відшкодування шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: М. Я. Адамович