Справа № 523/5698/23
Провадження №2/523/2988/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретарі Щербан О.Д,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

УСТАНОВИВ:

03 квітня 2023 року моторне (транспортне) страхове бюро України (далі-МТСБУ) звернулося з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування у порядку регресу завданих збитків у розмірі 11759,59 грн. та судових витрат у розмірі 2684 грн.

В обґрунтування позову МТСБУ вказувало на те, що в результаті ДТП, яка сталася 06 липня 2021 року з вини водія ОСОБА_1 , був пошкоджений автомобіль «Nissan», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 . На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan» склала 10209,59 грн., які були виплачені позивачем. Відповідач у добровільному порядку відшкодування, здійснене потерпілому, не сплатив, крім того, позивачем понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди на суму 1550 грн., тому МТСБУ звернулося з даними вимогами на підставі Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Після надходження позовної заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

14 квітня 2023 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача та усунення недоліків позовної заяви у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Сторони у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином.

Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, про підтримання позовних вимог та згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач про дату, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте поштова кореспонденція повернулася до суду з довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою», отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він вважається таким, що повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався.

Також повна інформація про дату час та місце розгляду справи розміщена на офіційному сайті судової влади.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом було встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

06 липня 2021 року о 17.47 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Одесі, на вул. Паустовського, біля будинку № 6, перед зміною напрямку руху не впевнився у його безпеці та допустив зіткнення з транспортним засобом «Nissan Almera», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим порушив п.10.1 ПДР України. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2021 року у справі № 523/12868/21 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн. Постанова набрала законної сили 17 серпня 2021 року.

На момент скоєння ДТП колісний транспортний засіб «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до звіту № 77449, складеного СПД ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan Almera», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 10209,59 грн.

Отже, в результаті дій відповідача, які стали причиною дорожньо-транспортної пригоди, власнику автомобіля - ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду.

Так як зазначена шкода відповідачем не була відшкодована потерпілій особі і на момент ДТП він не мав договору цивільно-правової відповідальності, то водій ОСОБА_2 , який керував «Nissan Almera», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під час пригоди, повідомив позивача про ДТП, а власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування 29 вересня 2021 року звернувся з відповідною заявою.

На підставі наказу № 3.1/7363 від 08 жовтня 2021 у справі № 77449 власнику транспортного засобу «Nissan Almera», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , 12 жовтня 2021 року було сплачено страхове відшкодування у розмірі 10209,59 грн. згідно платіжного доручення № 1105702.

Крім того, згідно з рахунком № 77449 від 17 серпня 2021 року оплата послуг аварійного комісара склала 1550 грн., яку було сплачено 27 серпня 2021 року позивачем на користь СПД ОСОБА_3 , платіжне доручення № 1102790.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з нормами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. "а" п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Отже, згідно до п.22.1 ст.22 вказаного закону МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст.993 ЦК України).

Оскільки належними доказами підтверджено причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 , який на порушення вимоги п. 10.1 ПДР України перед зміною напрямку руху не впевнився у його безпеці, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Nissan Almera», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі 10209,59 грн. та витрати на збір документів і визначення розміру шкоди у розмірі 1550 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2684 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76, 81, 89, 95,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 354-355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження: б-р. Русанівський, буд. 8, м. Київ, 02154) завдані збитки у порядку регресу у розмірі 11759,59 грн. та судові витрати у розмірі 2684 грн.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 06 жовтня 2023 року.

Суддя