Справа № 152/1363/23
УХВАЛА

іменем України

24 жовтня 2023 року м. Шаргород

Справа №152/1363/23

Провадження №2-о/152/107/23

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої

особи ОСОБА_2 адвоката Костриці В.С.,

розглянувши в м. Шаргороді в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном, з участю заінтересованих осіб Шаргородської міської ради Вінницької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 ,

встановив:

І. Описова частина.

1. Суть заяви та позиція ОСОБА_3 .

28.09.2023 року ОСОБА_3 звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області з вказаною заявою про встановлення юридичного факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном, в якій просить встановити факт прийняття нею спадщини шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном після смерті її батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи заяву, заявник посилається на те, що її батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_2 під час проживання в шлюбі у 1964 році побудували житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , де вона проживає на теперішній час.

06.06.1990 року її матір ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право особистої власності на вказаний будинок.

05.05.1985 року вона уклала шлюб з ОСОБА_5 , у шлюбі з яким в них народилися діти.

Її донька ОСОБА_9 та чоловік останньої ОСОБА_4 , а також їх діти проживають у будинку АДРЕСА_1 .

08.08.2023 року вона отримала в Шаргородській міській раді п`ять витягів з реєстру територіальної громади, відповідно до яких її, чоловіка ОСОБА_5 , доньку ОСОБА_1 , онуків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 07.08.2023 року знято з реєстраційного обліку у будинку АДРЕСА_1 .

З листа Шаргородської міської ради від 15.09.2023 року вбачається, що її та вказаних вище заінтересованих осіб знято з реєстраційного обліку за заявою матері ОСОБА_2 , котра надала свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Оскільки вона від народження і до даного часу прожила у будинку АДРЕСА_1 , то прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_8 , вступивши в управління і володіння спадковим майном, як і її матір ОСОБА_2 , в ідеальних частках по частині. Тобто вона має право на частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вона не зверталася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини.

Ні вона, ні її матір ОСОБА_2 не мають нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_8 , проте ОСОБА_2 вважає, що має право на весь житловий будинок в цілому, оскільки у останньої наявне свідоцтво про право власності.

Вона не може отримати свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, оскільки не встановлено юридичного факту прийняття нею спадщини.

При обґрунтуванні заяви ОСОБА_3 покликається на вимоги ст.55 Конституції України, ст.ст.293, 294, 315-318 ЦПК України.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не прибула, про його дату, час та місце повідомлена належним чином (а.с.74).

Заявник ОСОБА_3 подала до Шаргородського районного суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить заяву задовольнити із зазначених у ній підстав (а.с.81).

2. Виклад позицій заінтересованих осіб.

Заінтересована особа Шаргородська міська рада не направила свого представника для участі в судовому засіданні, будучи повідомленою про дату, час та місце судового розгляду (а.с.80).

09.10.2023 року представник Шаргородської міської ради адвокат Країло С.В., що діє на підставі довіреності від 18.01.2021 року за №36 (а.с.57, 56), надіслав до Шаргородського районного суду заяву, у якій просить здійснювати судовий розгляд означеної цивільної справи у відсутності представника Шаргородської міської ради (а.с.55).

Крім того, адвокат Країло С.В. у заяві зазначив, що встановлення факту, виходячи зі змісту заяви ОСОБА_3 , необхідне заявниці для подальшого оформлення права часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що встановлення факту не є підставою для оформлення спадщини, оскільки ОСОБА_8 на момент смерті житловий будинок не належав.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву ОСОБА_3 підтримала у повному обсязі та просить задовольнити з наведених у заяві підстав. Суду пояснила, що ОСОБА_3 є її матір`ю, здійснювала догляд за своїм батьком ОСОБА_8 , котрий тяжко хворів, до смерті останнього, оскільки дружина ОСОБА_8 ОСОБА_2 не хотіла здійснювати такий догляд. Відтак, вважає, що ОСОБА_3 , яка проживала з батьком ОСОБА_8 на день смерті останнього, має право на частку у спадщині на його майно. Її баба ОСОБА_2 вважає себе одноосібним власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , в якому проживає заявник та всі заінтересовані особи. Заявником та ними вказана обставина не визнається, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_8 будували вказаний будинок спільно, за час перебування в шлюбі, у зв`язку із чим ОСОБА_8 мав право на половину цього житлового будинку. Внаслідок цього її матір ОСОБА_3 має право на частку будинку, так як прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_8 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, проживає у вказаному будинку з народження. Натомість ОСОБА_2 всіляко перешкоджає їхньому проживанню у будинку, безпідставно викликає поліцію та заявляє про вчинення заявником і членами її родини домашнього насильства. За заявою ОСОБА_2 матір, батька, її, чоловіка та їх дітей органом місцевого самоврядування знято з реєстраційного обліку у вказаному будинку, чим порушені права. Спори її сім`ї та сім`ї матері із ОСОБА_2 щодо права власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 , відбуваються із 2021 року. Вважає, що встановлення даного факту дасть змогу ОСОБА_3 оформити своє право на частину будинку.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про його дату, час та місце (а.с.75).

24.10.2023 року ОСОБА_4 до Шаргородського районного суду подано заяву, в якій останній просить проводити судовий розгляд означеної справи у його відсутності через неможливість прибуття в судове засідання за станом здоров`я, вимоги заяви ОСОБА_3 він визнає у повному обсязі та просить задовольнити з наведених у ній підстав (а.с.85).

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про його дату, час та місце (а.с.74).

При цьому, ОСОБА_5 12.10.2023 року подав до Шаргородського районного суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, оскільки не може прибувати в судові засідання за станом здоров`я. ОСОБА_5 не має заперечень щодо задоволення заяви ОСОБА_3 з підстав, що в ній зазначені (а.с.77).

Заінтересована особа ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про його дату, час та місце (а.с.75).

При цьому, ОСОБА_6 24.10.2023 року подав до Шаргородського районного суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, оскільки не може прибувати в судові засідання за станом здоров`я, вимоги заяви ОСОБА_3 він визнає у повному обсязі та просить задовольнити з наведених у ній підстав (а.с.86).

Заінтересована особа ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про його дату, час та місце (а.с.75).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду (а.с.74).

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Костриця В.С. 12.10.2023 року подав до Шаргородського районного суду клопотання про залишення без розгляду заяви ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном (а.с.58-60).

Адвокат Костриця В.С. клопотання мотивує тим, що характерною ознакою справ окремого провадження є відсутність у них спору про право.

Верховний Суд у постанові від 22.04.2020 року у справі №200/14136/17 вказав, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або0 за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення факту у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, який є необхідним їй для оформлення нею спадкових прав після смерті батька ОСОБА_8 .

Разом з тим, заявник не зазначає всіх заінтересованих осіб, зокрема, свого брата ОСОБА_10 , який на день смерті батька проживав у цьому ж будинку.

Крім того, заявник не додає постанови нотаріуса про відмову у оформленні спадщини.

Встановлення зазначеного факту вплине на права та обов`язки інших спадкоємців.

Відтак, вважає, що з матеріалів справи вбачається спір про право, оскільки вимога про встановлення факту прийняття спадщини є необхідною для оформлення права заявника на спадкове майно після смерті її батька, право на яке мають інші спадкоємці, зокрема ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , а також відсутня відмова нотаріуса в оформленні спадщини.

Адвокат Костриця В.С. вважає, що вказані вище обставини унеможливлюють вирішення в порядку окремого провадження заяви ОСОБА_3 , у зв`язку із чим, згідно з ч.6 ст.294 та ч.4 ст.315 ЦПК України, заява підлягає залишенню без розгляду.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Костриця В.С., що діє на підставі ордеру серії АВ №1051252 від 12.10.2023 року (а.с.61), в судовому засіданні підтримав подану 12.10.2023 року до суду заяву про залишення заяви ОСОБА_3 без розгляду у зв`язку із наявністю спору про право, зсилаючись на ті самі обставини.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Фактичні обставини, встановлені судом, та мотиви, з яких суд дійшов висновків.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини.

Заявник ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Івашківці в сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.15).

В шлюбі з ОСОБА_5 заявнику присвоєно прізвище « ОСОБА_12 », що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 05.05.1985 року (а.с.16).

Батько заявника ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Івашківці Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.30).

На день смерті ОСОБА_8 , що сталася ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ним в АДРЕСА_1 , проживали ОСОБА_2 дружина, ОСОБА_3 донька, ОСОБА_10 син, ОСОБА_5 зять, ОСОБА_13 онука, що вбачається із довідки старости Івашковецького старостинського округу Шаргородської міської ради від 17.08.2023 року за №465, яка видана на підставі відомостей з погосподарської книги №6 за 1991-1995 роки (а.с.22).

З довідки старости Івашковецького старостинського округу Шаргородської міської ради від 04.09.2023 року за №496 вбачається, що заявник ОСОБА_3 постійно проживає в АДРЕСА_1 (а.с.23).

Власником вказаного будинку є ОСОБА_2 , що вбачається із копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06.06.1990 року (а.с.31).

Власник житлового будинку та заінтересована особа ОСОБА_2 07.08.2023 року звернулася до спеціаліста відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Шаргородської міської ради на віддаленому робочому місці в с. Івашківці ОСОБА_14 із заявою та правовстановлюючими документами на будинок (свідоцтвом на право особистої власності без номера від 06.06.1990 року), зазначивши, що є одноосібним власником житлового будинку АДРЕСА_1 , та просила зняти із зареєстрованого місця проживання осіб, які зареєстровані у вказаному будинку, але не є його власниками, у зв`язку із чим з реєстраційного обліку у вказаному будинку зняті заявник, заінтересовані особи ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , що вбачається із інформаційної довідки виконкому Шаргородської міської ради від 15.09.2023 року за №03-23/992 про результати розгляду звернення ОСОБА_3 (а.с.38-39).

Крім того, у вказаній інформаційній довідці Шаргородський міський голова звертає увагу заявника, що нею не подано правовстановлюючого документу, який би підтверджував її право власності на частину житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Як убачається із заяви ОСОБА_3 , встановлення даного факту необхідно їй для оформлення частки у спадщині на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Жодних доказів на підтвердження звернень до компетентного органу щодо оформлення спадщини, тобто до нотаріальної контори, та відмови у такому оформленні нотаріусом у зв`язку із необхідністю встановлення даного факту ОСОБА_3 суду не надано.

Крім того, з письмової заяви заінтересованої особи Шаргородської міської ради вбачається, що заявник не може оформити спадкові права на спірний будинок після смерті батька ОСОБА_8 , оскільки останній не мав права власності на вказаний будинок на день смерті, так як право власності на будинок належить ОСОБА_2 у зв`язку із чим факт, про встановлення якого просить заявник, не матиме наслідком оформлення спадщини на вказаний будинок.

Також, з письмового клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Костриці В.С., а також з пояснень останнього у судовому засіданні вбачається, що заінтересована особа ОСОБА_2 заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_3 та просить залишити її без розгляду, оскільки оспорює вказане право через відсутність постанови нотаріуса про відмову в оформленні спадщини після смерті батька заявника, та через те, що встановлення такого факту вплине на права інших спадкоємців, котрі мають право на спадщину, зокрема ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , який до участі в справі взагалі не залучений.

Таким чином, судом установлено, що факт, про встановлення якого просить ОСОБА_3 , породжує право заявника на спадкування після смерті ОСОБА_8 , яке оспорюється заінтересованою особою ОСОБА_2 , яка, відповідно до свідоцтва про право власності є одноосібним власником спірного житлового будинку, враховуючи, що частка спадкодавця ОСОБА_8 у спірному будинку не виділялася, тобто виник спір про право, який може бути розглянутий в порядку позовного провадження.

2. Норми права, якими керується суд, поставляючи ухвалу щодо висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 та ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З роз`яснень, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, однією з умов встановлення факту в рамках окремого провадження є відсутність спору про право, тобто якщо встановлення такого факту підтвердить наявність чи відсутність саме неоспорюваних прав.

У постанові від 13.10.2022 року у справі №755/1938/22 Верховний Суд зазначив, що для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду (ч.4 ст.315 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи,

залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що

вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином суд установив, що при розгляді справи в порядку окремого провадження виник спір про право, який повинен розглядатися в позовному провадженні, у зв`язку із чим заява ОСОБА_3 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.293, ч.6 ст.294, ч.4 ст.315, ст.ст.258, 260, 261 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном, з участю заінтересованих осіб Шаргородської міської ради Вінницької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що вона має право подати позов до суду на загальних підставах.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ця ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 25.10.2023 року.

Суддя: