ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1733/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/5818/23 Категорія: 305010000 Позарецька С.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати: Новіков О. М., Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2023 року (повний текст складено 02.10.2023) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Свої позовні вимоги обгрунтував тим, що він є військовослужбовцем Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку, учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 22.12.2015. До 05 травня за 2022 рік йому була виплачена разова грошова допомога у розмірі 1491,00 грн.

Відповідач повинен був виплатити разоу грошову допомогу у розмірі 9670,00 грн., відповідно до положень ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Тобто, не доплата складає 8179,00 грн. (9670,00 грн. 1491,00 грн.).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2023 у справі №580/4255/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 скасовано і ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо ненарахування та невиплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, визначеному ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік, відповідно до законодавства у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум. В іншій частині позову відмовлено.

На думку позивача, судовим рішенням підтверджено протиправність та незаконність прийнятого рішення відповідачем. Незаконною відмовою у нарахуванні щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком позивачу, як зазначено, була завдана моральна шкода, яка полягає у наступному: у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій. Порушення прав позивача з боку суб`єкта владних повноважень викликало у нього негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій. Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у позивача негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я.

Також, як вказано у позові, йому довелося присвятив багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Йому (позивачу) притаманні особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду його запиту порушило законні права позивача, сприймалося ним, як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самочуття, емоційного хвилювання. Внаслідок протиправних дій відповідача, було порушено стан душевної рівноваги позивача, для відновлення якого йому доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим, він був позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою.

Крім того, як зазначено у позові, позивачу доводилося додатково дисциплінувати себе, доводилося витрачати набагато більше часу для підтримки необхідної продуктивності праці, що позначається щоденно на його фізичному та моральному стані, через що він не встигав закінчити як повсякденну роботу, зокрема побутову. Гострота цих переживань посилюється тим, що в нього загострене почуття справедливості. Більш того, внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушені його нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, яким він змушений додатково пояснювати чому він став менш привітним, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам та іншим. Також, як вказує позивач, це завдало йому страждань, як учаснику бойових дій, для яких передбачено першочергове відведення земельних ділянок.

Розрахунок моральної шкоди ОСОБА_1 обґрунтував таким: за кожен місяць порушеного права, оцінює у розмірі мінімальної заробітної плати, у січні місяці 2023 року для працездатних осіб 6700 грн. (ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»). Відповідач повинен був виплати щорічну разову допомогу до 5 травня в травні 2022 року. Станом на серпень 2023 року допомога у повному обсязі не виплачена та минуло 16 місяців.

16 місяців * 6700,00 грн. = 107200,00 грн.

Отже, посилаючись на норми закону, позивач просив суд стягнути з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на свою користь моральну шкоду в сумі 107200,00 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 500,00 грн. Суд вказав, що такий розмір коштів буде відповідати рівню моральних страждань позивача, а також засадам розумності та справедливості.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав 27.09.2023 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду змінити, визначивши розмір коштів у відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. В обґрунтування вказано на те, що суд не врахував тяжкість моральних страждань позивача, пов`язаних із порушенням його прав. Згідно практики ЄСПЛ та іншої судової практики, яка має місце в Україні, визначений судом у цій справі розмір відшкодування моральної шкоди є недостатнім.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів заподіяння шкоди його здоров`ю, не надано підтверджень вимушених змін у його життєвих і робочих стосунках, зниження престижу його ділової репутації, інших негативних наслідків морального характеру, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

За правилами ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. У даному випадку предметом спору є вимоги про стягнення 107200,00 грн.За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій безтерміново, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 22.12.2015, виданим заступником начальника ГУ персоналу Генерального штабу ЗСУ ОСОБА_2 .

До 05 травня за 2022 рік позивачу була виплачена разова грошова допомога у розмірі 1491,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 540 від 07.05.2022 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою затверджено Порядок використання у 2022 році коштів Державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2023 у справі № 580/4255/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 скасовано і ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради задоволені частково: визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо ненарахування та невиплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, визначеному ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік, відповідно до законодавства у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум. В іншій частині позову відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили.

Недотримання відповідачем вимог законодавства в частині виплати позивачу разової грошової допомоги призвело до завдання йому моральних страждань, для компенсації яких заявлено позовні вимоги в цій справі про відшкодування моральної шкоди.

Моральна шкода обумовлюється тим, що позивач зазнав страждань, коли дізнався про неналежний розрахунок з ним, та був змушений додатково докладати зусиль для відновлення своїх порушених прав через звернення до суду.

Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Так порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56). У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (п. 57).

За наявності порушення прав позивача в цій справі щодо отримання передбаченої законодавством грошової виплати, що встановлено преюдиційним рішенням суду в адміністративній справі та згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доведенню, відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 23 ЦК України здійснюється в обраний позивачем спосіб, зокрема, у вигляді одноразової грошової виплати.

Одночасно апеляційний суд приймає до уваги, що визначений судом першої інстанції розмір грошових коштів, які мають бути стягнуті на користь позивача для відшкодування її моральних страждань, не повністю враховує глибину негативних наслідків, що виникли для позивача внаслідок порушення його прав на отримання коштів, визначених законодавством, та докладені особою зусилля для поновлення прав. За обставин цієї справи належним розміром у відшкодування моральної шкоди позивачу буде 2000,00 грн., що свідчить про часткову обґрунтованість доводів скаржника в цій справі.

Висновки суду першої інстанції в цій частині є такими, що не повністю відповідають усім обставинам справи, зокрема, щодо глибини душевних переживань позивача, пов`язаних із захистом його порушених прав у спосіб звернення до суду та тривалістю судового розгляду.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Отже рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.09.2023 у даній справі слід змінити у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, в частині визначення розміру коштів, який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, та вказати, що до стягнення з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 підлягає 2000,00 грн..

Також зміні підлягає розмір стягнути судових витрат.

На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог на 1,86 % (пропорційно до задоволеної частки та у зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір») з відповідача на користь державного бюджету слід стягнути 2684 * 0,4 * 1,86% = 19,96 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 19,96 грн. * 150% = 29,94 грн. - за перегляд справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про стягнення моральної шкоди змінити, збільшивши розмір стягнутої з відповідача на користь ОСОБА_1 моральної шкоди з 500, 00 грн. до 2000,00 грн. а також розмір судового збору на користь держави з 5,05 грн. до 19,96 грн.

У решті рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2023 у даній справі залишити без змін.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь державного бюджету 29,94 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав та на умовах, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Судді