Справа № 629/5257/23
Номер провадження 2-о/629/123/23
19.10.2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендри Н.В., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Територіальна громада в особі Лозівської міської ради Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, суд, -
Заявник звернувся до суду з вище вказаною заявою, в якій просив встановити факт постійного проживання його зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 з 2005 року по день смерті останньої, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка на день смерті мешкала в смт. Орілька, Лозівського району, Харківської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 4,9381 га, у межах згідно з планом, яка розташована на території Орільської селищної ради Лозівського району, Харківської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцем майна померлої є саме він, згідно ст. 1261 ЦК України. В шлюбі спадкодавець на день смерті не перебувала. Чоловік спадкодавця, його батько ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт від імені спадкодавця не складався. На даний час він звернувся до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак у вчиненні вказаної дії було відмовлено у зв`язку з тим, що ним було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та ненадані документи, які підтверджують, що спадкодавець проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв`язку з чим він змушений звертатися до суду з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 вересня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.
Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Дегтярчук І.О. в судове засідання не з`явилися. Представником надано до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягала і просила задовольнити їх в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за відсутності представника Лозівської міської ради Харківської області, вирішити справу на розсуд суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками записані: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.04.1958 року.
ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26 вересня 1998 року.
ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 20 серпня 2015 року.
За життя ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка площею 4,9381 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ХР №101365 виданим Лозівською райдержадміністрацією 21 грудня 2004 року.
Із постанови приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В. вбачається, що 09 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері ОСОБА_2 . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.
Згідно копії паспорту громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 , останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявник є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає ні по закону, ні по заповіту.
Факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджується актом складеним свідками: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які підтверджують, що заявник дійсно постійно проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2005 року до дня її смерті. Вказали, що вони разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали спільні права та обов`язки. На даний час заявник продовжує проживати у будинку, доглядає його, земельну ділянку біля будинку використовує під город.
Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 293 ч. 1 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Згідно з ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №505/2085/14-ц від 14.09.2016, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03.11.2010 та Постанові Верховного Суду № 336/709/18-ц від 07.11.2018.
Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
На підставі вище викладеного, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 постійно проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 2005 року по день смерті останньої, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись ст.ст.11, 12, 13, 78, 79, 89, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Територіальна громада в особі Лозівської міської ради Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 з 2005 року по день смерті останньої, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник заявника адвокат Дегтярчук Ірина Олександрівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3311 від 26.08.2009 року, видане Донецькою обласною КДКА на підставі рішення №72 від 26.08.2009 року.

Заінтересована особа: територіальна громада в особі Лозівської міської ради Харківської області, місцезнаходження: Харківська область, м.Лозова, вул.Ярослава Мудрого, буд. 1.

Суддя Наталія ЦЕНДРА