Справа № 709/1160/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2023 року смт Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Романової О.Г.,
за участі секретаря судового засідання Данілової О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець (далі позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (далі відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 06 листопада 2018 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПАТ «УПСК) та ОСОБА_3 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6650290 у відповідності до вимог якого ПАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_3 , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 березня
2020 року було визнано ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підставі положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, зокрема, якщо він після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Так, постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2019 року відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а саме за те, що відповідач залишив місце ДТП.
Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання перед ПАТ «УПСК» відшкодувати завдані збитки у порядку регресу у розмірі сплаченого страхового відшкодування.
03 березня 2023 року між ПАТ «УПСК» та фізичною особою-підприємцем було укладено Договір № 03/03/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги, зокрема, про відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АМ/6650290 від 06 листопада 2018 року.
Враховуючи вищевикладене, посилаючись на приписи цивільного законодавства, позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь в порядку регресу завдані збитки у розмірі 7537,62 грн. та понесені судові витрати у розмірі 4858,88 грн., які складаються із суми судового збору у розмірі 858,88 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18 серпня 2023 року залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків, які позивачем було усунуто.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на адресу місця реєстрації, відзиву на позовну заяву не подав, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не направив, причини неявки суду не відомі.
Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.
Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.
Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 18 грудня
Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 березня
2020 року (справа № 709/1434/19) ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме за те, що останній 26 липня
2019 року о 14:30 год., керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_3 , по
вул. Шевченка у с. Ревбинці Чорнобаївського району Черкаської області, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Перемога, не надав переваги в русі автомобілю «ВАЗ 2115», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказана постанова набрала законної сили 27 березня 2020 року
Транспортний засіб «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_3 , було застраховано у ПАТ «УПСК» - Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6650290, що підтверджується відповідним витягом (а.с. 22).
31 липня 2023 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «УПСК» із заявою про страхове відшкодування та просив відшкодувати йому шкоду заподіяну транспортному засобу «ВАЗ 2115», д.н.з. НОМЕР_4 (а.с. 29).
На підставі Акту огляду транспортного засобу від 31 липня 2019 року (а.с. 34 35), Ремонтній калькуляції № 4565/20_А від 19 жовтня 2020 року (а.с. 36 39), Страхового акту № ОЦ/000/999/20/0328 від 20 жовтня 2020 року (а.с. 40) розмір страхового відшкодування, яке підлягає до відшкодування потерпілому ОСОБА_4 складає 7537,62 грн.
№ ОЦ/000/999/20/0328 від 20 жовтня 2020 року у розмірі 7537,62 грн. (а.с. 41).
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Пунктом 27.4. статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2019 року (справа № 709/1426/19) визнано ОСОБА_2 винуватим у вчиненні, зокрема, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а саме за залишення місця ДТП, яке мало місце 26 червня 2019 року у с. Ревбинці Чорнобаївського району Черкаської області (а.с. 27 28).
Крім цього, 03 березня 2023 року, між ПАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Новий кредитор) укладено Договір № 03/03/2023 про відступлення права вимоги (далі - договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору (а.с. 11 16).
Відповідно до 3.1.3 Договору право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання договору сторонами, внаслідок чого Новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння Боржниками збитків страхувальникам Первісного кредитора, які уклали Договір страхування із Первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань).
Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування до ОСОБА_2 у сумі 7537,62 грн., що підтверджується Додатком № 1 до Договору № 03/03/2023 про відступлення права вимоги від 03 березня 2023 року (а.с. 17 21).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За таких обставин суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача збитків в порядку регресу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Також представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., у підтвердження чого суду надано:
- договір про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30 січня 2019 року, укладений між адвокатом Самойленком П.М. та ФОП ОСОБА_1 ;
- додаткову угоду № 0328 до Договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30 січня 2019 року, відповідно до якої адвокатом Самойленком П.М. надано ФОП ОСОБА_1 правничу допомогу вартістю 4000,00 грн.;
- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) до Договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30 січня 2019 року, відповідно до якої адвокатом Самойленком П.М. надано ФОП ОСОБА_1 правничу допомогу вартістю 4000,00 грн.;
- платіжну інструкцію № P24AP24A946765033D1198 від 13 березня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі
4000,00 грн. При цьому, призначення зазначеного платежу вказано як оплата послуг за надання правової допомоги згідно договору.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Жодних клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачем заявлено не було.
Таким чином, понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 858,88 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст.141,259,263-265,280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою:
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 23 жовтня 2023 року.

Суддя О.Г. Романова