ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1127/23Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В.
Провадження № 22-ц/817/841/23 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Дикун С. І., Хома М. В.,

секретаря судового засідання Дідух М.Є.,

за участі:

апелянта ОСОБА_1 та її представника адвоката Теслі П.О.,

позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу №608/1127/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 06 липня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про стягнення боргу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 15.05.2021 року між ним та ОСОБА_10 було укладено договір позики, згідно якого він позичив ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 12400 доларів США на період до 15.05.2022 року, що підтверджується відповідною розпискою від 15.05.2021 року. Однак, відповідач свої зобов`язання не виконав і у встановлений строк борг не повернув. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер. 03.02.2023 року позивач направив претензію кредитора до Чортківської районної державної нотаріальної контори та отримав відповідь, що її зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ та журналі реєстрації вхідних документів і заведено спадкову справу №17/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 . На день смерті ОСОБА_10 разом із ним за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані відповідачі. 24.03.2023 року позивач звернувся до відповідачів із письмовою вимогою про повернення боргу, але листи повернулися за закінченням терміну зберігання. На підставі наведеного просить стягнути солідарно з відповідачів вищевказану заборгованість за договором позики від 15.05.2021 року, який було укладено між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути на його користь сплачений судовий збір в розмірі 3968 гривень.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 06.07.2023 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителів АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , заборгованість за договором позики від 15.05.2021 року у сумі 12400 (дванадцять тисяч чотириста) доларів США, а також 3968 (три тисячі дев`ятсот шістдесят вісім) гривень витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вважаючи рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 06.07.2023 року незаконним та необґрунтованим, просять його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Зокрема, зазначають, що місцевий суд не повідомляв відповідачів належним чином про час та місце розгляду справи, чим порушив їх законні права та інтереси щодо подання доказів та обґрунтування своєї позиції про обставини справи.

Стверджують, що фактично суд 30.05.2023 року провів підготовче засідання без участі сторін та без проведення фіксування судового засідання технічними засобами, про що секретарем складена відповідна довідка. Підготовче засідання було відкладено на 14.06.2023 року та надіслано відповідачам повістку рекомендованим листом, яка повернулася до суду без вручення адресату. 14.06.2023 року від представника позивача надійшло клопотання про повідомлення відповідачів через оголошення на порталі Судова влада України. 26.06.2023 року суд закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду на 06.07.2023 року, повторивши виклик відповідачів через оголошення на порталі Судова влада України, та, відповідно, 06.07.2023 року виніс оскаржуване рішення.

Вказують, що апелянт 1 постійно зареєстрована по зазначеній адресі в АДРЕСА_1 . Апелянт 2 також тривалий час зареєстрований по адресі, зазначеній у відповіді ЦНАП. Апелянт 3 на час розгляду справи в суді перебуває за межами України. Відтак апелянти вважають, що у суду не було жодних перешкод у врученні належним чином відповідачам повісток про виклик у судове засідання.

Вважають, що розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Крім того, зазначають, що суд при дослідженні доказів, а саме ксерокопії фотографії боргової розписки, не оглядав її оригінал у судовому засіданні, не завірив своїм підписом її копію. Крім того, суд не звернув увагу, що прізвище кредитора в розписці вказано як « ОСОБА_11 », а прізвище позивача « ОСОБА_12 ». Вважають, що позивачу передусім було необхідно звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності саме ОСОБА_2 цього документу. В даному випадку суд допустив ксерокопію фотокопії боргової розписки в якості належного доказу, на підставі якого прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову та виніс незаконне рішення.

Апелянт 1 зазначає суду, що з покійним чоловіком ОСОБА_10 мала тісний зв`язок, разом працювали, кожен день спілкувалися, ділилися усім у своєму житті. Позивач ОСОБА_2 був їхнім спільним знайомим, відтак вона мала б знати про усі фінансові справи чоловіка, оскільки без її погодження покійний чоловік не позичив би ні в кого грошові кошти та ще й у такому розмірі. Окрім того вона, як дружина, не надала б своєї згоди на таку угоду, оскільки в реальності така значна сума грошей до її чоловіка не поступила, а якщо б поступила, то вона б точно знала про це та для яких потреб вона була нібито отримана. Крім того, розписка вчинена незадовго до смерті її чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 , та оскільки чоловік хворів на серцеві хвороби, деколи навіть не вистачало власних коштів на лікування в м.Тернополі.

Вказує, що в даній категорії справ суду необхідно було з`ясувати обставини належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

В матеріалах справи відсутні докази належності спадкодавцю ОСОБА_10 будь-якого спадкового рухомого чи нерухомого майна та вартості отриманого спадкоємцями майна, як того вимагає стаття 1282 ЦК України.

Крім того зазначає, що ніхто з членів сім`ї померлого ОСОБА_10 не звертався з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, знаючи, що на померлого жодного рухомого та нерухомого майна за його життя не було зареєстровано. Суд не витребував та не оглянув спадкову справу, яка була відкрита після смерті спадкодавця ОСОБА_10 за заявою кредитора та не переконався у наявності чи відсутності спадкового майна та його вартості.

Відзиву на апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду не надходило.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та її представник просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Позивач ОСОБА_2 та його представник просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення суду залишити без змін, оскільки вважають його законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду відповідає не в повній мірі.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно розписки від 15.05.2021 року ОСОБА_10 , проживаючий в АДРЕСА_1 , позичив у ОСОБА_2 кошти в сумі 12400 доларів США, які зобов`язався повернути до 15.05.2021 року.

Згідно інформації Чортківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області №476/26.17.1-07.4 від 05.01.2023 року гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом складено актовий запис про смерть №348 від 11.10.2021 року.

Згідно інформації Центру надання адміністративних послуг Чортківської міської ради №20-10/300 від 06.03.2023 року у будинку АДРЕСА_1 станом на 11.10.2021 року були зареєстровані:

ОСОБА_1 , 1958 р.н.;

ОСОБА_8 , 1987 р.н.;

ОСОБА_13 , 1992 р.н.;

ОСОБА_14 , 2009 р.н.;

ОСОБА_1 ,2011 р.н.;

ОСОБА_9 , 1980 р.н., та ін.

Згідно листа Чортківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №40/02-14 від 09.02.2023 року у зв`язку з одержанням претензії кредитора, яку зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ та журналі реєстрації вхідних документів, 03.02.2023 року заведено спадкову справу №17/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 . У випадку звернення до державної нотаріальної контори спадкоємцям ОСОБА_10 буде роз`яснено зміст статті 1282 Цивільного кодексу України щодо обов`язку спадкоємця задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Позивачем направлявся лист-вимога до відповідачів про добровільне погашення боргового зобов`язання, однак він був повернутий адресату за закінчення терміну зберігання.

На час розгляду справи в суді першої інстанції борг позивачу відповідачами не повернутий.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення з відповідачів боргу за розпискою, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про необхідність стягнення заборгованості за розпискою, однак лише в межах вартості спадкового майна відповідачів. При цьому оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через порушення вимог процесуального права та необхідно ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Так, відповідно до ч.ч.1-4 ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчинені процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце розгляду судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками - повідомленнями.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Матеріали справи не містять доказів вручення відповідачам судових повісток про призначення справи до розгляду на 06.07.2023 року, що не відповідає вимогам ст.128 ЦПК України, згідно якої судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Не може вважатися доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що містяться в матеріалах справи, оскільки такий порядок повідомлення розрахований на відповідача, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме.

Натомість в матеріалах справи містяться відомості щодо місця проживання відповідачів. При цьому слід зазначити, що суд першої інстанції надсилав останнім повістки рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення про виклик до суду на 30.05.2023 та 14.06.2023, однак, в подальшому про розгляд справи на 26.06.2023 та 06.07.2023 (день ухвалення рішення) судові повістки учасникам справи не направлялися, а лише було розміщено оголошення на сайті Чортківського районного суду, що є порушенням вимог вказаного вище Закону.

Таким чином, суд першої інстанції розглянув позовну заяву за відсутності відомостей про належне повідомлення відповідачів про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18.04.2022 року у справі №522/18010/18 «обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою».

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (пункт 3 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Крім того, як вбачається з рішення суду та матеріалів справи, суд першої інстанції всупереч вимогам статей 76, 77, 89 ЦПК України щодо дослідження доказів, не дослідив оригінал боргової розписки, натомість ухвалив рішення про задоволення позову за відсутності сторін та на підставі копії боргової розписки, долученої до позовної заяви.

З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Такі правові висновки про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені в постановах Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі №6-63цс13, від 02.07.2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13.12.2017 року у справі № 6-996цс17.

З огляду на викладене та зважаючи, що судом першої інстанції розглянуто справу з порушенням вимог ЦПК України, в тому числі за відсутності відповідачів, не повідомлених належним чином про розгляд справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність обов`язкових підстав для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 року (справа №723/304/16-ц).

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання.

Як встановлено судом, 15.05.2021 року ОСОБА_10 позичив у ОСОБА_2 кошти в сумі 12400 доларів США та зобов`язався їх повернути до 15.05.2022 року, про що сторони уклали відповідну розписку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 надав апеляційному суду оригінал розписки, яка долучена до матеріалів справи, та пояснив, що ОСОБА_10 до укладення даної розписки позичив у нього більшу суму коштів і протягом певного періоду погашав борг частинами, а вказану розписку від 15.05.2021 року вони уклали вже за підсумком залишку боргу, який на той день становив 12400 доларів США.

Представник відповідачів в свою чергу вказав, що відповідачам нічого не було відомо про дану розписку і про позичені ОСОБА_10 кошти, при цьому, зважаючи на наведені вище позивачем обставини, зазначив, що оскільки грошові кошти на день укладення розписки, тобто 15.05.2021 року не передавалися, тому вважає дану розписку безпідставною та такою, що не відповідає вимогам Закону.

Колегія суддів не може погодитись з зазначеними доводами представника відповідачів з огляду на позицію Верховного Суду, викладену у постанові №725/5212/19 від 12.05.2022 року, в якій зазначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Відтак, передання коштів позичальником боржнику до моменту складення розписки не суперечить вимогам законодавства.

Також безпідставними є твердження апелянтів щодо неналежності спірної боргової розписки саме ОСОБА_2 , оскільки у ній зазначено, що кошти ОСОБА_10 позичив у ОСОБА_15 .

Так, у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №583/97/19 (провадження № 61-13172св19) зазначено, що особа, яка має боргову розписку, в якій немає даних про позикодавця, вважається позикодавцем при відсутності належних і допустимих доказів, визначених частиною другою статті 76 ЦПК України, що спростовують зміст боргового документа, або є докази неправомірного заволодіння такою розпискою особою, яка нею володіє (рішення правоохоронних органів тощо).

З огляду на викладене, дослідивши долучений позивачем до матеріалів справи оригінал розписки від 15.05.2021 року, згідно з якою ОСОБА_10 позичив у ОСОБА_15 кошти в сумі 12400 доларів США та зобов`язався їх повернути до 15.05.2022 року, колегія суддів вважає, що дана розписка відповідає вимогам Закону та свідчить про наявність між сторонами правовідносин, які випливають із договору позики, оскільки наявна у позивачки розписка підтверджує як факт укладення договору позики, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

За положеннями ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тобто заборгованість по договору позики входить до складу спадщини позичальника.

Відповідно до положень частин 1, 3, 4 статті 1281 ЦК України після смерті позичальника спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частини третьої статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

За обставин цієї справи позивач звернувся до нотаріуса із претензією до спадкоємця боржника (відповідача) у порядку та строки, передбачені статтею 1281 ЦК України, а тому відповідач відповідно до приписів статті 1282 ЦК України зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора, в разі їх обґрунтованості, в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Аналогічні правові висновки відображено в постановах ВС від 21.08.2019 у справі №320/6489/16-ц та від 28.08.2019 у справі №500/2593/15-ц.

Так, згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст.1268, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-місячного строку, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, необхідно мати на увазі, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як вбачається з витребуваної спадкової справи №17/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 , заведеної 03.02.2023 року, на день смерті останнього відповідачі ОСОБА_1 - дружина померлого, його діти - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем за адресою АДРЕСА_1 . Також з вказаних матеріалів не вбачається, що спадкоємці зверталися до державної нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини, а тому, враховуючи наведені вище положення ЦК України, відповідачі вважаються такими, що прийняли спадщину.

У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців.

Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.

Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, як зазначалося вище, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців у межах вартості отриманої спадщини є справедливим щодо законних інтересів та правомірних очікувань кредитора.

Аналогічний висновок викладено у постанові ВС від 23.02.2022 у справі №756/7022/18.

Враховуючи викладене вище правове регулювання спірних правовідносин, а також обставини, встановлені при розгляді цієї справи, а саме факт одержання ОСОБА_10 у позику від позивача коштів, строк повернення яких настав, та входження до складу спадщини позичальника зобов`язання по поверненню позичених коштів, яку прийняли відповідачі у справі, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 солідарно в межах вартості спадкового майна заборгованість спадкодавця за договором позики від 15.05.2021 року, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 .

Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Вирішуючи спір, встановивши відповідно до положень статті 1282 ЦК України наявність порушеного права (наявність непогашеної спадкодавцем заборгованості за договором позики), факт прийняття спадщини відповідачкою після смерті позичальника, своєчасне звернення позичальника до спадкоємців, наявність спадкового майна, суд апеляційної інстанції врахував, що принцип змагальності цивільного процесу, який закріплений у статті 81 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 06 липня 2023 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 заборгованість за договором позики від 15.05.2021 року в сумі 12400 доларів США солідарно, в межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_16 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також 3968 грн. по сплаті судового збору (по 1322.67 грн з кожного).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2023 року.

Головуючий

Судді