Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Чистота і порядок" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, упущеної вигоди, завданої внаслідок затоплення нежитлового приміщення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок затоплення нежитлового приміщення 35055 грн, в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5000 грн, 60000 грн у відшкодування матеріальних збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих внаслідок затоплення нежитлового приміщення, 1000,55 грн судових витрат, понесених сплатою судового збору за позовом майнового характеру, стягнути з ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» 840,80 грн судових витрат, понесених сплатою судового збору за позовом немайнового характеру, зобов`язати ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» провести комісійне обстеження будинку АДРЕСА_1 та скласти відповідний акт щодо затоплення нежитлового приміщення (І поверх), належного їй на права власності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що є власником приміщення магазину непродовольчої групи товарів (І поверх), загальною площею 54,7 кв.м, колишньої квартири АДРЕСА_2 . Поверхом вище вказаного нежитлового приміщенням розташована квартира АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_4 . Протягом лютого-червня 2020 року відбулось періодичне затоплення належного їй нежитлового приміщення, а саме було залито стіни, стелю, підлогу та пошкоджено електропостачання. 14 лютого 2020 року її нежитлове приміщення було затоплено. Згідно з актом виконання робіт по аварійному обслуговуванню від 14 лютого 2020 року, виданого ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок», було встановлено, що затоплення відбулось з квартири ОСОБА_4 , що розташована поверхом вище. Під час затоплення безперебійно заливало величезною кількістю води, яка сильним напором лилась зі світильників, по стелі, стінам, заливаючи підлогу. Внаслідок затоплення нежитлове приміщення потребувало термінового ремонту, оскільки користуватись останнім в комерційних цілях було неможливо. Відповідно до зведеного кошторису розрахунку вартості ремонтно-відновлюваних робіт та будівельних матеріалів, вартість відновлюваного ремонту нежитлового приміщення складає 35055 грн. Згідно з вказаним зведеним кошторисом їй завдано майнову шкоду: пошкодження електрики; пошкодження стелі площею 13,8 кв.м.; пошкодження стін площею 16,5 кв.м. Факт завданої майну шкоди підтверджується даними акта комісійного обстеження нежитлового приміщення Управлінням житлово-комунального господарства від 11 березня 2020 року та листом Управління ЖКГ виконавчого комітету Рівненської міської ради № 182/20 від 31 березня 2020 року. Відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові звернення. Відтак, нею за власні кошти був здійснений ремонт по відновленню нежитлового приміщення до придатного стану. 24 червня 2020 року близько 14 години в черговий раз відбулось затоплення її нежитлового приміщення, що тривало до 19 години безперервно заливаючи водою ті самі місця нежитлового приміщення, які були пошкоджені раніш скоєним затопленням. Будинок, в якому знаходиться належне їй нежитлове приміщення, перебуває на балансі ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок», через що останній зобов`язаний належно виконувати свої обов`язки, покладені на нього по комплексному обслуговуванні будинку. 24 червня 2020 року звернулась із письмовою заявою до ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» з проханням забезпечити вихід представників обслуговуючої організації за адресою місцезнаходження будинку та вжити заходів щодо ліквідації аварійної ситуації, що спричинила затоплення. Проте, ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» відмовило у прийнятті та реєстрації вказаної заяви. На що її дочкою було викликано патрульну поліцію для засвідчення факту відмови у зверненні по аварійному обслуговуванні будинку. Внаслідок затоплення нежитлового приміщення їй було завдано моральну шкоду, яка виразилась у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження нежитлового приміщення, через що останнє стало непридатне для використання в комерційних цілях (здачі в оренду нежитлового приміщення - магазину) без проведення ремонту. У зв`язку з зазначеним з лютого 2020 року донині (п`ять календарних місяців) було порушено звичний та розмірений спосіб життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання свого власного часу для вирішення проблем пов`язаних з усуненням наслідків затоплення. Під час аварійної ситуації вимушена була усувати наслідки затоплення, осушувати нежитлове приміщення та відключити його від електропостачання. В результаті затоплення їй було нестерпно та небезпечно для здоров`я перебувати у власному нежитловому приміщенні через сильну вологість, мокрі стелі та стіни, покриті грибком та цвіллю, пошкодженої штукатурки, яка повністю обвалювалась на підлогу та виднілась цегляна кладка стін. До того ж, був порушений естетичний вигляд нежитлового приміщення, що викликає у неї постійне відчуття психологічного дискомфорту. Вимушена здійснювати організацію по проведенню ремонтно-будівельних робіт пов`язаних з викликом відповідних майстрів, бути постійно присутньою в нежитловому приміщенні під час виконання вказаних робіт, здійсненню нагляду та контролю за їх виконанням. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду оцінює у 5000 грн. Як власник нерухомого майна, була позбавлена права на користування, розпоряджання належним їй на праві власності майном, а саме на укладання договору оренди та інших правочинів. Мала намір здати в оренду вказане нежитлове приміщення та могла б і повинна була отримати визначені доходи, що підтверджується укладеним попереднім договором оренди нежитлового приміщення - магазину від 03 лютого 2020 року, і тільки неправомірні дії відповідача ОСОБА_4 стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила її можливості отримати прибуток, тобто ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б отримані нею в ситуації, що сталась. Завдана ОСОБА_5 майнова шкода призвела до неотримання орендної плати (прибутку) від орендарів протягом 4 місяців за орендною платою за один календарний місяць в сумі 15000 грн. Згідно з попереднім договором оренди нежитлового приміщення - магазину від 03 лютого 2020 року, розмір завданих збитків, а саме упущеної вигоди, якої вона була позбавлена та не змогла реально одержати дохід від оренди власного майна нежитлового приміщення, становить 60000 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» Шекель І.В. просить в задоволенні позову відмовити. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що позивач просить суд зобов`язати відповідача провести комісійне обстеження будинку АДРЕСА_1 та скласти відповідний акт щодо затоплення нежитлового приміщення. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач проводив обстеження приміщення, яке належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується актом виконання робіт по аварійному обслуговуванню, складеним відповідачем від 14 лютого 2020 року, яким було зафіксоване затоплення нежитлового приміщення будинку АДРЕСА_1 . Підставою для такого обстеження було відповідне звернення позивача про проведення обстеження. Рішення про проведення комісійного обстеження будинку має бути прийнято на підставі відповідного звернення позивача. Крім того, 16 липня 2020 року було проведено комісійне обстеження будинку АДРЕСА_1 в частині затоплення квартири АДРЕСА_4 , провести комісійне обстеження якого просить зобов`язати відповідача позивач. Вказаний акт підтверджує безпідставність позовних вимог та був підписаний позивачем, як потерпілою стороною. Позивач не звертався до відповідача з приводу комісійного обстеження будинку після проведення останнім обстеження 14 лютого 2020 року та 16 липня 2020 року. Твердження позивача на те, що 24 червня 2020 року він звертався до відповідача із письмовою заявою, яку відповідач відмовився прийняти, є безпідставним, письмової заяви чи її копії до матеріалів справи не приєднано. Позивач стверджує, що заяву не було прийнято 24 червня 2020 року, а патрульну поліцію було викликано 26 червня 2020 року, тобто через два дні. При цьому у позові не зазначено, яким чином патрульна поліція мала фіксувати факт відмови (якщо він мав місце), який стався за два дні до виклику. В позові зазначено, що виклик поліції було здійснено ОСОБА_6 , при цьому не вказано яке відношення (право власності, користування тощо) вказана особа має до затопленого приміщення. Посилання на родинні зв`язки також належними доказами не підтверджено. Приєднана до позову копія талону-повідомлення від 26 червня 2020 року не є належним доказом того, що була зареєстрована заява про вчинений злочин саме посадовими особами відповідача.

У відповіді на відзив позивач зазначила, що ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» стверджує, що ним було проведено комісійне обстеження нежитлового приміщення, посилаючись на акт виконання робіт по аварійному обслуговуванню від 14 лютого 2020 року. Проте, вказане комісійне обстеження не було проведено відповідачем, а лише були виконані роботи по аварійному обслуговуванню нежитлового приміщення внаслідок затоплення та зафіксовано факт такого затоплення квартирою АДРЕСА_3 , що розташована поверхом вище. Акт № 6 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення від 16 липня 2020 року складений 16 липня 2020 року, а позовна заява подана до суду 09 липня 2020 року. Вона не була ознайомлена із складанням вказаного акта № 6 від 16 липня 2020 року, його особисто не підписувала. Зверталася до відповідача із письмовими заявами від 03 липня 2020 року та 09 липня 2020 року, які були відправлені рекомендованими поштовими відправленнями та вручені відповідачу. В талоні-повідомленні вказано, що заяву прийнято УПП від 24 червня 2020 року, а не 26 червня 2020 року, як стверджує відповідач.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_4 просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення проти позову мотивує тим, що в акті виконання робіт по аварійному обслуговуванню ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» за підписом позивача і невідомо кого із представників управляючої компанії не зазначено, що затоплення відбувається саме по вині мешканців квартири АДРЕСА_3 , та не вказано, що саме було затоплено в приміщенні магазину. Все те затоплення, яке викладено в позовній заяві, ніякими документами не підтверджено. Як доказ матеріальної шкоди позивачем до позовної заяви додано кошторис вартості ремонтних робіт у ванній кімнаті без дати і не вказано по якому об`єкту виконання робіт. Доказів виконання робіт та оплати в сумі 35055 грн позивачем не надано. Як на факт завданої майну позивача шкоди позивач посилається на акт від 11 березня 2020 року та лист Управління ЖКГ № 182/20 від 31 березня 2020 року. В зазначених документах вказано про сліди затоплення в одному із кутків торгової зали та що затоплення сталося з квартири поверхом вище. Однак поверхом вище знаходяться і квартири АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 . Може із цих квартир було затоплено куток торгового приміщення. В акті не вказано коли відбулося затоплення. В позовній заяві позивачка вказує про затоплення ії квартири 24 червня 2020 року (середа) протягом 5 годин з 14 год до 19 год. Проте чомусь не викликаються представники ТОВ УК «Чистота і порядок», а складається акт за підписами сусідів. Із вказаного акту не відомо, що було причиною затоплення. Вказані докази ніяким чином не підтверджують її вину в затопленні нежитлового приміщення, яке належить позивачу. Акт № 6 від 16 липня 2020 року, складений представниками ТОВ «Чистота і порядок», засвідчує, що в результаті обстеження квартири АДРЕСА_3 затоплення з даної квартири не виявлені. З цим погодилася і позивач, про що свідчить її підпис. Відшкодування моральної шкоди можливе лише за наявності вини того, хто її заподіяв. Оскільки її вини в затопленні приміщення торговельного залу немає, то і вимога позивача про відшкодування моральної шкоди теж неправомірна. Це ж відноситься і до вимоги про стягнення упущеної вигоди.

Ухвалою від 16 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_3 суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 19 листопада 2020 року суд залучив до участі у справі як спеціаліста експерта з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_7 для обстеження конструкцій та інженерних мереж нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 14 січня 2021 року суд призначив у справі будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинив на час її проведення.

Ухвалою від 18 серпня 2021 року суд поновив провадження у справі.

Ухвалою від 03 листопада 2021 року суд витребував технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 30 листопада 2021 року суд призначив у справі повторну будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинив на час її проведення.

Ухвалою від 13 жовтня 2022 року суд поновив провадження у справі.

Ухвалою від 14 березня 2023 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що позивач є власником нежитлового приміщення на першому поверсі, колишньої квартири АДРЕСА_4 . Квартира АДРЕСА_3 , власником якої є відповідач ОСОБА_4 , розташована над квартирою АДРЕСА_4 . 14 лютого 2020 року сталося затоплення приміщення позивача з вини власника квартири АДРЕСА_3 через несправність системи водопостачання в помешканні відповідача. Працівники ТОВ «Чистота і порядок» склали акт виконання робіт по аварійному обслуговуванню, намагалися вияв снити у мешканців квартири АДРЕСА_3 причину затоплення, але допуску у квартиру не було. 24 червня 2020 року трапилось повторне затоплення, але представники ТОВ «Чистота і порядок» взагалі не прийшли на огляд помешкання позивача. Розмір шкоди визначили за фактом першого затоплення. Факт затоплення мав місце і відповідач не спростувала своєї вини у пошкодження майна позивача. Експерт у висновку дав вірогідний висновок, тому що відповідач не надала доступу для огляду квартири. Надані позивачем докази в сукупності підтверджують вину відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав та пояснив, що позивачем не доведено ані факту залиття, ані винуватості відповідача в цьому залитті, ані розміру шкоди, ані причинного зв`язку між залиттям та діями відповідача. Факт залиття квартири позивача не заперечує, однак заперечує, що таке залиття сталося з квартири ОСОБА_4 . Надалі позивачем докази не підтверджують заявлених нею позовних вимог.

Представник відповідача ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_3 належить на праві приватної власності приміщення магазину непродовольчої групи товарів (І поверх), загальною площею 54,7 кв.м, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 24 грудня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Піддубною Л.П., зареєстрованого в реєстрі № 4321, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 194803577 від 24 грудня 2019 року.

З технічного паспорта, виданого для оформлення актів прийняття в експлуатацію, вбачається, що у нежитлове приміщення - магазин непродовольчої групи товарів (І поверх) було переведено квартиру АДРЕСА_2 , яка міститься на першому поверсі будівлі.

На другому поверсі будинку АДРЕСА_1 над квартирою АДРЕСА_4 (магазин непродовольчої групи товарів) міститься квартира АДРЕСА_3 , про що свідчить технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовлений станом на серпень 1990 року, та технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_10 , виготовлений станом на 18 грудня 2020 року.

Документів, що підтверджують право власності відповідача ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_10 , матеріали справи не містять, однак відповідач вказану обставину не спростовує.

14 лютого 2020 року працівниками ТОВ «Управляюча компанія «Чистоста і порядок» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та мешканець квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_3 склали акт виконання робіт по аварійноу обслуговуванню за адресою АДРЕСА_11 . У вказаному акті в графі «виконали» зазначено - топлять сусіди з верху (одноразове затоплення).

17 лютого 2020 року комісією в складі начальника житлового відділу УЖКГ О.Колесника, інженера ЖКП «Покровське» ОСОБА_20, сантехніка ЖКП «Покровське» ОСОБА_19 складено акт обстеження технічного стану нежитлового приміщення, затверджений начальником ЖКП «Покровське» Бездіжним О.І. За змістом акта, комісія обстежила нежитлове приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 і встановила сліди затоплення на стелі, стінах в торгові залі, внаслідок якого електрообладнання, стеля, стіни підлягають відновленню. Виявити причини затоплення неможливо, в зв`язку з подачею водопостачання на будинок.

11 березня 2020 року комісія в складі головного спеціаліста житлового відділу УЖКГ Андруховця Г.М., сантехніка ФОП ОСОБА_11 - ОСОБА_12 та власника нежитлового приміщення ОСОБА_3 склали акт обстеження нежитлового приміщення на АДРЕСА_12 . Комісія встановила, що на момент огляду виявлено сліди затоплення в одному з кутків торгової зали, затоплення сталося з квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться поверхом вище нежитлового приміщення, однак доступу у дану квартиру мешканці не надали.

Відповідно до кошторису вартості ремонтних робіт у ванній кімнаті, виконаного ФОП ОСОБА_11 на замовлення ОСОБА_3 , вартість матеріалів та робіт становить 35055 грн.

Згідно з актом № 205955 від 21 лютого 2020 року, майстер ОСОБА_21 761 (виконавець) та ОСОБА_3 (замовник) склали акт про те, що виконавець виконав складання кошторису по потопу вартістю 400 грн.

Житловий будинок на АДРЕСА_1 знаходиться на обслуговуванні ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок», про що свідчить лист Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради № 182/20 від 31 березня 2020 року.

03 лютого 2020 року між ОСОБА_3 , як орендодавцем, та ФОП ОСОБА_13 , як орендарем, укладений попередній договір оренди нежитлового приміщення - магазину. Згідно з п.1.1 попереднього договору, сторони до 17 лютого 2020 року зобов`язуються укласти договір оренди нежитлового приміщення магазину, розташованого в АДРЕСА_11 . Відповідно до п.2.1 попереднього договору, сторони зобов`язуються укласти договір оренди об`єкта оренди згідно умов даного попереднього договору. Істостні умови договору оренди передбачені розділом 3 попереднього договору, зокрема: розмір орендної плати за використання об`єкта оренди встановлений за домовленістю сторін і становить 15000 грн (п.3.1.1); строк оренди складає 1 рік (п.3.2).

24 червня 2020 року мешканцями будинку - власником квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_3 , мешканцем квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_14 , мешканцем квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_15 , мешканцем квартири АДРЕСА_13 ОСОБА_16 , мешканцем квартири АДРЕСА_14 ОСОБА_17 - складений акт про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання або холодного водопостачання. За змістом акта, 24 червня 2020 року близько 14 год почалося залиття (затоплення) квартири « АДРЕСА_15 , сусідкою ОСОБА_4 ). Вказане залиття протягом п`яти годин до 19 год, безперервно текла вода зі стелі, по стінам, зі світильників. Внаслідок залиття було завдано значної матеріальної шкоди у вигляді пошкодження електричної мережі, в необхідності проведення ремонтних робіт, а саме стін, стелі та підлоги, які повністю просочені водою. В суміжній квартирі АДРЕСА_5 з квартирою АДРЕСА_3 (з якої відбулося залиття) все сухо, слідів протікання води не виявлено.

Свідок ОСОБА_14 показав, що проживає в квартирі АДРЕСА_16 та є сусідом позивача та відповідача ОСОБА_4 . Квартира АДРЕСА_4 , де зараз знаходиться магазин, розташована під квартирою АДРЕСА_3 , з якої її постійно затоплює. Особисто був свідком трьох затоплень. Був у магазині позивача, коли зі стелі почала текти вода. В приміщенні стеля з гіпсокартону, то вся була мокра і по стіні текла вода. Разом з іншими сусідами та управдомом заходили до квартири ОСОБА_18 , вона була вдома і допустила їх до помешкання. Підлога у ванній кімнаті була мокра під ванною, де немає плитки. Відповідач пояснила, що дочка приймала душ. Крім цього випадку в квартирі ОСОБА_4 більше не був.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 27/21 від 09 серпня 2021 року, визначити причину затоплення нежитлового приміщення по АДРЕСА_17 , зокрема 14 лютого 2020 року та 24 червня 2020 року, не видається можливим.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 220-Е від 26 вересня 2022 року, причиною залиття (затоплення) нежитлового приміщення, що знаходиться на 1-му поверсі житлового будинку по АДРЕСА_1 (квартира АДРЕСА_4 ), яке мало місце 14 лютого 2020 року та 24 червня 2020 року, могло бути витікання води з сантехнічних приладів кухні та/або санвузла квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться поверхом вище в тому ж будинку.

Відповідно до положень ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За положеннями ч.3 ст.386 Цивільного кодексу України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Цивільний кодексу України пов`язує виникнення цивільно-правової відповідальності з наявністю шкоди. Поняття «шкода» визначається як будь-яке знецінення особистого (немайнового) чи майнового блага, що охороняється законом. Шкода включає до свого складу майнову і моральну шкоду.

У випадку завдання майнової шкоди потерпілій особі відшкодовуються майнові втрати (збитки).

Способи відшкодування майнової шкоди встановлені ст.22 ЦК України.

Згідно ч.1, 2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч.1 ст.23 ЦК України).

За загальними підставами цивільно-правової відповідальності для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до ч.4, 5 ст.319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, порушувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, зокрема п.2.3.6 передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4).

В додатку 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових території, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, та про обсяг робіт для усунення його наслідків.

На підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття їх квартири з вини відповідача, зокрема комісійний акт, який складено із додержанням вказаних вище вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, у якому містяться відомості про факт залиття, винну особу, причини залиття, завдані пошкодження та обсяг робіт для їх усунення.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.79 ЦПК України).

Позивач стверджує, що 14 лютого 2020 року відбулося залиття належного їй нежитлового приміщення з вини відповідача ОСОБА_4 внаслідок якого їй завдано майнову та моральну шкоду.

Факт залиття нежитлового приміщення 14 лютого 2020 року підтверджується актом виконання робіт по аварійному обслуговуванню, складеним ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» 14 лютого 2020 року, відеофайлами IMG_0432 та IMG_0433 (дата створення носія 14 лютого 2020 року) і не заперечується відповідачем ОСОБА_4 .

Разом з тим, акт виконання робіт по аварійному обслуговуванню від 14 лютого 2020 року не містить відомостей про характер та причини аварії, обсяги необхідного ремонту приміщення, переліку пошкоджених внаслідок залиття речей, висновку комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, та обсяг робіт для усунення його наслідків. В акті відсутні відомості про обстеження як нежитлового приміщення позивача, так і квартири відповідача та присутності останньої під час складання акта чи відмову від його підпису. Також в акті вказано про підписання його трьома працівниками ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» та мешканцем квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_3 , але фактично підписаний акт ОСОБА_3 та одним із працівників без зазначення прізвища підписанта.

Ні акт виконання робіт по аварійному обслуговуванню від 14 лютого 2020, ні акт обстеження технічного стану нежитлового приміщення від 17 лютого 2020 року, ні акт обстеження нежитлового приміщення від 11 березня 2020 року не відповідають вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території щодо змісту передбаченого додатком 4 акта. В жодному з цих доказів не вказано причину залиття. Крім того, акт обстеження технічного стану нежитлового приміщення від 17 лютого 2020 року та акт обстеження нежитлового приміщення від 11 березня 2020 року не містять відомостей щодо дати залиття (затоплення) належного позивачу приміщення магазину непродовольчої групи товарів, складені без участі представників ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» та без присутності зацікавлених осіб з боку винної особи.

Докази того, що власник квартири АДРЕСА_10 (відповідач ОСОБА_4 ) була належним чином повідомлена про дати комісійних обстежень, але відмовилася прийняти в них участь, в матеріалах справи відсутні.

За результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи експерт дав ймовірний висновок, що причиною залиття (затоплення) нежитлового приміщення, належного позивачу, яке мало місце 14 лютого 2020 року, могло бути витікання води з сантехнічних приладів кухні та/або санвузла квартири АДРЕСА_10 внаслідок проведених в ній ремонтно-будівельних робіт з перепланування, зміною місця розташування сантехнічних приладів та збільшення кількості запірної арматури і різьбових з`єднань на системі внутрішнього водопостачання та водовідведення.

При цьому, як вбачається з дослідницької частини висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 220-Е від 26 вересня 2022 року, вирішити питання, поставлене судом на вирішення судової будівельно-технічної експертизи, в категоричній формі не виявилося можливим, оскільки станом на час проведення огляду доступ до приміщень кватири АДРЕСА_10 не був забезпечений.

Суд не приймає до уваги покликання представника позивача на те, що відповідач ОСОБА_4 ухилилася від участі в експертизі, оскільки не забезпечила експерту доступ до свого помешкання, що є підставою для визнання її вини у залитті нежитлового приміщення позивача.

Відповідно до ст.109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Тобто, суд за умови ухилення учасника справи від участі в експертизі може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, якщо без участі такого учасника справи експертизу провести неможливо.

У справі, яку розглядає суд, додаткова (повторна) судова будівельно-технічна експертиза проведена і експертом надано відповідь на постановлене питання. Ймовірний висновок експерта не є підставою для застосування положень ст.109 ЦПК України.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього кодексу.

Крім ймовірного висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 220-Е від 26 вересня 2022 року, що причиною залиття (затоплення) нежитлового приміщення, належного позивачу, яке мало місце 14 лютого 2020 року, могло бути витікання води з сантехнічних приладів кухні та/або санвузла квартири АДРЕСА_3 , жодних належних та допустимих доказів, що залиття нежитлового приміщення позивача 14 лютого 2020 року сталося через неправомірні дії власника квартири АДРЕСА_3 , суду не надано.

Наданими позивачем доказами підтверджується лише сам факт залиття 14 лютого 2020 року належного їй нежитлового приміщення, тобто наявність події. Однак, докази заподіяння відповідачем майнової шкоди позивачу внаслідок затоплення 14 лютого 2020 року належного їй нежитлового приміщення у справі відсутні.

Акт виконання робіт по аварійному обслуговуванню від 14 лютого 2020 року взагалі не містить відомостей про пошкодження внаслідок залиття нежитлового приміщення позивача, його розміру (площу) та обсяги необхідного ремонту. Акт обстеження технічного стану нежитлового приміщення від 17 лютого 2020 року містить відомості про сліди затоплення на стелі, стінах в торговій залі, пошкодження електрообладнання, але даних щодо розміру та локалізації пошкоджень стін, стелі, даних щодо конкретного електрообладнання в акті не зазначено. Не вказано таких даних і в акті обстеження нежитлового приміщення від 11 березня 2020 року.

Суд не може прийняти наданий позивачем на підтвердження завданої їй матеріальної шкоди внаслідок затоплення нежитлового приміщення кошторис вартості ремонтних робіт як належний доказ, оскільки вказаний кошторис не містить інформації про об`єкт, щодо якого визначено вартість ремонтних робіт та дати складання кошторису. Крім того, не зрозуміло з яких даних щодо обсягу пошкодження нежитлового приміщення виходив виконавець при складанні кошторису, враховуючи, що ні акт виконання робіт по аварійному обслуговуванню від 14 лютого 2020 року, ні акт обстеження технічного стану нежитлового приміщення від 17 лютого 2020 року відомостей про обсяг необхідного ремонту не містять.

Оскільки позивач не довела наявність завданої їй внаслідок затоплення нежитлового приміщення шкоди, підстави для застосування норм ст.1166 ЦК України відсутні, а тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 35055 грн належить відмовити.

Пред`являючи вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн, позивач в позовній заяві покликається на те, що така шкода завдана внаслідок затоплення належного їй нежитлового приміщення та виразилась в емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях, порушенні звичного способу життя, докладанні додаткових зусиль для його нормалізації, витрачання власного часу, необхідності перебувати у небезпечному для здоров`я приміщенні тощо.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експерті, показаннями свідків.

Сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи (ст.92 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивач, всупереч вимогам ст.12, 81 ЦПК України, не надала суду жодного доказу на підтвердження факту завдання їй діями відповідача моральної шкоди внаслідок затоплення нежитлового приміщення, а отже, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Не підлягає задоволенню також вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_4 матеріальних збитків у вигляд упущеної вигоди, завданих внаслідок затоплення нежитлового приміщення.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди першочергове значення має визначення реальності тих доходів, які особа передбачала отримати за звичайних умов цивільного обороту, якби її право не було порушено.

Обов`язок щодо доведення розміру тих доходів, які особа отримала б у випадку не посягання на її право, покладається на позивача. Позивач повинен довести, що з вини відповідача він не отримав прибуток, на який мав право розраховувати. Для стягнення упущеної вигоди необхідно не тільки встановлювати її розмір, але й довести високий ступінь ймовірності такої вигоди. Тобто довести, що вигода позивача мала реальний характер і він би безперечно її отримав, якби не протиправні дії відповідача. Позивач повинен довести також, що вiн міг i повинен був отримати визначенi доходи, i тiльки неправомiрнi дiї вiдповiдача стали єдиною i достатньою причиною, яка позбавила його можливостi отримати прибуток.

Позивач вимогу про стягнення упущеної вигоди обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_4 внаслідок затоплення нежитлового приміщення позбавила її можливості отримати дохід від оренди власного майна і тільки протиправні дії відповідача стали єдиною причиною, яка позбавила її отримати прибуток у вигляді орендної плати. При цьому позивач визначила розмір матеріальної шкоди як упущеної вигоди, виходячи з розміру орендної плати, який визначений попереднім договором від 03 лютого 2020 року, укладеним між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_13 .

Попередній договір оренди нежитлового приміщення - магазину від 03 лютого 2020 року створює для його сторін лише зобов`язання укласти протягом узгодженого строку договір оренди об`єкту оренди згідно умов попереднього договору.

Відповідно до ч.3 ст.635 ЦК України, зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Матеріали справи не містять доказів, що до 17 лютого 2020 року сторони попереднього договору оренди нежитлового приміщення - магазину уклали основний договір (договір оренди) чи одна зі сторін договору направила іншій стороні пропозицію про його укладення, а відтак, зобов`язання сторін попереднього договору припинилися. Суду не надано доказів, що договір оренди нежитлового приміщення магазину, розташованого в АДРЕСА_11 , не був укладений сторонами попереднього договору до 17 лютого 2020 року саме через затоплення 14 лютого 2020 року нежитлового приміщення позивача, а тому доводи позивача про реальний характер упущеної вигоди у вигляді орендної плати безпідставні.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» провести комісійне обстеження будинку АДРЕСА_1 та скласти відповідний акт щодо затоплення нежитлового приміщення (І поверх), належного їй на праві власності, суд зазначає таке.

Зі змісту позовної заяви та пояснень представника позивача вбачається, що вказану позовну вимогу позивач мотивує протиправною відмовою відповідача ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» у прийнятті та реєстрації її письмової заяви від 24 червня 2020 року з проханням забезпечити вихід представників обслуговуючої організації та вжити заходів щодо ліквідації аварійної ситуації, що спричинила затоплення нежитлового приміщення, яке мало місце 24 червня 2020 року.

Однак, письмової заяви від 24 червня 2020 року та доказів звернення позивача до відповідача ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» з такою заявою позивач суду не надала.

Позивач на підтвердження того, що її дочкою ОСОБА_6 було викликано патрульну поліцію для засвідчення факту відмови відповідача ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» у аварійному обслуговуванні будинку, посилається на талон-повідомлення про прийняття заяви Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області від 26 червня 2020 року.

Талон-повідомлення від 26 червня 2020 року свідчить про реєстрацію за № 26070 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події заяви від 24 червня 2020 року. При цьому в талоні-повідомленні відсутня інформація про заявника та суть заяви.

За змістом заяви ОСОБА_6 (докази родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в справі відсутні), поданої 24 червня 2020 року Рівненському ВП ГУНП у Рівненській області, остання просить притягнути до відповідальності сусідку ОСОБА_4 , а не посадових осіб ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок».

Долучені позивачем до відповіді на відзив копії заяв директору ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок», датовані 03 липня 2020 року та 09 липня 2020 року, суд до уваги не приймає, оскільки у цих заявах позивач просить товариство направити представника для вжиття заходів по ліквідації аварійних ситуацій, які мали місце 03 липня 2020 року та 09 липня 2020 року. Позивач не зазначала вказані обставини у позовній заяві та не змінювала підстав позову в частині вимоги про зобов`язання відповідача ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» провести комісійне обстеження будинку та скласти відповідний акт щодо затоплення нежитлового приміщення, яке мало місце 24 червня 2020 року.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність доказів звернення позивача до ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» із заявою від 24 лютого 2020 року та відмови відповідача у проведенні комісійного обстеження будинку і складенні відповідного акта щодо затоплення належного позивачу нежитлового приміщення, в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в позові ОСОБА_3 , передбачені ст.141 ЦПК України підстави для відшкодування понесених нею витрат з оплати судового збору відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Чистота і порядок" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, упущеної вигоди, завданої внаслідок затоплення нежитлового приміщення.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі

позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_18 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_19 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Чистота і порядок", місцезнаходження: 33005, м.Рівне, вул.Боярка, буд.40А; .

Повне судове рішення складене 20 жовтня 2023 року.

Суддя