Справа № 309/3683/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 жовтня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Джуги С.Д.

з участю секретаря судових засідань: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2022 року, постановлену головуючим суддею Кемінь В.Д. у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Романа Михайловича про поділ майна та визначення частки боржника

встановив:

У вересні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. звернувся до суду із поданням про поділ майна та визначення частки боржника.

У подані посилається на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №65921480, з примусового виконання виконавчого напису №3856 виданого 08.06.2021 приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Чіжмарь С.І., про стягнення з боржника - ОСОБА_3 на користь стягувача - ОСОБА_4 заборгованості за договором позики у сумі 1.207.758,64 грн.

У ході вчинення виконавчих дій було встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі, який рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 22.10.2018 розірвано.

Згідно відомостей з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 270531572 від 14.08.2021 за ОСОБА_1 зареєстровано 1/2 частки об`єкта нерухомого майна житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості загальною площею кв.м 169.2, житлова площа кв.м 64.4 за адресою: АДРЕСА_1 та за ОСОБА_2 зареєстровано 1/2 частки об`єкта нерухомого майна житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості загальною площею кв.м 169.2, житлова площа кв.м 64.4 за адреса: АДРЕСА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 набув права власності на частину в житловому будинку за адреса: АДРЕСА_1 у період шлюбу 28.08.2016, а тому таке є спільною сумісною власністю подружжя. З врахуванням чого приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. просив суд вирішити питання про набуття частки майна у спільній сумісній власності.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2022 року подання приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. про поділ майна і визначення частки боржника задоволено частково.

Визнано 1/4 частку майна боржника ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ),у спільному майні подружжя, а саме: від 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 169.2 кв.м., житловою площею 64.4. кв.м.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 оскаржили її в апеляційному порядку. В обґрунтування скарги посилаються на те, що оскаржувана ухвала є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального право та матеріального права, а тому її слід скасувати.

Зазначають, що не зважаючи на те, що їх було залучено до участі у розгляді справи, однак, судом їх не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи. Їм не було відомо про розгляд справи, а також про постановлення оскаржуваної ухвали суду.

У дане судове засідання сторони не з`явились, але заінтересовані особи ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просили суд апеляційної інстанції розглядати справу за їх відсутності.

Приватний виконавець Роман Р.М., стягувач ОСОБА_4 та її адвокат Габор Я.І., боржник ОСОБА_3 та її адвокат Казанцева Р.Р. в судове засідання не з`явились, та не подавали заяв/клопотань про відкладення розгляду справи.

Про дату, час та місце судового засідання стягувач ОСОБА_4 , адвокат Казанцева Р.Р., приватний виконавець Роман Р.М. та боржник ОСОБА_3 повідомлені на номери мобільних телефонів через додаток "Viber", а.с. 83, 85, 86, 87.

Водночас, адвокат Габор Я.І. повідомлена про дату, час та місце судового засідання в електронному вигляді, шляхом надсилання Судової повістки про виклик до суду на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 , а.с. 81.

Наведені обставини вказують на те, що сторони у справі повідомлені в належний спосіб про виклик до суду, тому виходячи з приписів частини 2 статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін в даному судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню за наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

А ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Так з приписів ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ст.ст. 78, 79 і 80, ч.ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи частково подання приватного виконавця про визначення частки боржника у спільному сумісному майні колишнього подружжя, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 належить 1/4 частка від 1/2 частки, яка зареєстрована за бувшим чоловіком ОСОБА_1 у житловому будинку АДРЕСА_1 . Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального права, але в той же час такий зроблено з недотриманням вимог норм процесуального права, які полягають у повідомленні заінтересованих осіб про розгляд питання щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

За наведених обставин, колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу заново з дотриманням приписів пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України.

У ході апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Р.М. перебуває виконавче провадження № 65921480 з примусового виконання виконавчого напису №3856 від 08.06.2021 року, виданого Чіжмарь С.І., приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу про стягнення з боржника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження с. Крива Хустського району Закарпатської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь стягувача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованості за договором позики у сумі 1.207.758,64 гривень.

У зв`язку із цим 25.06.2021 приватним виконавцем, у порядку приписів статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, якими накладено арешт на кошти, все рухоме та нерухоме майно.

Під час перевірки майнового стану боржника встановлено (згідно отриманих витягів з ДРАЦСу громадян щодо актового стану про шлюб № 4 від 13.08.2021, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєструвала шлюб 25 березня 2015 року з громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який в подальшому розірвано рішення Хустського районного суду по справі №309/2682/18 від 22.10.2018.

Разом з тим, згідно відомостей з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 270531572 від 14.08.2021, за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстровано 1/2 частку об`єкта нерухомого майна житлового будинку як об`єкт житлової нерухомості загальною площею 169.2 кв.м., житловою площею 64.4 кв.м. за адреса: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер: 108. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу індексний номер: 31119675 від 28.08.2016) та за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 зареєстровано 1/2 частку об`єкта нерухомого майна житлового будинку як об`єкт житлової нерухомості загальною площею 169.2 кв.м., житловою площею 64.4 кв.м. за адреса: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер: 108. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу індексний номер: 31119675 від 28.08.2016).

Відповідно до частини 6 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. При вирішенні питання про визначення частки у спільній сумісній власності суд також керується частиною другою статті 370 ЦК України, якою передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Так, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (частина друга статті 70 СК України).

Як зазначено в частині 1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Водночас у статті 74 СК України визначено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Також в статті 368 ЦК України зазначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Наведене дає підстави для твердження про те, що ОСОБА_6 право власності на 1/2 частку в житловому будинку АДРЕСА_1 набув в той час коли перебував у шлюбі з боржником ОСОБА_7 , який було розірвано 27 листопада 2018 року.

Дану обставина підтверджена і заявою представника ОСОБА_3 адвоката Казанцевої Р.Р. в якій зазначено, що вищевказаний житловий будинок був збудований колишнім подружжям під час перебування у шлюбі за спільні кошти, а звідси являється спільною сумісною власністю подружжя.

Так, статтею 443 ЦПК України визначено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. При цьому суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Згідно приписів частин 2, 4 і 5 статті 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка-повідомлення повинна бути вручена завчасно.

У частині 3 статті 129 ЦПК України зазначено, що судова повістка-повідомлення повинна містити найменування та адресу суду, назву справи, зазначення процесуального статусу особи, яка повідомляється, вказівку про те, яку дію буде вчинено, місце, дату і час її вчинення, а також про те, що участь у її вчиненні для цієї особи не є обов`язковою.

З досліджених колегією суддів матеріалів справи не вбачається наявність дій суду першої інстанції щодо надсилання заінтересованим особам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 судових повісток-повідомлень з посиланням на те, яку дію буде вчинено, місце, дату і час її вчинення, а також про те, що участь у її вчиненні для цієї особи не є обов`язковою.

Та як передбачено пунктом 3 частини 3 статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 слідує, що вони заперечують законність ухвали суду першої інстанції саме з тих підстав, що суд розглянув питання про визначення частки майна боржника у майні в порушення вимог норм процесуального права без їх повідомлення.

За цих доводів апеляційної скарги, дана обставина є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення з цього питання нового судового рішення.

Оскільки ОСОБА_1 як колишньому чоловіку ОСОБА_3 належить тільки 1/2 частка в житловому будинку АДРЕСА_1 , яка є спільною сумісною власністю колишнього подружжя, то з даної частки боржниці ОСОБА_3 слід виділити 1/4 частку в даному нерухомому майні на яку приватним виконавцем може бути звернено стягнення в рахунок погашення боргу перед стягувачем ОСОБА_4 .

Відтак, зважуючи на встановлене в контексті вимоги пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України, колегія суддів належним чином дослідивши усі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшла обґрунтованого висновку про те, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню та постановлення у зв`язку із цим у справі постанови про часткове задоволення подання приватного виконавця про визначення частки майна боржника у майні спільної сумісної власності. Тому, доводи апеляційної скарги слід задовольнити частково.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами статей 367, 374, 376, 381, 382, 384 і 443 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2022 року скасувати та постановити у цій справі постанову про часткове задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Романа Михайловича.

Визначити 1/4 частку майна боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 у спільному сумісному майні колишнього подружжя, а саме від 1/2 частки житлового будинку загальною площею 169,2 кв.м., житловою площею 64,4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 23 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: