Справа № 682/870/23
Провадження № 2/682/325/2023
РІШЕННЯ
11 жовтня 2023 року
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючої судді Мотонок Т. Я.,
за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,
представника позивача Маринюка С.О.,
представника відповідача ТОВ «АКРІС АГРО» Лук`янчука С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славута цивільну справу №682/870/23 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АКРІС АГРО», ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та скасування рішення державного реєстратора,
06.04.2023 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ «АКРІС АГРО», ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та скасування рішення державного реєстратора.
Ухвалою суду від 30.05.2023 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.06.2023.
08.06.2023 до суду надійшов відзив на позову заяву від представника відповідача ТОВ «АКРІС АГРО», в якому останній заперечує проти задоволення позову. Вказує, що договір, укладений представником із перевищенням повноважень з подальшим його схваленням особою, яку він представляє, є таким, що створює цивільні права та обов`язки для особи, які він представляє. ОСОБА_2 в момент укладання договору була представником позивача. Протягом 2015-2023 років позивач отримував орендну плату за надану відповідачу в користування земельну ділянку, жодних зауважень щодо виконання умов договору від позивача не надходило. Таким чином, позивачем схвалено договорі оренди землі від 23.03.2015 року. Окрім того, виконання сторонами договору (прийняття орендної плати позивачем) виключає кваліфікацію договору як неукладеного. Тому, просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
21.06.2023 р. та 17.07.2023 року підготовче судове засідання відкладалося за клопотанням представника відповідача.
14.09.2023 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено розгляд у відкритому судового засіданні на 11.10.2023.
Представник відповідача ТОВ «АКРІС АГРО», ОСОБА_3 , в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Зауважив, що договір, який укладений представником за довіреністю з перевищенням повноважень, але в подальшому схвалений особою, від імені якої вчинявся договір, вважається укладеним. Окрім того, позивач справно протягом 2015-2023 років отримував орендну плату і протягом вказаного часу жодних зауважень щодо орендної плати чи використання земельної ділянки відповідачем у ОСОБА_1 не виникало. Оскільки договір виконувався сторонами, він є укладеним. Тому, просив суд в задоволенні позову відмовити.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Позовні вимоги визнала.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, крім іншого, свобода договору.
Згідно ч. 1 ст. 62 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ч. 4 ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.
Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України, майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».
Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.
Так, згідно ст. 1 Закону, оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до положень ст.ст. 3-5 Закону, об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.
Згідно ст.ст. 13-17 Закону, договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.
Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування.
Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 ,6 ст. 203 цього Кодексу.
Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.
Відповідно до ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю; довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами; довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (ч.1 ст. 245 ЦК України).
Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 238 ЦК України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (ч. 1 ст. 239 ЦК України).
01.08.2014 ОСОБА_1 було видано довіреність ОСОБА_2 , посвідчену секретарем виконавчого комітету Жуківської сільської ради, на представництво в усіх організаціях, установах, підприємствах органах влади, бюро технічної інвентаризації, органах внутрішніх справ, прокуратурі, нотаріальній конторі, виконавчій службі, архіві, суді з питань захисту його законних прав та інтересів, для чого ОСОБА_2 надано право подавати від його імені заяви, отримувати необхідні довідки, документи, дублікати документів, розписуватись за нього та виконувати всі інші дії, пов`язані з даною довіреністю (а.с. 10).
Згідно вимог ч.3 абз.4 ст. 245 ЦК України - довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами.
Відповідно до ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.
Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.
Як свідчать матеріали справи, позивач ОСОБА_1 справно отримував орендну плату від ТОВ «АКРІС АГРО» за надану у користування за договором оренди земельну ділянку (а.с. 42, 43, 45, 46, 48). З моменту укладення договору ОСОБА_2 із ТОВ«АКРІС АГРО» позивач до відповідача із будь-якими заявами щодо підстав користування земельною ділянкою та щодо виконання договору не звертався, жодних заперечень щодо оренди відповідачем земельної ділянки не висловлював.
Окрім того, варто звернути увагу на те, що у постанові від 26 жовтня 2022 року (справа № 227/3760/19-ц, провадження № 14-79цс21) Велика Палата Верховного суду дійшла висновку, що у разі якщо договір виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього, а орендодавець приймав платежі), то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше). Аналогічна правова позиція викладена у постанвоу Верховного Суду від 22.02.2023 у справі № 715/1615/21.
Добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (п.6 ст. 3 ЦК України).
Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 застосовано доктрину venire contra factum proprium («заборона суперечливої поведінки»), згідно із якою ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці.
Таким чином, вищенаведене свідчить не лише про обізнаність позивача про укладення договору оренди із ТОВ «АКРІС АГРО» ОСОБА_2 від його імені за довіреністю, а й про виконання ним договору шляхом отримання орендної плати. Отже, суд приходить до висновку, що договір, укладений ОСОБА_2 , був в подальшому схвалений її довірителем ОСОБА_1 , оскільки протягом 2015-2023 років договір виконувався обома сторонами і продовжує виконуватися на даний час. За таких обставин, вказаний договір оренди не може вважатися неукладеним, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог шляхом усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та скасування рішення про державну реєстрацію.
Отже, з врахуванням вищевказаного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «АКРІС АГРО», ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та скасування рішення державного реєстратора відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та проголошено: 20.10.2023.

Суддя Мотонок Т. Я.