ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7625/23 Справа № 204/7924/23 Суддя у 1-й інстанції - Книш А.В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2023 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства.

Заява мотивована тим, що у період з 17 листопада 2012 року по 27 листопада 2018 року він перебував у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2 , від якого у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На початку 2019 року ОСОБА_2 забрала ОСОБА_4 і виїхала з дитиною на тимчасово окуповану територію Донецької області у м.Єнакієве до своєї матері ОСОБА_5 , У м.Єнакієве Горлівського району Донецької області вони проживали по АДРЕСА_1 .

Вказував про те, що 24 лютого 2022 року, коли розпочалось повномасштабне вторгнення на територію України, він намагався зв`язатись зі ОСОБА_2 за телефоном НОМЕР_1 , але вона не відповідала. Остання розмова зі ОСОБА_2 була у листопаді 2021 року, коли вона телефонувала його матері. У січні 2022 року ОСОБА_2 виїжджала з тимчасово окупованої території для того, щоб зняти гроші з картки. У вересні 2022 року почали з`являтись новини про обстріли та вибухи у м.Єнакієве Донецької області, телефон ОСОБА_2 виявився вимкнутим.

Зазначав, що він почав шукати через групи та чати зниклих та евакуйованих людей інформацію про свою доньку та її матір і в січні 2023 року йому відповіли люди, яким вдалось виїхати з окупації, що російські війська влучили ракетами у житлові будинки у АДРЕСА_2 , отже, його донька та її матір пропали безвісти за обставин, що можуть свідчити про їх загибель, а поїхати до м.Єнакієве, на тимчасово окуповану територію, він не має можливості.

Посилаючись на те, що є об`єктивні підстави вважати, що його донька та її матір загинули, у зв`язку з чим ним було подано до Відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області повідомлення про зниклих безвісти, до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 02 лютого 2023 року було внесено відомості за його заявою у кримінальному провадженні №0000106 за ч.1 ст.115 КК України, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні було отримано тимчасовий доступ до рахунків ОСОБА_2 і встановлено, що останнє користування рахунком (зняття готівки у банкоматі) було здійснено 31 січня 2022 року, після цього карткою ОСОБА_2 більше не користувались і на ній виключно акумулюються кошти від заявника, а тому просив суд встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у 2022 році на тимчасово окупованій території України - у м.Єнакієве Донецької області, які проживала по АДРЕСА_1 .

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким його заяву задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ним було надано усі доступні йому та можливі докази. Наголошував на тому, що наявні всі обставини для задоволення його заяви.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що заявник ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2 , який рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року, що набрало законної сили 27 листопада 2018 року, розірвано.

Від даного шлюбу у заявника та ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 зареєстрована у АДРЕСА_1 .

02 лютого 2023 року за заявою ОСОБА_1 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про те, що з листопада 2021 року та по теперішній час в останнього втрачений зв`язок з його колишньою дружиною ОСОБА_2 .

З виписки по картковому рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_2 у ПАТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК» за період з 16 серпня 2019 року по 24 лютого 2023 року вбачається, що останній раз ОСОБА_2 користувалася коштами 31 січня 2022 року, в той час як доступна сума на рахунку складає 63 972,41 грн. та кошти від заявника продовжували зараховуватися до 14 лютого 2023 року включно.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може достовірно встановити смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені статтею 317 ЦПК України, якою запроваджено спрощений порядок встановлення таких фактів.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (частина друга статті 317 ЦПК України).

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Отже, правила статті 317 ЦПК України надають особі право звертатися до суду цивільної юрисдикції з метою встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами ДРАЦСу може бути видано свідоцтво про смерть: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Враховуючи, що Указом Президента України воєнний стан встановлено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України, тому даний спрощений порядок розповсюджується на встановлення юридичних фактів, що відбулись на всій території України (як мінімум - до закінчення воєнного стану). Але в основному такий спосіб стосується зони воєнних дій та тимчасово окупованих територій, оскільки на таких територіях не функціонують відповідні органи, які можуть зафіксувати факт смерті.

Колегія суддів наголошує на тому, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема, можуть бути: - письмові докази; - речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; - висновки експертів; - копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; - пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; - довідки з військомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); - заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Встановлення факту смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України.

У справі, яка переглядається, судом першої інстанції вірно встановлено, що заявником не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може достовірно встановити смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Е.Л. Демченко

Судді: Т.Р. Куценко

М.О. Макаров