ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м.Суми

Справа №585/92/23

Номер провадження 22-ц/816/1298/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

у присутності :

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шунька Олексія Григоровича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шуньком Олексієм Григоровичем,

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 травня 2023 року у складі судді Цвєлодуб Г.О., ухваленого у м. Ромни Сумської області,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами,

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 8/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: літ. А-1 - житловий будинок, дерев`яний, обкладений цеглою: №1 - коридор, площею 5,8 кв.м; №2 - кухня, площею 7,8 кв.м; № 3 - прохідна, площею 10,1 кв.м; №4 - житлова, площею 18,8 кв.м.; №5 - житлова, площею 10,5 кв.м.; № 6 - житлова, площею 7,5 кв.м; загальна площа - 60,5 кв.м, з неї, житлова - 36,8 кв.м, підсобна - 23,7 кв.м; літ. А1 - житлова прибудова, дерев`яна, обкладена цеглою; літ. а2 - прибудова, дерев`яна, обкладена цеглою; літ. В - гараж, дерев`яний, обкладений цеглою; літ. Г - літня кухня, цегла; літ. г1 - прибудова, цегла; літ. Д - сарай, дерев`яний, обкладений цеглою; літ. У - вбиральня, цегла; літ У1 - вбиральня, цегла; №1 - хвіртка, металева; № 2 - ворота, металеві; №3 - огорожа, металева, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що в порядку спадкування після матері вона набула право власності на 17/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . Інші 8/25 часток житлового будинку перебували у власності громадянки ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 1984 року. Після отримання ОСОБА_2 двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , реєстрація на 8/25 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало на праві особистої власності ОСОБА_3 , була ліквідована рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради народних депутатів від 17 жовтня 1984 року №376 «Про розподіл квартир і прописку». Стверджує, що за життя, мати позивачки - ОСОБА_4 та батько ОСОБА_5 , фактично являлися власниками всього житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 і користувалася будинком в цілому разом із 8/25 частками з жовтня 1984 року. За період з жовтня 1984 року і до даного часу відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не пред`являли будь-яких претензій ні до її батьків, ні до неї особисто, щодо користування ними 8/25 частками житлового будинку за вищевказаною адресою . Крім того, зазначає, що виділити чи відокремити 8/25 часток житлового будинку в окремий житловий номер технічно не можливо. Розібрати на будівельні матеріали теж неможливо бо технічно порушиться в цілому конструктивні елементи будинку, що може призвести до його руйнування.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 травня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Шунька О.Г., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що 8/25 частини спірного домоволодіння є безхазяйною, адже догляд за всім будинком, господарськими будівлями та спорудами здійснювала безпосередньо покійна мати позивача ОСОБА_4 . Звертає увагу на те, що відповідачі не заперечували проти задоволення позовних вимог.

В установлений апеляційним судом строк, відповідачами не було подано відзивів на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення _представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги , перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та вставлено судом першої інстанції, батькові ОСОБА_1 ОСОБА_5 на праві власності належала 17/25 часток у праві спільної часткової власності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , спадщина після його смерті, в тому числі і на вказане домоволодіння була прийнята дружиною померлого ОСОБА_4 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с. 10).

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчених приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області Юрченко А.М. 21 вересня 2022 року, ОСОБА_1 набула право власності в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_4 на 17/25 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,0632 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( (а.с. 16-18, 19-21).

Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений 17 травня 2022 року на замовлення ОСОБА_1 , домоволодіння складається з житлового будинку літ. А-1, житлової прибудови літ. А1, прибудови літ. а2, гаражу літ. В, літньої кухні літ. Г, прибудови літ. г1, сараю літ. Д, вбиральні літ. У, У1, хвіртки № 1, воріт № 2, огорожі № 3 (а.с. 22-28).

Щодо іншої частини спірного домоволодіння, що становить 8/25 часток, то вона перебувала у власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 1984 року (а.с. 31).

Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради народних депутатів від 17 жовтня 1984 року №376 «Про розподіл квартир і прописку» виділено ОСОБА_2 двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , у зв`язку з відселенням з будинку по АДРЕСА_3 , який знаходиться в зоні зсувних явищ і проживання в ньому небезпечне для життя, з правом перебування в списку позачергового одержання житлової площі. Ліквідовано реєстрацію на частину домоволодіння по АДРЕСА_3 , яке належить на праві особистої власності ОСОБА_3 (а.с. 33).

Відповідно до довідки № 14 від 09 березня 2021 року КП «Роменське МБТІ» РМР право власності ОСОБА_3 на 8/25 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , погашено на підставі рішення міськвиконкому №376 від 17.10.1984 року (а.с. 32).

Листом від 25 листопада 2022 року за №03-26/3206 виконавчий комітет Роменської міської ради повідомив ОСОБА_1 , що Роменська міська територіальна громада не має права власності на частку в спірному домоволодінні, тому і розпоряджатися чужим майном не має законних підстав (а.с. 34).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не встановив підстав для задоволення позову, як згідно правових норм, що зазначені позивачем у позові, так і з підстав, визначених ст. 334, 335 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги є непереконливими з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Подібні правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі N 909/337/19, від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18.

Встановлено, що батьку ОСОБА_1 ОСОБА_5 на праві власності належала 17/25 часток у домоволодіння за АДРЕСА_4 , які і були успадковані ОСОБА_1 . Інші 8/25 частка в цьому домоволодінні за будь-якою особою не зареєстрована та вона не перебуває і у комунальній власності територіальної громади.

Фактичне проживання та користування батьками позивача цілим домоволодіння, здійснення догляду за цим майном, не свідчить, що у них виникло право власності на 8/25 часток нерухоме майно.

Щодо поданої відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заяви про визнання позовних вимог ОСОБА_1 , то вона не підлягала врахуванню судом при ухваленні оскаржуваного рішення, адже у відповідачів відсутнє будь-яке право на спірне нерухоме майно та спір між ними фактично відсутній.

Таким чином, з огляду на те, що ні батьки позивача, ні в подальшому сама ОСОБА_1 не набули у встановленому законом порядку права власності на 8/25 часток у спірному домоволодінні, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Отже, вирішуючи спір суд першої інстанції з дотримання вимог статей 263-265, 382 ЦПК України повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно встановив правовідносини, що склалися, дослідив і надав правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам і доводам сторін й правильно, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, ухвалив судове рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційнийсуд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шуньком Олексієм Григоровичем, залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 25 жовтня 2023 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов