Провадження № 2/750/1774/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2023 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді секретарСупруна О.П., Прохоренко А.В.,
ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
04.09.2023 ОСОБА_1 через представника адвоката Дяченко К.О. звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 13.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 04.10.2023.
04.10.2023 розгляд справи відкладено на 25.10.2023 у зв`язку з неявкою сторін.
У судове засідання 25.10.2023 учасники справи не з`явилися, представник позивача у письмовій заяві просила справу розглядати без її участі, позивач про причини неявки не повідомила.
Відповідачі у судові засідання двічі не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщалися у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомили, відзиву не подали.
За згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України).
У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 18.07.2023 позивачем ОСОБА_1 було придбано у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 18.07.2023, посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В., зареєстрований у реєстрі за
№ 4998, та витягом з Державного реєстру речових прав від 18.07.2023 № 339481859 (а.с. 11-14, 15).
Відповідно до пункту 1.9 договору купівлі-продажу квартири від 18.07.2023 продавець доводить до відома, що станом на момент укладення цього правочину у квартирі, яка відчужується, зареєстровані та проживають
ОСОБА_3 , 2002 року народження, та ОСОБА_2 , 1991 року народження, права користування житлом у малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб відсутні, інших зареєстрованих немає, що підтверджується довідкою № 5574, виданою Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради 11.08.2023 (а.с. 16).
Відповідно до пункту 3.1.5 договору купівлі-продажу квартири від 18.07.2023 продавець зобов`язується зняти з реєстраційного обліку (виписати) з відчужуваної квартири всіх зареєстрованих осіб до 25.07.2023 та добровільно звільнити квартиру від належних їй речей домашньої обстановки до 01.08.2023 для повного та безперешкодного користування нею покупцем, сплатити в разі виникнення заборгованості з комунальних платежів, за користування електроенергією, за послуги з місцевого, міжміського та міжнародного зв`язку по день фактичного звільнення вищевказаної квартири (а.с. 13).
Позивач зазначає, що продавець ОСОБА_4 взятих на себе упункті 3.1.5 договору купівлі-продажу квартири від 18.07.2023 зобов`язань зняти з реєстраційного обліку (виписати) з відчужуваної квартири всіх зареєстрованих осіб до 25.07.2023 та добровільно звільнити квартиру від належних їй речей домашньої обстановки до 01.08.2023 для повного та безперешкодного користування нею покупцем, не виконала.
Так, ОСОБА_4 звільнила квартиру від власних речей, виїхала з неї та не проживає, однак зобов`язання знятиз реєстрації місця проживання за вказаною адресою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не виконала, що підтверджується довідкою станом на 10.08.2023 про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 11.08.2023 № 5574 (а.с. 16).
Із акта про не проживання особи за місцем реєстрації від 29.08.2023 убачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації не проживають (а.с. 17).
01.09.2023 позивач звернулася до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради із заявами власника житла про зняття осіб із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), однак у знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) їй було відмовлено у зв`язку з тим, що «відсутній дозвіл керівника ТЦК та СП на зняття з реєстрації місця проживання», у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом (а.с. 18, 19).
За твердженням позивача, відповідачі не проживають у квартирі АДРЕСА_1 з лютого 2022 року, не сплачують комунальних платежів, в утриманні житла не беруть участі, особистих речей в квартирі не мають, не є родичами власника майна.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до частин першої, другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно із частинами першою, другою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
За положеннями статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
За таких обставин, враховуючи,що позивачемдоведено фактприпинення прававласності увідповідачів на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ,а також те,що відповідачі не є членами її сім`ї та не проживають у квартирі, самостійно не знялисяз реєстраційногообліку,суд вважає,що позовнівимоги позивачає обґрунтованимита підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 279-282, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по
536 грн 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) з кожного у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Суддя