Єдиний унікальний номер 722/1362/23
Номер провадження 2/722/272/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24 жовтня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Суського О.І.

секретаря Сімак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сокиряни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом, поданим ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особою такою, що втратила право користування житловим будинком, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Батраков М.Ю. звернувся в суд із вказаним вище позовом. Посилався на те, що ОСОБА_2 , на праві власності на підставі договору купівлі- продажу від 12.12.2002 року серії ВАВ номер 513357 належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 21.06.2022 року між сторонами розірвано шлюб, що підтверджується копією рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21.06.2022 по справі №722/546/22. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб виданої Білоусівським старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області від 09.06.2023 року за № 716 в будинку АДРЕСА_2 зареєстровані громадяни: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - мати; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - колишній чоловік; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - донька; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - син; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - донька.

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_2 , членами комісії за присутності свідків, який було складено про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично чотири роки не проживає за даною адресою та на даний час перебуває за межами України. Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили.

Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості оформити субсидію.

Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав позивача.

Крім того, ОСОБА_3 не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню, а тому ОСОБА_2 , як власник житла, вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Просить суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по справі.

Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, однак представником подано до суду заяву про проведення розгляду справи без його присутності та присутності позивачки. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наведене суд вважає за можливе розглянути справу без присутності відповідача, ухваливши заочне рішення, оскільки проти цього не заперечує позивач.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.12.2002 року, зазначено, що ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_2 купила житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями в спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21.06.2022 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який був зареєстрований 12.10.1999 року селищною радою Хінкеуць пов. Єдинець Руспубліки Молдова по актовому запису за №10 - розірвано. Рішення вступило в законну силу 21.07.2022 року.

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб виданої старостою Білоусівського старостинського округу Бєдним Ю. від 09.06.2023 року за №716, зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: позивачка ОСОБА_2 , її діти ОСОБА_4 , 2003 року народження, ОСОБА_5 , 2006 року народження, ОСОБА_6 , 2009 року народження, ОСОБА_7 , 2014 року народження та відповідач ОСОБА_3 , 1978 року народження.

Згідно акту від 10.03.2023 року обстеження житлово-побутових умов позивачки ОСОБА_2 , який складений та посвідчений членами комісії: старостою Білоусівського старостинського округу Бєдним Ю., діловодом ОСОБА_9 , інспектором з питань соцзахисту населення Яковишиною Р. та в присутності сусідів: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_11 , зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований відповідач ОСОБА_3 , який зі слів сусідів та позивачки за даною адресою не проживає протягом чотирьох років, в даний час перебуває за межами України.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, у т.ч. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Відповідно до положень ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Частиною другою ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З досліджених судом доказів встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає в житловому будинку позивачки без поважних причин більше одного року.

За таких обставин, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належному позивачці житловому будинку, в тому числі і право на реєстрацію в ньому місця проживання.

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

На підставі ст.405 ч.2 ЦК України, ст.ст.141,263, 265, 268, 273, 280 ч.1, 282, 284, 287 ч.4, 288 ч.2, 289, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особою такою, що втратила право користування житловим будинком - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: