Справа № 523/1934/23
Провадження №2/523/2090/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/1934/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивач вказує на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.06.2021 року за результатами розгляду справи № 523/6483/21 було розірвано. Від даного шлюбу народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.09.2022 року за результатами розгляду справи № 523/11035/21 ухвалено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

Донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 досягла повноліття, у зв`язку з чим припинилося стягнення аліментів з відповідача на її утримання згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 07.09.2022 року. Однак, дитина ОСОБА_4 потребує продовження в отриманні матеріальної допомоги від відповідача з тих підстав, що вона після досягнення повноліття навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж промислової автоматики та інформаційних технологій Одеського національного технологічного університету» за спеціальністю «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа» на денній формі навчання. Оскільки відповідач є працездатним, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, у зв`язку з чим він може сплачувати необхідний розмір аліментів, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період навчання в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, розпочавши стягнення з 30 січня 2023 року і до досягнення ОСОБА_4 23 річного віку, за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження від 24.02.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Суд констатує, що представником позивача ОСОБА_6 було подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, яка за своїм змістом є заявою про уточнення підстав позову. Так, у поданій заяві представник позивача вказує на те, що на момент, коли ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом дитина ОСОБА_4 навчалася у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж промислової автоматики та інформаційних технологій Одеського національного технологічного університету» за спеціальністю «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа» на денній формі навчання, який вона закінчила влітку 2023 року. Також, у літку 2023 року ОСОБА_4 поступила до Одеського національного технічного університету на факультет «Економіки, бізнесу і контролю», період навчання становитиме з 01.09.2023 року по 30.06.2026 року. У зв`язку з чим, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період навчання в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, розпочавши стягнення з 30 січня 2023 року і до досягнення ОСОБА_4 23 річного віку, за умови, що вона буде продовжувати навчання

Суд констатує, що представником відповідача ОСОБА_7 було подано до суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні даного позову. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, вказують на те, що представник відповідача вказує на те, що відповідно до довідки від 02.12.2022 року № 912 ОСОБА_4 навчалася в коледжі по 30.06.2023 року на денній формі навчання за державним замовленням. Відповідач ОСОБА_2 перераховував кошти на особистий рахунок доньки ОСОБА_4 , про що позивачці достеменно відомо. Відповідно до відповіді на адвокатський запит ОСОБА_8 навчається в ОНТУ з 01.09.2023 року зі скороченим терміном навчання 2 роки і 10 місяців, заочної форми навчання. Окрім того, ОСОБА_4 прийнято на роботу до ОНТУ на умовах строкового трудового договору на посаду секретаря деканату факультету економіки, бізнесу контролю з окладом 3674 грн. на місяць на рахунок спецфонду з доплатою до мінімальної заробітної плати 6700,00 грн. Окрім того, у період з 01.07.2023 року по 01.09.2023 року дитина не навчалася. У зв`язку з цим, у даній справі відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги у розмірі 2000,00 грн.

Суд констатує, що представником позивача ОСОБА_6 було подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, у якому представник позивача вказує на те, що твердження відповідача про те, що дитина ОСОБА_4 у період з 01.07.2023 року по 01.09.2023 року не навчалася, а тому не мала права на отримання допомоги від батьків є таким, що порушує права дитини, оскільки, у вказаний період ОСОБА_4 готувалася до іспитів, подалавала документи, складала іспити для вступну у вищи навчальний заклад. Окрім того, представник позивача ОСОБА_6 зазначила про те, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем у родині, де дитина проживає із матір`ю та молодшим братом, єдиним джерелом доходів є заробітна плата ОСОБА_1 , дитина ОСОБА_4 вирішила влаштуватися на роботу хоча б на пів дня, щоб мати можливість оплатити собі проїзд до вищого начального закладу та частково купувати собі їжу на обід. Окрім того, представник позивача зазначила про те, що ОСОБА_4 з урахуванням сплати всіх податків отримує заробітну плату у розмірі 3919,50 грн. Дійсно, у травні 2023 року ОСОБА_4 отримала від батька на картку грошові кошти у розмірі 4600,00 грн., однак, вказані кошти є заборгованістю по аліментам за період 2016 2018 років, що було предметом позовних вимог по іншій справі № 523/11035/21. Так, станом на 16.10.2023 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 зі сплати аліментів складає 35834,41 грн.

Позивачка ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися. Однак, представник позивача ОСОБА_6 надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд провести розгляд дано справи за відсутності сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися. Однак, представник позивача ОСОБА_10 подала до суду заяву, в якій просила суд у задоволенні даного позову відмовити у повному обсязі, просила суд провести розгляд даної справи за відсутності сторони відповідача.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.06.2021 року за результатами розгляду справи № 523/6483/21 було розірвано.

Від даного шлюбу народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.09.2022 року за результатами розгляду справи № 523/11035/21 ухвалено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла повноліття.

З наявної в матеріалах справи Довідки № 912 від 02.12.2022 року вбачається, що ОСОБА_4 у період з 01.09.2020 року по 30.06.2023 року навчалася у відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж автоматики та інформаційних технологій Одеського національного технологічного університету» у групі КД 201 за спеціальністю «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа» (ОПС «Фаховий молодший бакалавр», денне відділення) за державним замовленням.

Згідно Довідки № 128/ф7 від 31.08.2023 року ОСОБА_4 навчається на факультеті Економіки, бізнесу та контролю в Одеському національному технологічному університеті (ОНТУ) на заочній формі навчання на підставі Договору про надання освітніх послуг з терміном навчання від 01.09.2023 року по 30.06.2026 року.

Даний факт також підтверджується наявною в матеріалах справи копією Договору № 0046045 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців.

Так, згідно Розділу ІІІ Договору № 0046045 загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 39900,00 грн. Вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить:

?2023 2024 навчальний рік 11600,00 грн.;

?2024 2025 навчальний рік 13600,00 грн.;

?2025 2026 начальний рік 14700,00 грн.

Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).

Згідно приписів ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу.

При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини.

У контексті обставин цієї справи, суд враховує можливість утримання й матір`ю повнолітньої дитини.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Окрім того, у постанові від КЦС/ВС від 16.02.2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд зробив висновок про те, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Як вбачається із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі.

Суд враховує наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.

Суд констатує, що на виконання вимог ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 29.03.2023 року про витребування доказів, ГУ ДВС в Одеській області було надано до суду інформаційну довідку про дохід ОСОБА_4 за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2022 року.

Так, із вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_4 є фізичною особою підприємцем. За період 2020 2022 років його дохід склав на загальну суму 295200,00 грн., з яких 120000,00 грн. від продажу рухомого майна.

По справі також встановлено, що ОСОБА_4 прийнято на роботу до ОНТУ на умовах строкового трудового договору на посаду секретаря деканату факультету економіки, бізнесу контролю з окладом 3674 грн. на місяць на рахунок спецфонду з доплатою до мінімальної заробітної плати 6700,00 грн.

Дана обставина стороною позивача не заперечувалася.

Окрім того, у відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача ОСОБА_6 пояснила, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем у родині, де ОСОБА_4 проживає із матір`ю та молодшим братом, єдиним джерелом доходів є заробітна плата ОСОБА_1 , ОСОБА_4 вирішила влаштуватися на роботу хоча б на пів дня, щоб мати можливість оплатити собі проїзд до вищого начального закладу та частково купувати собі їжу на обід. Окрім того, представник позивача зазначила про те, що ОСОБА_4 з урахуванням сплати всіх податків отримує заробітну плату у розмірі 3919,50 грн.

Суд констатує, що у відзиві на позову заяву представником відповідача ОСОБА_7 вказувалося на те, що ОСОБА_2 перераховував кошти на особистий рахунок доньки ОСОБА_4 , в підтвердження чого надала суду копію Квитанції про поповнення картки від 17.05.2023 року, з якої вбачається, що відповідач перерахував грошові кошти у розмірі 4600 грн.

Представник позивача ОСОБА_6 у відповіді на позовну заяву підтвердила той факт, що у травні 2023 року ОСОБА_4 дійсно отримала від батька на картку грошові кошти у розмірі 4600,00 грн., однак, вказані кошти є заборгованістю по аліментам за період 2016 2018 років, що було предметом позовних вимог по іншій справі № 523/11035/21.

Вказана обставина стороною відповідача спростована належними доказами не була.

Ухвалюючи рішення в даній справі, судом не може бути залишений поза увагою той факт, що станом на сьогоднішній день на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07.09.2022 року (справа № 523/11035/21) з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти також на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

А тому, з урахуванням того, що обоє батьків зобов`язані надавати матеріальну надавати допомогу на утримання повнолітніх дітей, які продовжуються навчання, суд доходить висновку, що на позивача також покладається тягар оплати за навчання доньки ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, з огляду на те, що ОСОБА_4 навчається в Одеському національному технологічному університеті на платній основі та потребує матеріальної допомоги, однак, беручи до уваги той факт, що з відповідача ОСОБА_4 стягуються аліменти також на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000,00 грн., суд приходить до переконання, що сплата відповідачем аліментів у розмірі 1800,00 грн. щомісячно є достатньою мірою допомоги повнолітній доньці ОСОБА_4 до закінчення навчання, тобто до 30.06.2026 року, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років.

Таким чином, з огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, який би був справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього, зокрема, з урахуванням того, що його донька є повнолітньою і працездатною, у силу чого має можливість забезпечувати своє життя також самостійно.

Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2023 року (рік звернення до суду з даним позовом).

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивача аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 199 201 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період навчання в розмірі 1800/одна тисяча вісімсот/ грн. щомісячно, розпочавши стягнення з 01 лютого 2023 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, тобто до 30.06.2026 року, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1073/одна тисяча сімдесят/грн. 60 коп.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер