С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/6921/23
В справі 760/7317/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

11 жовтня 2023 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивача - адвоката Климова О.Ю.

представника Відповідача - Гудзя О.В.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доДержавного некомерційного підприємства «Національний інститут раку» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

ІІ. Описова частина

В березні 2023 року Позивачка звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою до Державного некомерційного підприємства «Національний інститут раку» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в період з 29.12.2022 по 31.01.2023 в розмірі 52907,82 гривень.

Під час перебування справи в провадженні суду Позивачка подала заяву про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог, в якій зазначила, що остання виплата в порядку розрахунку при звільненні з нею була виплачена їй 14 квітня 2023 року, а тому, відповідно, період затримки становить час з 29.12.2022 по 14.04.2023, тобто 76 робочих днів.

Обгрунтовуючи свій позов Позивачка вказує, що з 24.09.2020 вона працювала на посаді начальник юридичного відділу Державного некомерційного підприємства «Національний інститут раку».

29 грудня 2022 року Позивачка, як вона вказує, була звільнена з роботи на підставі статті 38 КЗпП України.

Стверджує, що в день звільнення з нею не було проведено остаточного розрахунку, зокрема не були оплачені листки непрацездатності за грудень 2022 року, а також не виплачена компенсація за щорічну відпустку.

Погашення заборгованості за листками непрацездатності відбулося в січні 2023 року, а остаточна заборгованість була погашена лише 14 квітня 2023 року в сумі 12978,91 гривень.

Позивачка, посилаючись на положення ст. 117 КЗпП України просить стягнути з Відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 29 грудня 2022 року по 14 квітня 2023 року сумі 174825,84 гривень (з розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 2300,34 гривень).

29 травня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, подану в первісній редакції, в якому Відповідач проти позову заперечував, наполягаючи на тому, що оплата листків непрацездатності Позивачки була здійснена лише після надходження коштів з відповідного Фонду, а тому вини Інституту у затримці таких виплат немає.

У судовому засіданні Позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Зазначили, що виплативши 14 квітня 2023 року суму в розмірі 12978,91 гривень, Відповідач фактично визнав факт затримки здійснення розрахунку при звільненні ОСОБА_1 .

Представник Відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, проте визнав, що в квітні 2023 року наказом Інституту від 14.04.2023 №148-к було внесено зміни до п.п.1.1 пункту 1 наказу від 15.12.2022 №240-к, і на підставі таких змін Позивачці було нараховано компенсацію за невикористану відпустку за 25 календарних днів на суму15635,61 гривень, з якої відраховано податки та виплачено фактично 12586,67 гривень.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні обставини.

24 вересня 2020 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду начальника юридичного відділу Державного некомерційного підприємства «Національний інститут раку».

29 грудня 2022 року на підставі наказу №240-к Позивачка була звільнена з роботи на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням.

Неспростованим є той факт, що під час звільнення з Позивачкою не було проведено повного розрахунку, і остаточно заборгованість із заробітної плати в розмірі 15635,61 (до відрахування обов`язкових платежів) була погашена на підставі наказу №148-к від 14.04.2023 в той же день. Зазначений факт підтверджується довідкою ДНП «Національний інститут раку».

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить із такого.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до приписів ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Згідно п.5 розділу ІV вказаного Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз.3 п.8 Порядку).

Згідно з розрахунком Позивачки середньоденний заробіток ОСОБА_1 складав 2300,34 грн. (сума заробітної плати за жовтень та листопад 2022 року - 98914,80 грн - поділена на кількість робочих днів - 43).

Представник Відповідача не заперечував проти розрахованого Позивачкою показника середньоденної заробітної плати.

Період затримки виплати заробітної плати складає 76 робочих днів (з 30.12.2022 по 14.04.2023).

Відтак, розмір середнього заробітку Позивачки за час затримки розрахунку з дня її звільнення до 14 квітня 2023 становить:

76 х 2300,34 = 174825,84 (гривень).

З огляду на викладене з ДНП «Національний інститут раку» на користь ОСОБА_1 слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 30 грудня 2022 року по 14 квітня 2023 року у розмірі 174825,84 грн.

Беручи до уваги, що Позивачка при поданні позову була звільнена від сплати судового збору, стягненню з ДНП «Національний інститут раку»на користь держави підлягає судовий збір в сумі 1748,26 гривень.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного некомерційного підприємства «Національний інститут раку» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30 грудня 2022 року по 14 квітня 2023 року в розмірі 174825 гривень 84 копійки.

2.Стягнути з Державного некомерційного підприємства «Національний інститут раку» на користь держави судові витрати в сумі 1748,26 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: Державне некомерційне підприємство «Національний інститут раку»,адреса: м. Київ, вул. Юлії Здановської, 33/43;код юридичної особи 02011976.

Суддя: