УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 жовтня 2023 року м. Мукачево Справа №303/10153/23

2/303/1578/23

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3

про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та відновлення становища, шляхом повернення права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того, що подана позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, всупереч вимогам, які зазначені в п.п. 3, 4, 5, частини третьої ст.175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява не містить:

- зазначення ціни позову;

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Так, позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову).

У контексті наведеного суд наголошує, що позовна заява повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги.

Натомість прохальна частина переданого на розгляд суду позову не містить чіткого визначення способу судового захисту позивача та сформульована без урахування зазначених вимог: «відновити становище, яке існувало до укладання 13.07.2012 року земельної ділянки розміщеного по АДРЕСА_1 шляхом повернення права власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:023:0368» .

Як зауважує Європейський Суд з прав людини, положення підпункту «а» п. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

У зв`язку з наведеним, суд пропонує позивачу уточнити позовні вимоги та конкретизувати їх за змістом, відповідно до характеру цих вимог, для можливості встановлення їх відповідності положенням цивільного судочинства.

Правовими приписами пункту 3 частини другої ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Разом з тим, позивач не зазначила ціну позову та у змісті позовної заяви посилається та те, що позов має немайновий характер, що на думку суду є необґрунтованим з огляду на наступне.

Як вбачається з фактичного аналізу позовних матеріалів позивач у позові заявляє дві вимоги: одна з яких є вимогою немайнового характеру (визнання договору недійсним) інша майнового характеру.

При цьому, саме формулювання другої вимоги майнового характеру є неточним «відновлення становища, яке існувало до укладення 13.07.2012 року земельної ділянки розміщеного по АДРЕСА_1 шляхом повернення права власності на земельну ділянку».

У відповідності до положень статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з частиною першою статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Таким чином, позовна вимога про повернення земельної ділянки у розумінні змісту даної статті є майновою вимогою, тобто судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, а тому позивач повинна була сплатити судовий збір, виходячи з вартості даної земельної ділянки.

Статтею 177 Цивільного процесуального кодексу України (частина четверта) передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Незважаючи на вищевказане, позивачем сплачено судовий збір тільки за одну заявлену вимогу немайнового характеру у сумі 1073,60 грн. До позовної заяви не додано доказу щодо сплату судового збору за вимогу майнового характеру.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру (відновлення становища яке існувало шляхом повернення права власності на земельну ділянку), у розмірі визначену п. 1 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який слід визначити з дійсної (фактичної) вартості спірного майна на момент звернення до суду з вимогою за предметом спору.

Оскільки, відповідно до наданого позивачем висновку з експертної грошової оцінки, дійсна (фактична) вартість земельної ділянки становить 208362 гривень, розмір судового збору, який слід доплатити складає 2083,62 гривень.

Також, всупереч вимогам частини п`ятої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України позивачем не додано до позовної заяви доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та на які міститься посилання в тексті позовної заяви.

Згідно з приписами частини шостої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

Всупереч положенням наведеної статті, позивачем не надано суду копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.07.2012, стосовно якого ставиться вимога про визнання його недійсним.

Крім того, до позовної заяви не додано копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості сторін.

Так, позивачем надано ксерокопію висновку з експертної грошової оцінки тільки в одному примірнику. Таким чином, позивачу слід надати ще дві копії висновку для відповідача та третьої особи.

Відповідно до частин другої та п`ятої ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вищевказаним приписам, позивач не засвідчив належним чином копії письмових доказів, а окремі сторінки поданої копії рішення суду по справі №303/8716/21 взагалі є нечитабельними.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху судом враховується також практика Європейського суду з прав людини (рішення Суду у справі «De Geouffre de la Pradelle проти Франції», №12964/87, § 28, від 16 грудня 1992 pоку) де зазначено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 95, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною третьою ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость