Справа № 297/3194/23
Провадження № 2-з/307/14/23
УХВАЛА
20 жовтня 2023 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Бенчак Марії Тарасівни про визначення додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини,
18 жовтня 2022 року до Тячівського районного суду Закарпатської області з Берегівського районного суду Закарпатської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Бенчак Марії Тарасівни про визначення додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини.
Разом з позовом позивачкою подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 73,9 кв.м., житловою площею 36,5 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи вимоги заяви про забезпечення позову, позивачка зазначає, що ОСОБА_2 протиправно зареєстрував за собою право власності на спадковий житловий будинок АДРЕСА_1 оскільки попри те, що він звертався із заявою до приватного нотаріуса Бенчак М.Т., однак згодом право власності на будинок він оформив не в порядку спадкування, а на підставі довідки Буштинської сільської ради Тячівського району №548 від 17 лютого 2023 року, в якій вказано, що «згідно комп`ютеризованої програми погосподарського обліку Буштинської селищної рада, особовий рахунок б/н власником (користувачем, забудовником), житлового будинку, господарських споруд та прилеглої земельної ділянки …. є ОСОБА_2 , житловий будинок побудований в/до 1958 року». Проте, ОСОБА_2 у 1958 році було всього 11 років. Крім того, зазначає, що державний реєстратор зареєстрував право власності на підставі неналежних документів, а саме на підставі виписки з комп`ютеризованої програми погосподарського обліку», а не з «виписки з погосподарської книги», крім того у довідці №548 від 17 лютого 2023 року не уточнено ким саме є ОСОБА_2 , власником, користувачем чи забудовником.
Вказує, що ОСОБА_2 на даний час виповнилося 76 років та про її наміри відновити свої права йому достеменно відомо, тому на даний час існує реальна загроза того, що спірне майно ОСОБА_2 на підставі договорів відчуження зможе продати сторонній особі, у тому числі сусіду ОСОБА_3 , який давно вже має намір придбати даний будинок, або подарувати своїй дочці ОСОБА_4 . У разі смерті ОСОБА_2 також почнеться процес спадкування. ОСОБА_2 також зможе укласти договір іпотеки на даний будинок, що дуже ускладнить процес відновлення її прав.
Не вжиття вказаного заходу може призвести до винесення судом рішення про задоволення позовних вимог, однак без реальної можливості виконання такого рішення.
Не накладення арешту на будинок дозволить ОСОБА_2 під час розгляду справи декілька раз змінити власника будинку, внаслідок чого вона буде вимушена постійно подавати до суду нові позовні заяви та/або змінювати позовні вимоги (у цьому випадку існують законодавчі обмеження). Зазначає, що вартість будинку становить 517781, 24 грн. Відносно пропозицій щодо зустрічного забезпечення повідомляє, що оскільки право власності на спірний будинок ОСОБА_2 явно протиправно оформив за собою, тому арешт даного майна не може завдати йому жодної шкоди, а отже відсутня потреба в зустрічному забезпеченні. За вказаних обставин позивачка просить вжити заходів забезпечення позову.
Учасники справи в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання не викликалися.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У статті 150 ЦПК України встановлено види забезпечення позову, зокрема позов забезпечується накладенням арешту на майно.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Згідно зі статтею 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Також, слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Згідно п. 3 наведеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.
З матеріалів справи вбачається, що позов у даній справі є немайнового характеру та стосується визначення додаткового строку для прийняття спадщини,а забезпечення позову стосується майна, яке не є предметом вимог та розгляду позовної заяви.
До того ж, як убачається зі змісту заяви, остання ґрунтується на особистому припущенні заявника щодо суттєвого ускладнення виконання рішення суду за результатами розгляду даного позову у разі незастосування заходів забезпечення позову.
Розглядаючи заяву про забезпечення виконання рішення суду, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.
Водночас, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що відповідач вчиняє будь-які дії направлені на продаж або дарування житлового будинку, яке позивачка вважає спадковим майном.
Заявником не обґрунтовано, що саме у спосіб, викладений у заяві, може бути забезпечене виконання судового рішення.
У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а саме щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Оскільки обраний позивачем спосіб забезпечення позову не можна визнати співмірним із можливими заявленими позовними вимогами у даній справі та враховуючи відсутність на даний час спору стосовно майна, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.
Керуючись ст. 149-154, 258-260 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Бенчак Марії Тарасівни про визначення додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення (складання).

Суддя: М.Д.Стецюк