У Х В А Л А

Справа № 428/15646/18

№ 6/183/216/23

24 жовтня 2023 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі №428/15646/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

02.08.2023 через систему «Електронний суд» АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із вищезазначеною заявою у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню повністю виконавчий лист №428/15646/18, виданий 19.01.2022 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, про стягнення з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», (вул. Енергетиків, 36, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) заборгованості у сумі у сумі 62 000 доларів США та 3% річних у сумі 5 580 доларів США та судового збору у сумі 8 810 грн., а також витребувати зазначений виконавчий лист у державної виконавчої служби.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що 11.02.2021 у вищезазначеній справі банком виконано добровільно у повному обсязі, виплачено грошові кошти на користь позивачки ОСОБА_1 . Факт виконання банком рішення суду у добровільному порядку визнано представником позивача у поданому відзиві на касаційну скаргу та встановлено постановою Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №428/15646/18. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.10.2021 замінено стягувача ОСОБА_1 на її правонаступника ОСОБА_2 , а 19.02.2022 стягувачем отримано виконавчий лист, державним виконавцем відкрито виконавче провадження №68263942. На час добровільного виконання рішення суду не існувало судового рішення, яке б набрало законної сили про заміну стягувача з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 . Натомість здійснення в рамках виконавчого провадження № 68263942 заходів примусового виконання такого рішення на користь ОСОБА_2 можуть призвести до безпідставного та подвійного стягнення заборгованості за рішенням суду.

Ухвалою судді від 04.08.2023 призначено заяву до розгляду у судовому засіданні, відмовлено у задоволенні клопотання представника заявника про зупинення виконання за виконавчим документом.

Ухвалу суду в частині відмови у зупиненні виконання за виконавчим документом оскаржено в апеляційному порядку. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05.09.2023 апеляційну скаргу на ухвалу суду від 04.08.2023 повернуто апелянту.

14.08.2023 від представника заявника через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, у якому наведені доводи щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання, аналогічні тим, які викладені у заяві від 02.08.2023.

14.08.2023 від представника ОСОБА_2 адвоката Тітова О.М. надійшов відзив на заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у якій просить відмовити у задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України». В обґрунтування своєї позиції зазначив, що у лютому 2021 року заявник звертався з заявою у якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий на підставі рішення Сєвєродоненцького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі №428/15646/18, ухвалою суду першої інстанції від 25.10.2021, залишеною без змін постановою суду апеляційної інстанції від 22.12.2021, у задоволенні заяви відмовлено. Ухвалою Верховного Суду від 14.02.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції у справі про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Тому заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню вже розглядалася судом та не може розглядатися повторно.

Також, 14.08.2023 надійшло клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Тітова О.М. про закриття провадження, у якому з посиланням на обставини, викладені у відзиві, просить закрити провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

01.09.2023 від АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» надійшла відповідь на відзив у якій висловлено незгоду з доводами представника позивача, наведеними у відзиві. В обґрунтування своєї позиції заявник зазначив, що ОСОБА_2 отримано виконавчий лист №428/15646/18 у вищезазначеній справі 19.01.2022, тому твердження стягувача про те, що заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, між тими самими сторонами, про той самий предмет спору, і з тих самих підстав вже розглядалася є безпідставними. Повторно наголошує, що факт добровільного виконання банком рішення суду у вказаній справі встановлено постановою Верховного Суду від 07.07.2021.

23.10.2023 від представника заявника надійшли заперечення на клопотання стягувача про закриття провадження у справі. Просить у клопотанні про закриття провадження відмовити, посилаючись на помилковість доводів стягувача про те, що існує рішення про той самий спір, з тим самим предметом і сторонами.

У судовому засіданні представник заявника просив заяву задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві, додаткових поясненнях та запереченнях.

Представник стягувача адвокат Тітов О.М. у судове засідання повторно не з`явився, по дату та час судового засідання повідомлений належним чином, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на перебування за межами України.

У відповідності до ч.3 ст.432 ЦПК України неявка представника стягувача не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи наведене, а також те, що у відзиві та клопотанні про закриття провадження представник стягувача висловив свою позицію щодо розгляду справи, з урахуванням визначеного ч.3 ст.432 ЦПК України строку для розгляду зави, суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника стягувача.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши заяву та додані до неї документи, встановив наступне.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06.03.2022 № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.04.2023 (справа №428/15646/18, провадження №2-в/183/18/23) відновлено частково втрачене судове провадження у цивільній справі № 428/15646/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення боргу, зокрема встановлено зміст ухвалених у вказаній справі процесуальних рішень.

Згідно довідки канцелярії суду, матеріали цивільної справи №428/15646/18, провадження №2-в/183/18/23 надати немає можливості, у зв`язку з тим, що справа направлена на адресу Верховного суду 12.10.2023. У зв`язку з наведеними обставинами та з урахуванням визначеного ч.3 ст.432 ЦПК України строку розгляду заяви, судом досліджено засвідчену належним чином копію ухвали суду від 28.04.2023, повний текст якої виготовлено з Автоматизованої системи документообігу суду.

Так, рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі №428/15646/18 позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі за тексом АТ «Ощадбанк»/Банк/Філія) задоволено, з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість у сумі 62 000 (шістдесят дві тисячі) доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а усього: 67580 (шістдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 8 810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп.

Постановами Луганського апеляційного суду від 02.02.2021 та Верховного Суду від 07.07.2021 рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428/15646/18 залишено без змін.

02 лютого 2021 року рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428/15646/18 набрало законної сили.

Як вбачається з копії меморіального ордеру № 13) від 11.02.2021 та виписки з переліком транзакцій для документа №13, АТ «Ощадбанк» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» 11 лютого 2021 року перерахувало на поточний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 (USD) суму 67580 доларів США (а.с.5).

Також, 12.02.2021 АТ «Ощадбанк» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» перерахувало на поточний рахунок № НОМЕР_3 суму 8810,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № 13), випискою з переліком транзакцій для документа 13 за 11.02.2021 (а.с.6).

В графі «призначення платежу» в меморіальному ордері та платіжній інструкції зазначено «зарах. кошти зг. рішення суду по справі № 428/15646/18 від 09.11.2020 р. на рах. ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_4 ».

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року у задоволенні заяви боржника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», стягувач ОСОБА_1 , про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, відмовлено. Під час розгляду зазначеної заяви суд встановив, що з дня набрання рішенням законної сили та по день розгляду цієї заяви стягувач ОСОБА_1 або будь-який її представник до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про видачу виконавчого листа не звертались, виконавчий лист не отримували, а отже вказаний виконавчий документ судом не видавався.

Отже, саме відсутність виконавчого документа була підставою для відмови у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Луганського апеляційного суду від 22.12.2021 ухвалу суду першої інстанції про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишено без змін. Мотивувальну частину ухвали суду першої інстанції змінено не було. Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки банк був обізнаний про заміну кредитора у зобов`язанні, то він несе ризики, пов`язані з виконання зобов`язання неналежному кредитору, що у розумінні статті вимог ст. 516, 517, 526, 527 ЦК України не є належним виконанням зобов`язання, а у разі у нього обгрунтованих сумнівів щодо переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні, він мав право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові (статті 517 ЦК України).

Стосовно клопотання представника стягувача про закриття провадження суд зазначає таке.

Як встановлено у п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Як встановлено судом, на момент розгляду заяви АТ «Державний ощадний банк України» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поданої у лютому 2021 року до Сєвєродонецького міського суду Луганської області, виконавчий лист ще не було видано. Крім того, статус стягувача мала ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 . Також, у даній заяві боржник посилається не лише на добровільну сплату грошових коштів за судовим рішенням, а й на те, що факт добровільного виконання рішення суду встановлено у постанові Верховного суду від 07.07.2021. З огляду на наведені обставини, ухвала Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.10.21 та постанова Луганського апеляційного суду від 22.12.2021 не можуть вважатися судовими рішеннями, ухваленими між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, які у розумінні п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України є підставою для закриття провадження.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області 25.10.2021 замінено стягувача ОСОБА_1 на її правонаступника ОСОБА_2 у справі № 428/15646/18.

Постановою Луганського апеляційного суду від 22.12.2021 ухвалу Сєвєвродонецького міського суду Луганської області змінено, замінено стягувача ОСОБА_1 , у виконавчому листі з виконання рішення у справі № 428/15646/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу, на її правонаступника ОСОБА_2 .

Під час розгляду справи про заміну стягувача ОСОБА_1 на правонаступника ОСОБА_2 судом встановлено, що представником Банку визнається той факт, що будучи обізнаним про укладення правочину цесії обома кредиторами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Банк все ж таки перерахував на рахунок на ім`я ОСОБА_1 грошові кошти на добровільне виконання рішення суду, які були зараховані на погашення заборгованості в межах виконавчого провадження про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь Банку.

19.01.2022 стягувачем ОСОБА_2 отримано виконавчий лист у справі № 428/15646/18 (а.с.31). З наданої заявником Інформації про виконавче провадження від 05.10.2023 вбачається, що, постановою державного виконавця від 20.01.2022 відкрито виконавче провадження № 68263942 про стягнення АТ Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського управління АТ Ощадбанк на користь ОСОБА_2 заборгованості у сумі 62000 доларів США та 3% річних у сумі 5580 доларів США та судового збору у сумі 8810 грн. Станом момент розгляду цієї справи виконавче провадження №68263942 триває (а.с.176-178).

Зі змісту судових рішень у даній справі встановлено, що підставою для заміни стягувача у виконавчому листі з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 був договір відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021, про існування якого Банку було відомо на момент виплати грошових коштів за судовим рішенням на користь первісного кредитора. Зазначеній обставині надано правову оцінку у постановах суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та заяви про заміну стягувача. Луганський апеляційний суд у постановах від 22.12.2021 відхилив посилання боржника на виконання рішення суду на користь первісного кредитора ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що банк був обізнаний про відступлення права вимоги на користь нового кредитора ОСОБА_2 .

Разом з тим, у відповідності до ч. 7 ст.82 ЦПК України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Отже, у даній справі спірним є питання про те, чи може вважатися належним виконанням зобов`язання на підставі рішення суду виплата 11.02.2021 та 12.02.2021 банком грошових коштів на користь ОСОБА_1 , з огляду на укладення договору цесії від 12.01.2021, про який банк був обізнаний.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц.

Так, представником заявника надано копію договору відступлення права вимоги та розписку цедента про отримання грошових коштів (а.с.180-180).

Згідно з умовами Договору відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021, укладеного між ОСОБА_1 (цедент) та ОСОБА_2 (цесіонарій), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором за договорами купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів) від 25.07.2013 №61_183 та від 27.09.2013 № 144_183, укладених між ОСОБА_1 (цедентом) та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», та набуває право вимоги на стягнуту з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 62 000 (шістдесят дві тисячі) доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а усього: 67580 (шістдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428/15646/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу.

За Даним Договором Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів) від 25.07.2013 № 61_183 та від 27.09.2013 № 144_183, укладених між ОСОБА_1 (цедентом) та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», та зобов`язань за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428 15646/18. До Цесіонарія переходять усі права, які забезпечують виконання обов`язків Боржника.

Також заявником надано копію розписки ОСОБА_1 про отримання від ОСОБА_2 грошових коштів за вищевказаним договором про відступлення права вимоги (а.с.181).

Зі змісту досліджених судових рішень у даній справі вбачається, що на момент здійснення виплати 11.02.2021 та 12.02.2021 на користь ОСОБА_1 банк був обізнаний про укладення договору відступлення права вимоги на користь ОСОБА_2 .

Суд наголошує, що правомірність договору відступлення права вимоги не є предметом розгляду в межах заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Тому посилання на фруадаторність цього правочину, укладення договору у м.Луганську, а також інші доводи щодо недійсності договору суд відхиляє.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на наведені положення законодавства та відсутність судового рішення про визнання недійсним договору відступлення права вимоги, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 набув права вимоги за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428/15646/18.

Разом з тим, суд зауважує, що предметом цього договору є право вимоги саме за судовим рішенням у справі № 428/15646/18, а тому для набуття статусу стягувача (не кредитора у зобов`язанні, яке він набув на підставі договору відступлення права вимоги) новий кредитор ОСОБА_2 повинен був дотриматися процедури, визначеної ст.442 ЦПК України.

Так, у відповідності ч.ч.1,2,5 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги не зумовлює автоматичного виникнення у нового кредитора прав стягувача щодо виконання судового рішення, а є підставою для звернення з заявою про заміну стягувача, зокрема і до відкриття виконавчого провадження.

Верховний Суд у постанові від 05.12.2018 у справі № 643/4902/14-ц зазначив про те, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для усіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. При цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду. Аналогічні висновки з цього приводу містяться у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13. Постановами Верховного Суду України від 19.08.2014 по справі № 923/945/13 та Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 908/1490/17 зазначено, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Проте, із заявою про заміну стягувача ОСОБА_2 звернувся до суду у березні 2021 року (про що зазначено у постанові Луганського апеляційного суду від 22.12.2021 № 428/15646/18 провадження №22-2/810/987/21), тобто після того, як банк у добровільному порядку виплатив грошові кошти на користь первісного стягувача ОСОБА_1 .

Статтею 129-1 Конституції України та статтею 18 ЦПК України визначено принцип обов`язковості судових рішень. За змістом цього принципу судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом, а оцінка законності судових рішень може бути здійснена лише в установленому процесуальним законом порядку шляхом перегляду вищими судовими інстанціями.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Враховуючи відсутність станом на дату виплати коштів на користь ОСОБА_1 11.02.2021 та 12.02.2021 судового рішення про заміну стягувача у виконавчому листі, суд приходить до висновку що банк у відповідності до норм матеріального та процесуального законодавства вчинив дії, спрямовані на добровільне виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Вважати таке виконання неналежним, зокрема виконанням неналежному кредитору, у суду відсутні підстави, оскільки ухвалу суду про заміну стягувача судом постановлено лише 25.10.2021.

Більш того, виплата у лютому 2021 року грошових коштів на користь іншої особи, ніж зазначена у рішенні суду, яке є обов`язковим до виконання, було б неналежним виконанням та підставою для первісного стягувача вимагати виконання рішення на свою користь, оскільки в результаті укладення договору відступлення права вимоги ОСОБА_2 набув право вимоги та право звертатися з заявою про заміну стягувача, а не набув прав стягувача у виконавчому листі автоматично.

Стосовно клопотання представника стягувача про закриття провадження суд зазначає таке.

Як встановлено у п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Як встановлено судом, на момент розгляду заяви АТ «Державний ощадний банк України» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поданої у лютому 2021 року до Сєвєродонецького міського суду Луганської області, виконавчий лист ще не було видано. Крім того, статус стягувача мала ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 . Також, у даній заяві боржник посилається не лише на добровільну сплату грошових коштів за судовим рішенням, а й на те, що факт добровільного виконання рішення суду встановлено у постанові Верховного суду від 07.07.2021. З огляду на наведені обставини, ухвала Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.10.2021 та постанова Луганського апеляційного суду від 22.12.2021 не можуть вважатися судовими рішеннями, ухваленими між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, які у розумінні п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України є підставою для закриття провадження.

Також, суд відхиляє посилання заявника на підтвердження Верховним Судом у постанові від 07.07.2021 у справі № 428/15646/18 факту виконання Банком в повному обсязі та добровільно рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у вказаній справі як на встановлену судом обставину, оскільки вказане не є обставиною, що встановлювалася судом у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України.

Враховуючи встановлені у даній справі обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку про належне виконання банком у добровільному порядку рішення суду, яке набрало законної сили, первісному кредитору ОСОБА_1 шляхом виплати 11.02.2021 та 12.02.2021 грошових коштів у розмірі, визначеному рішенням суду. Факт добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження у розумінні ч.2 ст. 432 ЦПК України є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому заява у цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, нормами ЦПК України не передбачено такого способу захисту боржника у виконавчому провадженні як відкликання виконавчого листа, тому в цій частині заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Тітова Олега Михайловича про закриття провадження у справі відмовити.

Заяву акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» - задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист № 428/15646/18, виданий 19.01.2022 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, про стягнення з Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», (вул. Енергетиків, 36, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) заборгованості у сумі у сумі 62 000 доларів США та 3% річних у сумі 5 580 доларів США та судового збору у сумі 8 810 грн., таким, що не підлягає виконанню повністю.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 24 жовтня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.