Справа № 215/4479/19
4-с/215/15/23
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді Коноваленка М.І.

секретар судового засідання Коломійчук К.Ю.

розглянувши в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тернівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на дії/бездіяльність державного виконавця, та виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників,-

ВСТАНОВИВ:

11.10.2023 р. до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищевказана скарга, в якій заявник просив визнати протиправною бездіяльність посадових та службових осіб Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 ; зобов`язати уповноважену особу Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 накладений постановою від 20.09.2022 р. в межах виконавчого провадження 215/4479/19 та внести зміни до Державного реєстру боржників.

В обґрунтуванні скарги посилається на те, що в травні місяці 2023 р. скаржник не мала змоги користуватися своїм рахунком відкритим у ПАТ «ПриватБанк» для отримання пенсії у зв`язку з накладенням арешту постановою державного виконавця. Після звернень та отримання доступу до автоматичної системи виконавчих проваджень, стало відомо, що з 04.07.2022 р. по 14.12.2022 р. в ДВС на виконанні перебувало два виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа №215/4479/19, де постановою від 07.07.2022 р. відкрите виконавче провадження; постановою від 20.09.2022 р. накладено арешт на кошти боржника в установах банків; постановою від 14.12.2022 р. виконавчий лист повернуто стягувачу. На звернення скаржника до ДВС про визнання поточного рахунку для здійснення видаткових операцій або зняття арешту було відмовлено з причин відсутності законних підстав, таким чином, арешт накладений на рахунки Скаржника в межах виконавчого провадження, що було завершене шляхом повернення виконавчого документу стягувачу порушує її права власності на єдине джерело доходу та належні засоби до існування.

Вважає, що відповідно до ч.4,5 ст.59, ч.2 ст.40 п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» є протиправною бездіяльність органу державної виконавчої служби, оскільки при поверненні виконавчого документу Стягувачу, арешт підлягав зняттю при поверненні виконавчих документів стягувану, тому порушене право скаржника підлягає захисту шляхом зобов`язання ДВС зняти арешт з грошових коштів (пенсії), що знаходяться та будуть надходити на її банківський рахунок.

15.07.2020 р. було відкрите виконавче провадження ВП№62564671, яке проводить державний виконавець Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

20.01.2022 р. заявником була подана державному виконавцю заява про зняття арешту накладеного на майно постановою державного виконавця від 11.08.2021 р. в зв`язку з відсутністю заборгованості по аліментам.

Листом Тернівського відділу ДВС від 20.01.2022 р. за №7204 у відповідності до ч.4,5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» відмовлено у зняті арешту з майна та наявності станом на 28.01.2022 р. заборгованості по аліментам у розмірі 2846,82 грн., які рекомендовано погасити на відповідний рахунок.

В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволені скарги наполягає

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, шляхом автоматично створеного повідомлення про розгляд скарги через модуль ЄСІТС «Електронний суд».

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши повно та всебічно наявні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 20.09.2023 р. накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 за виконавчим провадженням ВП№69321417, виконавчий лист №215/4479/19 виданий 27.01.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» боргу в сумі 15027,15 грн.

Згідно постанови державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 14.12.2022 р. виконавчий документ повернуто стягувану відповідно до п.2 ч.1 ст.37 «Про виконавче провадження».

Відповідно до листа Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №117787 від 27.09.2023 р. на заяву скаржника від 15.09.2023 р. у знятті арешту з рахунку ОСОБА_1 відмовлено за відсутністю законних підстав.

Згідно зі статтями 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею35-1Податкового кодексуУкраїни, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначений в статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 вказала, що на відкритий у банку рахунок боржник отримує соціальні виплати, а саме - пенсію, яка є її єдиним джерелом доходу.

Частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Пунктом 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 (далі - Інструкція № 492 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)), передбачено, що поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Також заявниця вказувала, що єдиним джерелом доходу заявниці є пенсія, а накладення арешту на вказані кошти поставило її у скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7)погашення заборгованості із сплати періодичних платежів,якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб,ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2розділу XIII"Прикінцеві та перехідні положення"цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України« Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 203/3435/21, від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19),від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що як зазначено у повідомленні за підписом начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №117787 від 27.09.2023 р., що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №69321417 з примусового виконання виконавчого листа №215/4479/19 виданого 27.01.2020 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованості в сумі 15027,15 грн. 14.12.2022 державним виконавцем на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та фактично на даний час виконавчого провадження з боржником на виконанні у відділі не перебуває; наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, а саме арешту рахунку ОСОБА_1 , який відкритий на її ім`я для належних виплат пенсійного фонду (пенсії), що є єдиним її джерелом для існування, тому суд вважає, що скарга підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями259,261-263,268 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тернівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на дії/бездіяльність державного виконавця, та виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників - задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні 215/4479/19, який було накладено постановою від 20.09.2022 р.

Зобов`язати державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 накладений постановою від 20.09.2022 р. в межах виконавчого провадження 215/4479/19 та внести зміни до Державного реєстру боржників, виключивши з нього ОСОБА_1 .

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвалу складено та підписано суддею 19.10.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ: