Справа № 444/1743/23 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження №22-ц/811/2214/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Суди В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на додаткове рішення Жовківського районного суду Львівської області від 29 червня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

в травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», треті особи приватний нотаріус Обухівського міського нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 29 червня 2023 року позов задоволено повністю.

Визнано таким, що не підлягає виконанню та скасувати виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського міського нотаріального округу Головкіної Я.В. від 01 квітня 2021 року, що зареєстрований в реєстрі за № 71221, яким пропонується звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 589909-А від 21.06.2019 року, укладеним ним із ТОВ «СС Лоун», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами стало ТОВ «Фінфорс», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», на загальну суму 9880,00 грн.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» в користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1288 грн. 32 коп.

22 червня 2023 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся в суд з клопотанням про розподіл судових витрат. В обгрунтування клопотання вказує, що 18 травня 2023 року між ним та позивачем було укладено договір про надання правової допомоги №106/23, предметом якого є скасування виконавчих написів. Зазначає, що 22 червня 2023 року сторонами підписано акт приймання передачі наданої правової допомоги, загальна сума виконаних робіт згідно якого складає 14 000 гривень. Стверджує, що узгоджений між сторонами договору орієнтовний розмір гонорару є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом витраченим на надання адвокатських послуг. З наведених підстав просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 гривень.

Додатковим рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 29 червня 2023 року стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» в користь ОСОБА_1 13 000,00 грн. судових витрат на правову допомогу.

Додаткове рішення суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», в апеляційній скарзі покликається на те, що додаткове рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апелянт вказує, що вартість виконаних представником позивача робіт є завищеною, не відповідає критеріям обгрунтованості та розумності їх розміру в розумінні приписів частини третьої статті 141 ЦПК України, не є співмірною із складністю справи, а відтак відповідні витрати підлягають перерозподілу з врахуванням вимог вищезазначеної норми. Зазначає, що відповідач скористався своїм правом, відповідно до ч.5 ст.175 ЦПК України, заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, оскільки, на його думку, не дотримано вимог частини 4 статті 175 ЦПК України. Стверджує, що деякі з перелічених в акті приймання-передачі наданих адвокатом послуг взагалі не відносяться до видів адвокатської діяльності відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відтак ці послуги не повинні враховуватись та мають бути виключені із загальної вартості наданих адвокатом Цімурою В.В. послуг. Стверджує, що представником позивача не надано належних доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, а саме відсутні документи на підтвердження сплати послуг адвоката, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. Просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог в частині стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 13 000 гривень відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з`явилися.

16 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.

З огляду на те, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення судового рішення, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 24 жовтня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 16 жовтня 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 24 жовтня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність , про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

При цьому, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. […] Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. […] ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. […] саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. […] Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

Як вбачається з матеріалів справи, 18 травня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір №106/23 про надання правової допомоги.

Згідно п.1 даного договору адвокат зобов`язується представляти інтереси клієнта в усіх: державних органах, органах місцевого самоврядування, правоохоронних органах, прокуратурі, виконавчої служби, інших підприємствах, установах, організаціях, судах усіх юрисдикцій всіх інстанцій.

Пунктом 2 договору визначено, що предмет договору скасування виконавчих написів.

Відповідно до п. 3.1 розмір оплати послуг адвоката за підготовку процесуальних документів, консультування розраховується виходячи з кількості відпрацьованих адвокатом годин з розрахунку 2 000 гривень година.

В пункті 3.2 договору вказано, що оплата послуг здійснюється замовником протягом 30 днів після набрання рішенням законної сили згідно наданого адвокатом акту приймання-передачі наданої правової допомоги.

Згідно акту приймання-передачі наданої правової допомоги № 2 від 22.06.2023 року згідно договору від 18.05.2023 року № 106/23 позивачу адвокатом надано послуг з правової допомоги в даній справі на загальну суму 14 000,00 грн., а саме: підписання договору з клієнтом, консультування та ознайомлення з документами 2000,00 грн., підготовка та подання позовної заяви в суд та сторонам по справі 6000,00 грн., підготовка та подання заяви про забезпечення позову в суд 2000,00 грн., складання акту, підготовка та подання клопотання про розподіл судових витрат 2000,00 грн., отримання копії судового рішення, підготовка та подання заяви про закінчення виконавчого провадження та заяви до приватного виконавця про стягнення судових витрат 2000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що загальний розмір витрат на правничу допомогу, понесений ОСОБА_1 по справі в суді першої інстанції в сумі 14 000 грн. підтверджений належними та допустимими доказами.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши матеріали справи, документи щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, враховуючи критерії розумності розміру заявлених представником позивача до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих послуг, враховуючи характер спірних правовідносин у справі та виходячи з загальних засад цивільного судочинства щодо принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності всіх учасників, колегія суддів приходить до висновку, що підготовка адвоката до звернення з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не вимагає додаткового вивчення юридичної природи спірних правовідносин чи виконання значного обсягу роботи, що в свою чергу не може свідчити про її складність, як того вимагає частина четверта статті 137 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про неспівмірність витрат на правничу допомогу, та вважає, що зазначений позивачем розмір витрати на правничу допомогу не співмірний зі складністю зазначених робіт, їх обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Колегією суддів враховується те, що правова позиція сторін у справі під час її розгляду не змінювалася, у адвоката не було необхідності у вивченні додаткових джерел права, законодавства, що регулює спір у справі. Крім того, розгляд справи відбувся за одне судове засідання без присутності представника позивача.

Колегія суддів вважає, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, що суперечить принципу розподілу таких витрат, а відтак доходить висновку про зменшення заявлених до стягнення з відповідача судових витрат за надання правничої допомоги.

На думку колегії суддів розмір витрат на правничу допомогу, визначений позивачем, є завищеним щодо відповідача, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і на співмірність із задоволеними позовними вимогами, якими є визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського міського нотаріального округу Головкіної Я.В. від 01 квітня 2021 року, що зареєстрований в реєстрі за № 71221, яким пропонується звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 589909-А від 21.06.2019 року, укладеним ним із ТОВ «СС Лоун», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами стало ТОВ «Фінфорс», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», на загальну суму 9880,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

На думку колегії суддів підставними є доводи апеляційної скарги про те, що деякі послуги, перелічені в акті приймання-передачі від 22.06.2023 року, неможливо оцінити як надання правничої допомоги у справі, що була надана клієнту, оскільки ці дії охоплюються наданою послугою на стадії підготовки та подання позовної заяви в суд та сторонам по справі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, розмір витрат на правничу допомогу перевищує розмір заборгованості стягнутої на підставі виконавчого напису нотаріуса.

А відтак, враховуючи такі критерії визначення розміру судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням не співмірності витрат з і складністю відповідних робіт, їх обсягом і часом, витраченим на виконання робіт, складності та значення справи для сторін, беручи до уваги заперечення про стягнення витрат на правову допомогу, подане відповідачем в суді першої інстанції, колегія суддів, з врахуванням положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу, визначений позивачем та його представником, є завищеним, і вважає можливим зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги, і стягує з відповідача на користь позивача 4 000.00 грн. на оплату послуг за надання правничої допомоги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» задовольнити частково.

Додаткове рішення Жовківського районного суду Львівської області від 29 червня 2023 року змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 24.10.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк