Ухвала

25 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 521/20319/17

провадження № 61-13171ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє адвокат Демченко Олександр Миколайович, на постанову Одеського апеляційного суду від 06 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору про надання споживчого кредиту, додаткових угод до договору про надання споживчого кредиту недійсними та припинення договору поруки,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору про надання споживчого кредиту, додаткових угод до договору про надання споживчого кредиту недійсними та припинення договору поруки.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано договір про надання споживчого кредиту № 0 від 18 липня

2008 року, укладений між ОСОБА_3 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», недійсним. Визнано додаткову угоду без номеру до договору про надання споживчого кредиту

№ 0 від 18 липня 2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», недійсною. Визнано додаткову угоду № 1 від 08 травня 2009 року до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 18 липня

2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», недійсною. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 06 липня 2023 року апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» задоволено. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 травня 2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

01 вересня 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє адвокат Демченко О. М., звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просять скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 06 липня

2023 року та залишити в силі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 травня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 07 вересня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: оформлення й надіслання уточненої редакції касаційної скарги, в якій необхідно зазначити підстави, на яких подається касаційна скарга з урахуванням положень статті 389 ЦПК України; надання копій скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; зазначення реєстраційного номера облікової картки платника податків за його наявності або номера і серії паспорта,номера засобів зв`язку та адреси електронної пошти, за наявності, а також роз`яснено наслідки невиконання ухвали суду.

З аналізу уточненої редакції касаційної скарги, яка надійшла на виконання ухвали Верховного Суду від 07 вересня 2023 року, слідує, що заявниці не усунули недоліки касаційної скарги, оскільки не визначили підстави касаційного оскарження судового рішення, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє адвокат Демченко О. М., у касаційній скарзі та в уточненій касаційній скарзі зазначають, щосуд апеляційної інстанціїненалежним чином дослідив зібрані у справі докази, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору. Заявниці узагальнено посилаються на неправильне застосування судом норм матеріального права, проте не зазначають обов`язкових підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Слід звернути увагу, що повторне посилання в уточненій касаційній скарзі на неврахування судом апеляційної інстанції висновків про застосування норми права, викладених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року у справі № 6-26251св14 та Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5,не є визначеною частиною другою статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, на чому було наголошено і в ухвалі Верховного Суду від 07 вересня 2023 року.

Належне визначення особою, яка подає касаційну скаргу, підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (приписи частини першої статті 400 ЦПК України).

Процесуальний закон покладає на заявника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або порушення норм процесуального права, яке допустили суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, з вказівкою на релевантні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

Крім того, заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях.

Верховний Суд наголошує на тому, що суд касаційної інстанції здійснює перегляд ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень у виключних випадках, кожен з яких окремо передбачений процесуальним законом. Стадія касаційного перегляду не є обов`язковою стадією для усіх видів судових проваджень, а перегляд рішень у касаційному порядку відбувається виключно з підстав, що визначені процесуальним законом. При цьому Верховний Суд є судом права, тобто судовою інстанцією, яка не здійснює перегляд постановлених та оскаржених рішень повністю, а лише у питанні правильності застосування судами норм права.

Подані заявницями процесуальні документи свідчать про те, що у відведений судом строк (станом на 25 жовтня 2023 року) вимоги ухвали Верховного Суду від 07 вересня 2023 року заявниці не виконали, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Відсутність у касаційній скарзі передбачених ЦПК України підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку є передбаченою пунктом 4 частини четвертою статті 393 ЦПК України підставою для її повернення.

За загальним правилом, повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє адвокат Демченко Олександр Миколайович, на постанову Одеського апеляційного суду від 06 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору про надання споживчого кредиту, додаткових угод до договору про надання споживчого кредиту недійсними та припинення договору поруки - повернути особам, які подали касаційну скаргу.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити представнику осіб, які подали касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников