Справа №: 343/1480/23
Провадження №: 2-ві/343/1/23
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

27 жовтня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З. ,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області під головуванням судді Андрусіва І.М. знаходиться цивільна справа № 343/1480/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності та ділової репутації.

26 жовтня 2023 року позивачка ОСОБА_1 через канцелярію Долинського районного суду подала заяву про відвід головуючого судді Андрусіва І.М.

Свою заяву ОСОБА_1 мотивувала тим, що обставинами, які викликають у неї сумнів в об`єктивності та неупередженості судді є те, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами й затягує розгляд справи, а суд йому це дозволяє, нереагуючи жодним чином на це. Так, відповідач у судовому засіданні 24.10.2023 зазначив, що за увесь час з того часу, як йому судом надано право ставити їй запитання як учасниці справи (позивачці), він поставив їй 13 питань, а час який він ставить запитання - це три судові засідання близько 1,5 години часу, тобто загалом близько 4,5 години. При чому, відповідач задає їй одні й ті ж запитання, та некоректні запитання, які абсолютно не стосуються цієї справи, однак суд їх не знімає, а, навпаки, змушує її відповідати на них, що їй завдає значних моральних страждань. Також її стан здоров`я суттєво погіршується після кожного із судових засідань, на яких як відповідач, так і його представник, на її думку, керуються КПК, а не ЦПК, і таким чином ведуть себе, як учасники кримінального процесу із застосуванням практики допиту не більше 2 годин, та застосовуючи заходи психологічного впливу на неї, ставлячи їй одні й ті ж самі запитання.

Також, представник відповідача проводить аналогію з кримінальним правом та процесом, що не припустимо, й таким чином перекручує її відповіді на запитання, однак суддя не звертає на це уваги.

До того ж відповідач постійно дозволяє собі підвищувати на неї голос і вона змушена самостійно просити його не робити цього, оскільки суддя не звертає на це уваги.

Крім цього, на зауваження відповідача про те, що не потрібно відбирати свідчення у свідка ОСОБА_3 , суддя відповів, що якщо цього не зробити, то це дасть змогу позивачці, тобто їй, оскаржити його рішення в апеляційній інстанції. Отже, це на її думку, свідчить про те, що судді уже зараз відомо, яке рішення буде ним ухвалено, що суперечить нормам та вимогам чинного законодавства України та міжнародного права. Вважає це порушенням її права на справедливий суд. З цих підстав переконана, що суддя Андрусів І.М. не може брати участі у розгляді справи за її позовом, і підлягає відводу.

Суд, дослідивши заяву ОСОБА_1 про відвід, та ознайомившись з матеріалами цивільної справи №343/1480/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності та ділової репутації, приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог ч. 7 та ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З урахуванням наведеного, розгляд заяви про відвід судді ухвалено провести без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження.

Підстави для відводу судді передбачені ст.ст. 36,37 ЦПК України.

Так, ст. 36 ЦПК України передбачено обставини, наявність яких унеможливлює участь судді у розгляді цивільної справи та є підставою для його відводу (самовідводу), до яких, зокрема, належить якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Вказані для відводу судді, передбачені ст.ст. 36,37 ЦПК України, розширеному тлумаченню не підлягають.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі Фей проти Австрії (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000¬XII).

Незгода заявника з діями судді при розгляді справи, саме по собі не може розглядатись як свідчення упередженості судді.

Щодо обставини, на які посилається заявниця як на підставу для відводу, які висловлені нею у заяві, то такі фактично зводяться до незгоди з процесуальними діями судді при розгляді справи, що на її думку ставлять під сумнів безсторонність судді Андрусіва І.М. щодо об`єктивного розгляду даної справи, однак в розумінні ч. 4 ст. 36 ЦПК України такі доводи не можуть бути підставою для відводу, а є підставою для викладу своїх заперечень щодо таких в можливій апеляційній скарзі на рішення суду.

В своїй заяві про відвід судді Креховецька Н.М. не вказала жодної з підстав для відведення судді, передбачених ст.ст. 36,37 ЦПК України.

Також суд звертає увагу на те, що вимогами ч. 3 ст. 39 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником

справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 30.06.2023 справу № 343/1480/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності та ділової репутації залишено без руху та надано позивачці ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків. 03 липня 2023 року від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява на виконання ухвали суду від 30.06.2023. 06 липня 2023 року суддя Андрусів І.М. прийняв до свого провадження дану справу та з метою остаточного визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог, з`ясування заперечень проти позовних вимог, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, вирішення відводів, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, призначив судове засідання зі стадії підготовчого судового засідання на 28.08.2023. Як вбачається із протоколу судового засідання від 28.08.2023 підготовче судове засідання проведено за участю позивачки ОСОБА_1 і відповідача ОСОБА_2 та судом з`ясовувалося питання відводу перед початком судового засідання. Будь-яких заяв з цього приводу не поступало. Ухвалою суду від 28.08.2023 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 вересня 2023 року. В подальшому проведення судового засідання неодноразово відкладалось у зв`язку із заявленими клопотаннями позивачки ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи. Разом з тим, заяв про відвід судді позивачкою ОСОБА_1 не подавалось. Натомість, тільки 26 жовтня 2023 року позивачкою заявлено відвід судді, що свідчить про порушення строків заявлення такого. Однак, як визначено ч. 3 ст. 39 ЦПК України, після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

В супереч вищезазначеного, заявницею не наведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про упередженість головуючого судді Андрусіва І.М. у справі, а також інших підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, які унеможливлювали б розгляд справи суддею та викликали необхідність його відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості поданої заяви про відвід судді, суд підкреслює, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини вказав, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Таким чином, заявницею ОСОБА_1 не подано суду жодного доказу, який би підтвердив упередженість або необ`єктивність судді Андрусіва І.М. при розгляді цивільної справи за її позовом до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності та ділової репутації.

Також не вказано й інших підстав, що можуть бути визнані будь-ким як пряма чи побічна заінтересованість судді в результаті розгляду справи, що може бути підставою для його відводу, не надано доказів і відомостей того, що суддя вчиняв незаконні дії під час розгляду справи, ігнорував законні вимоги сторони, створював перешкоди для реалізації процесуальних прав, нерівно ставився до сторін, нетактовно себе поводив, тощо, а незгода ОСОБА_1 із процесуальними діями головуючого судді під час розгляду справи, може бути зазначена у апеляційної скарги на рішення суду (в разі її подання).

За таких обставин суд вважає заявлений відвід необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями ст.ст. 36,37,39,40 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Андрусіва Ігора Михайловича від розгляду справи № 343/1480/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності та ділової репутації.

Розгляд справи проводити в тому ж складі суду.

Ухвала остаточна і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Роз`яснити, що заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: В.А.Тураш