Провадження № 2-з/466/110/23
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

25 жовтня 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Настасяк Б. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. Просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, що належить АТ «Таскомбанк», , загальною площею 86,30 кв. м.; заборонення державним реєстраторам, а також іншим суб`єктам, на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії з об`єктом нерухомого майна - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Заяву про забезпечення позову заявник мотивує тим, що нею готується позовна заява про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 55833442 від 21.12.2020, відповідачем в якому є АТ «Таскомбанк».

Зазначила, що їй належала на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка придбана в кредит та передана в іпотеку.

Право власності на вказану квартиру перейшло до АТ «Таскомбанк» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55833442 від 21.12.2020 щодо зміни власника квартири, типу власності, шляхом внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна згідно запису № 39826559 від 21.12.2020.

Вказане рішення реєстратора нею оскаржено у судовому порядку, однак рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11.11.2021 у справі № 466/3336/21 залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 17.10.2023 у задоволенні позову відмовлено.

В процесі розгляду справи встановлено, що перехід права власності відбувся, в тому числі на підставі Висновку про вартість майна від 17-19.11.2020, складеного ТзОВ «Вектор оцінки», згідно якого вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 51,3 кв. м, загальною площею 86,30 кв. м станом на 21.12.2020 становила 1118400 грн., що в еквіваленті по курсу 28,112 грн./дол. США становило 39783,72 дол. США, тобто 461 дол. США за м/кв.

Заявник зазначила, що нею готується позов з метою повторного звернення до суду за захистом порушених прав з іншими підставами позовних вимог, а також можливими уточненнями (змінами) щодо предмету позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 55833442 від 21.12.2020. При цьому, нею подано заяву в експерту установу щодо надання висновку судовим експертом щодо дійсної (ринкової) вартості взятого банком на баланс майна (квартири), яка не могла коштувати 460 дол. США за м/кв. Тому, на її думку, що вартість квартири не може вважатись малозначною.

У квартирі проживає заявник, двоє її неповнолітніх дітей та чоловік.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19.04.2021 у справі № 466/3280/21 задоволено її заяву про забезпечення позову у цивільній справі. Водночас, заходи забезпечення позову були скасовані судом апеляційної інстанції при завершенні перегляду рішення суду першої інстанції за заявою АТ «Таскомбанк».

Дана фінансова установа має намір відчуження майна на користь третіх осіб з меетою поповнення власних обігових коштів. Подальше відчуження спірного майна створюватиме додаткові перешкоди заявнику щодо відновлення своїх порушених прав, оскільки виникатиме потреба подання додаткових позовів, а також затрачання додаткових зусиль з метою повернення квартири у власність заявника.

З огляду на викладене, заявник просить заяву задовольнити та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачу, що унеможливить його відчуження третім особам.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що така заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову в забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається у письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Нормою ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2021 року у справі № 466/3336/21 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Таскомбанк», третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна про визнання незаконним та скасування: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55833442 від 21.12.2020 щодо зміни власника квартири, типу власності, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкту нерухомого майна та скасувати запис № 39826559 від 21.12.2020.

Постановою Львівського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 11 листопада 2021 року залишено без змін. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 19.04.2021 у даній справі. Постанова апеляційного суду набрала законної сили з дня її ухвалення.

Відповідно до ст.14 ЦПК України, судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Закон України „Про виконавче провадження визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Статтею 5 вказаного Закону перелічені обов`язки органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нормою ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що не підлягають доказуванню обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Таким чином, у суду відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, так як такі будуть спрямовані на перешкоджання виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Через те, що заява про забезпечення позову подана заявником до пред`явлення позову, суд позбавлений можливості встановити, що предметом спору між тими самими сторонами будуть інші підстави позовних вимог, на які посилатиметься в майбутньому заявник у позовній заяві.

Тому суд приходить висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», Законом України „Про виконавче провадження, ст. ст. ст. 14, 82, 149, 150, 151, 153, 247 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала Шевченківського районного суду м. Львова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в 15-денний строк з дня складання ухвали.

Суддя: П. Т. Едер