Справа № 694/860/23
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

за участі секретаря судового засідання Литвин Н.М.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 ), в інтересах якої діє представник адвокат Токар Ольга Михайлівна (адреса: вул. Зоряна 18, м. Ватутіне, Черкаська область, 20250, тел. НОМЕР_3 , E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 , засоби зв`язку не відомі), третя особа: служба у справах дітей (орган опіки та піклування) виконкому Ватутінської міської ради Черкаської області (, адреса: вул. Дружби, 8, м. Ватутіне, Черкаська область, 20251, тел. (04740) 6-33-83, e-mail: ) про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

04.04.2023 до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Разом з тим просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн. та за надання правової допомоги в сумі 8500 грн..

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 05 жовтня 2011 року, вона, ОСОБА_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 . Під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі у них з чоловіком народилась дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після народження дитини стосунки в сім`ї стали стрімко псуватись, тому, вона разом з донькою виїхала з спільного місця проживання за адресою і винайняла житло, де вони з ОСОБА_4 мешкають по даний час. 17.07.2020 року Звенигородським районним судом Черкаської області, шлюб між ними розірвано. Весь час, починаючи з їхнього розставання, дочка ОСОБА_4 повністю знаходиться на її утриманні. При цьому батько, відповідач по справі, взагалі ніякої участі в житті ОСОБА_4 не бере. З початку 2023 року, ОСОБА_2 , раптово вирішив розпочати спілкування з донькою в дуже специфічному виразі. Декілька разів прийшов до школи, де влаштував скандал, що йому не дають дитину. При цьому, він не брав до уваги, що триває навчальний процес (йдуть уроки), і дитину не бажано відволікати від занять. Відповідач телефонує ОСОБА_4 і звинувачує її у асоціальній поведінці, замість того, щоб розмовляти з донькою про її потреби, цікавитись її інтересами, тобто спілкуватись як з дитиною відповідного віку. ОСОБА_4 після такої поведінки, батька злякалась відмовилась проводити з ним час. Відповідач почав погрожувати, що відбере доньку і вона буде жити у нього. Крім того відповідач не надає коштів на утримання дитини. За таких обставин, з метою захистити інтереси своєї доньки, вона вважає за необхідне визначити місце проживання дитини разом зі нею, щоб уникнути ризиків неправомірної поведінки відповідача, який погрожує силою забрати дитину, що завдасть доньці додаткового стресу.

01.06.2023 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Держан В.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона просила відмовити у задоволенні позову та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати на правову допомогу в сумі 5250,00 грн. Мотивуючи це тим, що позивач не надав належних, достатніх і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які посилається у даному позові, зокрема, що між сторонами існує спір про місце проживання дитини. Так, за спільною домовленістю позивачки та відповідача , після розірвання шлюбу дочка - ОСОБА_4 залишилася проживати з матір`ю . За рішенням Звенигородського районного суду з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 розмірі 1/4 частини всіх видів доходів але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Вказаний виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні Звенигородського відділу ДВС. Крім того , за рішенням №138 від 20.04.2023 року Виконавчого комітету Ватутінської міської ради встановлено участь ОСОБА_5 у вихованні доньки ОСОБА_4 . Що також підтверджує відсутність існування між колишнім подружжям конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків обох батьків по відношенню до дитини та їх реалізації. Як на підставу своїх вимог про визначення місця проживання дитини позивач, посилається на існування між сторонами спору та наявність погроз про відібрання дитини від матері . При цьому позивач зазначає, що дитина як проживала так і проживає з матір`ю , так і жодних доказів того , що відповідач погрожував чи намагався вчинити дії які б свідчили про намір , що б дитина проживала з ним, не надає . Фактично тим самим зловживає своїми правами , подаючи завідомо безпідставний позов.

В свою чергу сторона відповідача заявляє , що дитина має бажання проживати з мамою, а тому батько не заперечував та не заперечує, щоб дитина проживала з позивачкою , ніяким чином право позивачки не порушено, спору щодо місця проживання дитини з матір`ю не існує. Позивачем не надано суду доказів наявності спору між нею та батьком дитини щодо місця проживання дитини. Підстави зазначені позивачем у позовній заяві являються надуманими та не підтвердженні жодними доказами. На підтвердження вказаного, стороною відповідача не заперечувався факт постійного проживання дитини сторін разом з матір`ю, а також відсутність будь-яких заперечень з боку батька дитини щодо й подальшого проживання її разом з матір`ю.

Також представником відповідача, адвокатом Держан В.В. заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, яке обґрунтовано наступним чином. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Надаючи оцінку наведеному в розрахунку наданих послуг з правничої допомоги від 2.04.2023 року, де викладено об`єм виконаних адвокатом робіт та витрачений ним на це час, варто зазначити, що витрачання на збирання доказів та виготовлення адвокатських запитів 3 год., є надмірним для фахівця в галузі права, враховуючи що справа не є складною, а розумний і реальний час, який був би витрачений на виготовлення адвокатських запитів з врахуванням складності справи, не повинен перевищувати загалом 30 хв., Також, приймаючи до уваги, що дана справа є незначної складності, а отже витрачання 4 год. на підготовку позовної заяви не є співмірним із складністю такої справи та виконаних адвокатом робіт, тому час на підготування позовної заяви не повинен перевищувати 1 години 30 хв .

Крім того, не вбачаю підстав для стягнення коштів в розмірі 1000 грн. за годину за завіряння копій та направлення матеріалів до суду , та витраченого часу з розрахунку 3 години на ті ж дії. Крім того, звертаю увагу суду , що розрахунок повної оплати був проведений значно раніше ніж підготовка позовної заяви , виготовлення копій та направлення матеріалів та задовго до самого обрахунку на підставі якого проводився оплата за надані послуги. З огляду на викладене, витрати в розмірі 8500 грн., які ніби то поніс позивач на професійну правничу допомогу в суді виступають неспівмірними із складністю цієї справи наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, підготовка цієї справи до розгляду в суді, складання процесуальних документів з додатками - не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, водночас, заявлена сума в розмірі 8500 грн. не підтверджена належними та допустимими доказами, в тому, сума витрат на правничу допомогу в розмірі 8500 грн., явно завищена та не підтверджена дійсною затратою часу адвокатом та відповідними документами, що свідчить про невідповідність понесених витрат критерію реальності, розумності, справедливості, в зв`язку з чим. Стягнення наведених витрат суперечить принципу розподілу таких витрат (Постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17).

01.06.2023 року відповідач ОСОБА_2 подав клопотання про закриття справи на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України - відсутній предмет спору, так як він не заперечує проти проживання малолітньої ОСОБА_3 разом з матір`ю.

08.06.2023 року через систему «Електронний суд» представником позивача ОСОБА_1 , адвокатом Токар О.М. було надано відповідь на відзив. В якому вона просила відмовить в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі та залишити без задоволення клопотання представника відповідача про зменшення судових витрат. Мотивуючи це тим, що стороною відповідача у справі надано відзив, де зазначено, що справа підлягає закриттю за відсутності предмету спору та недоведеності доказами позиції позивача. Зокрема, представник відповідача вказує, що ОСОБА_2 ніколи не заперечував щоб його донька мешкала разом з матір`ю, а сам, виконує свій батьківський обов`язок належно та відповідально шляхом: сплати аліментів. Твердження відповідача щодо відсутності спору між сторонами не відповідає реальним обставинам справи, та є способом уникнути цивільної відповідальності за вчинені ним психотравмуючої дії по відношенню до доньки. До початку 2023 року, відповідач взагалі не цікавився життям дитини, тому дівчинка безперешкодно мешкала разом зі своєю матір`ю і потреби у зверненні до суду з вимогами про визначення місця проживання дитини не виникало. Але починаючи з лютого-березня 2023 року, ОСОБА_2 зв`язався по телефону з позивачем та почав погрожувати забрати дитину до себе, якщо ОСОБА_1 не відмовиться від аліментів. Позивач відмовила у такій вимозі, після чого відповідач, декілька разів намагався забрати дитину під час навчання.

Стосовно клопотання про зменшення судових витрат, де представник відповідача вказує, що сума, сплачена позивачем своєму представнику адвокату Токар О.М., в розмірі 8500 грн., є завищеною, адвокатом витрачено забагато часу на підготовку справи, не враховано складність справи і взагалі, ОСОБА_1 могла б звернутись до іншого адвоката, необхідно відзначити наступне. До позовної заяви про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, долучено договір про надання послуг адвоката б/н від 12.03.2023р.» де, відповідно до п.2.1. вказано, що оплата послуг адвоката (гонорар) встановлюється за домовленістю сторін в розмірі обумовленому окремо та оформленному у вигляді пронумерованих додатків про проведений розрахунок, які є невід`ємною частиною договору. Також до матеріалів долучено додатки №1 та №2 про проведений розрахунок на загальну суму 8500 грн. Долучений до справи розрахунок оплати послуг адвоката у справі відображає затратність по часу під час якого адвокатом виконувалась робота по дорученню, та, на день подання позову становить 10000 грн., з врахуванням часу, що адвокат витрачає на участь в судових засіданнях така сума є ще вищою, ніж сплачена позивачем. Але, в даній справі, представник позивача не застосовує механізм погодинної оплати а гонорар між сторонами погоджений у фіксованому розмірі, тому зрозуміло, що грошові кошти були сплачені раніше ніж виготовлявся розрахунок оплати праці адвоката. Розрахунок оплати праці відображає витратність часу адвокатом лише для розуміння судом і сторонами, які дії були вчинені і скільки на такі дії витрачено годин, хоча для фіксованого гонорару це і не вимагається. при визначені у договорі про надання адвокатських послуг форми гонорару у твердій (фіксованій) сумі, то вона е незмінною в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, а витрати на правничу допомогу» у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

Щодо вказання у розрахунку наданому представником позивача вартості 1 години роботи в розмірі 1000 грн., яка визначена у розрахунку з метою надати розуміння обґрунтованості фіксованої суми гонорару, необхідно відзначити наступне, що законодавець не визначає критеріїв вартості роботи адвоката, посилається на власний розсуд адвоката при визначенні вартості його роботи, лише вказує на необхідність враховувати складність справи, досвід адвоката, критерій розумності тощо. Представник позивача у даній категорії справ вважає цілком розумним і обґрунтованим розмір оплати послуг виходячи з наступного розрахунку - 40% прожиткового мінімуму є орієнтовною вартістю години роботи. Станом на 01.01.2023 року встановлено прожитковий мінімум в розмірі 2589 грн., з яких 40%-1035,60 грн., тож 1000 гри. як середній критерій обґрунтованості години роботи адвоката в підтвердження сплаченої фіксованої суми гонорару в розмірі 8500 грн., є повністю таким, що відповідає судовій практиці в цій частині та нормам законодавства.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

04.04.2023 року на адресу суду надійшла вищевказана позовна заява.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2023 року справу передано для розгляду судді Федорець С.В.

Ухвалою судді від 05.04.2023 року відкрито провадження у справі, розгляду справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Справу призначено до судового розгляду на 13.04.2023 року.

11.04.2023 року від представника позивача адвоката Токар О.М. надійшла заява про відкладення справи.

12.04.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 27.04.2023 року.

Згідно Наказу №14-В, суддя Федорець С.В. перебуває у відпустці з 21.04.2023 року по 30.04.2023 року.

26.04.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 18.05.2023 року.

17.05.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява від начальника служби у справах дітей Ватутінської міської ради Надії Оришич про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

18.05.05.2023 року розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача ОСОБА_2 на 30.05.2023 року.

30.05.2023 року від представника позивача адвоката Токар О.М. надійшла заява про відкладення справи. Розгляд справи відкладено на 13.06.2023 року.

01.06.2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Держан В.В. надійшов відзив на позовну заяву разом з клопотанням про зменшення судових витрат та клопотанням про закриття справи.

08.06.2023 року через систему «Електронний суд» від представника позивача, адвоката Токар О.М. надійшла відповідь на відзив.

12.06.2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Держан В.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 04.07.2023 року.

Розпорядженням керівника апарату Звенигородського районного суду Черкаської області Сінькевича М.В. від 11.07.2023 року було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи згідно протоколу зборів суддів №11 від 10.07.2023 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2023 року головуючої обрано суддю Сакун Д.І.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.07.2023 року цивільну справу було прийнято до свого провадження. Призначено розгляд справи на 22.08.2023 року.

21.08.2023 року від представника позивача адвоката Токар О.М. надійшла заява про відкладення справи. Розгляд справи відкладено на 21.09.2023 року.

21.09.2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Держан В.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 17.10.2023 року.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав.

Сторони в судове засідання не з`явились. Звернулись до суду із заявами про розгляд справи без їх участі.

Разом з тим, від представника позивача адвоката Токар О.М. надійшла заява про задоволення позовних вимог в повному обсязі, за виключенням вимоги про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на оплату судового збору та витрат на правову допомогу, які вона просить залишити без розгляду, так як позивач не має наміру пред`являти їх до стягнення.

Крім того представником відповідача адвокатом Держан В.В. була надана заява в якій вона вказала, що заявлені позовні вимоги визнають та просить клопотання про закриття справи залишити без розгляду.

В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів.

Відповідно до ст.. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи.

У суді встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрували шлюб 05.10.2011 у виконавчому комітеті Юрківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 10.04.2013. Прізвище дружини, після реєстрації шлюбу, змінилося на - « ОСОБА_7 ».

Сторони згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_7 від 16.09.2013 року, виданого Юрківською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в Книзі реєстрації народжень 16.09.2013 року зроблено відповідний актовий запис за № 24. Батьками дитини записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 17 липня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно акту депутата Ватутінської міської ради Бебік Т.І. від 14.03.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 .

Як вбачається з довідки про вклад сім`ї від 14.03.2023 року № 77, виданої виконавчим комітетом Катеринопільської селищної ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має такий склад сім`ї- дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до довідки про доходи виданої головним бухгалтером ОСОБА_8 , ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_8 на посаді продавця.

З довідки виданої УПСЗН Ватітунської міської ради від 16.03.2023 року № 131 видно, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.

Відповідно до довідки від 20.03.2023 року № 01-26/53 виданої директором Ватутінського ліцею №2 ім.М.Ф.Ватутіна Ватутінської міської ради Черкаської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 навчається у 4-В класі Ватутінського ліцею № 2 ім. М.Ф. Вагутіна Ватугінської міської ради Черкаської області, проживає за адресою АДРЕСА_4 разом з матір`ю ОСОБА_1 . Дитина регулярно відвідує заняття в різних формах навчання, завжди охайна, доглянута. Батько учениці ОСОБА_2 , зі слів класного керівника ОСОБА_9 , за період навчання доньки, ліцей не відвідував. Вперше у 4 класі поцікавився успіхами дитини 13.03.2023, з того часу підтримує зв`язок в телефонному режимі. Мати ОСОБА_1 забезпечує усім шкільним приладдям необхідним для розвитку та навчання дитини. Завжди цікавиться справами та навчанням доньки. Активно бере участь у класних заходах, завжди відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок з класним керівником та постійно консультується з питань навчання дитини.

Як вбачається з акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю створено належні умови. У дитини є окреме спаль місце, учнівський куточок, у достатній кількості одяг, взуття, засоби гігієни, продукти харчування. Першочергові потреби дівчинки забезпечуються у повній мірі. Між ОСОБА_4 та її матір`ю ОСОБА_10 доброзичливі, приязні стосунки. Подальше проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 доцільне з матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Шлюб між подружжям було розірвано. З часу припинення спільного проживання з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 одноосібно опікується донькою, забезпечує її потреби, створила умови для проживання, навчання та розвитку здібностей. ОСОБА_2 життям доньки не цікавився, участі у вихованні не приймав до початку 2023 року. Питання його участі у вихованні доньки ОСОБА_4 було розглянуто за його заявою на засіданні Комісії у квітні місяці та рішенням виконавчого комітету Ватутінської міської ради від 20.04.2023 року №138 визначено способи його участі у вихованні дитини та графік побачень. Мати жодним чином не перешкоджає спілкуванню доньки ОСОБА_4 з батьком, однак прихід батька до дитини супроводжується сварками, з`ясуванням стосунків, викликами поліції, внаслідок чого дівчинка категорично відмовилась йти з батьком під час його візиту 23.04.2023. Наразі стосунки між колишнім подружжям напружені. ОСОБА_2 поінформований про те, що ОСОБА_1 звернулась до суду з приводу визначення місця проживання доньки ОСОБА_4 та про розгляд питання на засіданні Комісії. Однак, повідомив, що у зв`язку з сімейними обставинами не зможе взяти участь в засіданні і свою позицію з порушеного питання надасть суду. Під час розгляду питання було використано документи щодо обстеження умов проживання ОСОБА_2 та оцінки потреб його сім`ї, які готувались для розгляду його заяви на засідання Комісії у квітні 2023 року. Відповідно до висновків вказаних документів ОСОБА_2 проживає в будинку, який належить його батькові ОСОБА_11 , має задовільні умови проживання, спроможний виконувати обов`язки щодо виховання дитини. ОСОБА_1 повідомляє, що спроможна забезпечити належні умови проживання, утримання та виховання доньки ОСОБА_4 , що підтверджує необхідними документами. ОСОБА_1 працює продавцем у ФОП ОСОБА_8 , отримує щомісячно заробітну плату у розмірі 6 700 грн. Також перебуває на обліку УПСЗН Ватутінської міської ради, отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі 1283 грн. ОСОБА_1 проживає у найманій однокімнатній квартирі площею 31 кв.м. на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку, дитина має окреме спальне місце, облаштовано навчальний куточок, місце для збереження одягу та особистих речей. Умови проживання дитини задовільні. Під час бесіди ОСОБА_4 пояснила, що бажає і надалі проживати з мамою. ОСОБА_1 достатню увагу приділяє навчанню ОСОБА_4 та її зайнятості в позаурочний час. Згідно з довідкою Ватутінського ліцею №2 ОСОБА_4 навчається у 4-му класі, позитивно характеризується за місцем навчання. Мати забезпечує ОСОБА_4 необхідним шкільним приладдям, цікавиться шкільними справами та успіхами доньки, завжди відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок з класним керівником, консультується з питань навчання дитини. Зі слів класного керівника батько ОСОБА_4 вперше поцікавився успіхами доньки у березні 2023 року. ОСОБА_4 також навчається у КЗ "Ватутінська мистецька школа Ватутінської міської ради Черкаської області" на відділі народних інструментів по класу "бандура", зарекомендувала себе як старанна учениця. На заняття приходить у супроводі мами. Відповідно до довідки КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Ватутіне" ОСОБА_12 перебуває на обліку закладу охорони здоров`я з народження, медичні обстеження, щеплення та медогляди проходить з мамою. Враховуючи вищевикладене, керуючись найкращими інтересами ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , орган опіки та піклування Ватутінської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 р.н. з матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків..

Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч. 4).

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що в тому разі, якщо батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або, у відповідних випадках, законні опікуни, - несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують право дитини не розлучатися з обома батьками усупереч їх бажанню, за винятком випадків, якщо в разі компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно ухвалити рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що вирішують питання соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 161 СК України вбачається висновок, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 року (заява №2091/13) ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по -перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язок із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по - друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному , спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року по справі №402/428/16- ц Верховний Суд зазначив, що законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Також у вказані постанові Верховний Суд відступив від висновків Верховного Суду України висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі №6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі №6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна , крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена з матір`ю. Велика Палати Верховного Суду зазначила, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем визнано позовні вимоги, сторони дійшли згоди щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матір`ю ОСОБА_1 , що відповідає якнайкращим інтересам дитини, якою створені належні умови для дитини, через що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини задовольняються.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки представником позивача адвокатом Токар О.М. подано заяву про залишення без розгляду вимог про стягнення судових витрат, то такі витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 12, 42, 77-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 19, 141, 157, 160, 161 СК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 ), в інтересах якої діє представник адвокат Токар Ольга Михайлівна (адреса: вул. Зоряна 18, м. Ватутіне, Черкаська область, 20250, тел. НОМЕР_3 , E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 , засоби зв`язку не відомі), третя особа: служба у справах дітей (орган опіки та піклування) виконкому Ватутінської міської ради Черкаської області (, адреса: вул. Дружби, 8, м. Ватутіне, Черкаська область, 20251, тел. (04740) 6-33-83, e-mail: ) про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю - задоволити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлено 17.10.2023 року.

Суддя Д.І.Сакун