Справа № 2-440/10
Провадження № 6/201/581/2023
У Х В А Л А

24 жовтня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Ткаченко Н.В., розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України,

В С Т А Н О В И В:

20.10.2023р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою у справі визначена суддя Ткаченко Н.В., якій справа передана 23.10.2023р.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 441 ЦПК України, розгляд подання проводиться в порядку, визначеному ст.153 ЦПК України для розгляду заяви про забезпечення позову.

Ознайомившись із поданням, суд вважає за необхідне в його задоволенні відмовити, з наступних підстав.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Частиною 4 ст. 441 ЦПК України визначено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Місцем виконання в даному випадку є відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місце проживання боржника, вказане у виконавчому листі АДРЕСА_1 .

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 06.03.2022р. № 1/0/9-22, змінено територіальну підсудність судових справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області на Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Розділом XIІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. з подальшими змінами та доповненнями передбачено, що подання має обов`язково містити: найменування суду, до якого надсилається подання; відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, орган (посадова особа), який (яка) видав(ла) виконавчий документ, резолютивна частина рішення, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження, дата відкриття виконавчого провадження тощо); прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) боржника - фізичної особи, дату народження (число, місяць та рік); громадянство боржника - фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію і номер паспорта боржника - фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відмітку у паспорті; інформацію про перетинання боржником державного кордону України; обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань; резолютивну частину подання.

До подання додаються копії виконавчого документа (паперові копії виконавчого документа, виданого у формі електронного документа), постанови про відкриття виконавчого провадження, а також за необхідності копії інших документів.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в у приватного виконавця Донецької області Матвійчук Н.Є. перебуває виконавче провадження № 65331623, відкрите за виконавчим листом № 2-440/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» заборгованості за кредитним договором № 0192/08-15-N від 20.05.209р. у розмірі 818 298грн. 13коп.

Згідно інформаційної довідки від 22.05.2023р. приватний нотаріус Матвійчук Н.Є. змінила виконавчий округ з Донецької області на Одеську область.

Постановами приватного виконавця від 05.05.2021р. було відкрито виконавче провадження № 65331623 та накладений арешт на кошти боржника, та постанова для виконання направлена до АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк», АТ «ОКСІ Банк», АТ «ТАСкомбанк», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «ПроКредитБанк».

Супровідним листом від 05.05.2021р. на адресу боржника, стягувача та вищевказаних банківських установ направлено постанову про накладення арешту на кошти боржника.

Доказів фактичного надіслання на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням (ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження») суду не надано (квитанції про направлення, поштового повідомлення, тощо).

Приватним виконавцем надана копія виклику від 05.05.2021р., адресована ОСОБА_1 , з вимогою з`явитися 27.05.2021р. та надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документу, достовірні відомості про доходе та інш. Разом з тим, доказів надіслання цієї вимоги боржнику поштовим відправленням суду не надано.

17.05.2021р. приватним виконавцем прийнята постанова про арешт коштів боржника, яка згідно супровідного листа від 17.05.2021р. надіслана для виконання боржнику, стягувачу, АТ «ПУМБ», АТ «Ощадбанк».

19.05.2021р. приватним виконавцем ухвалена постанова про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно боржника, а 23.12.2021р. постанова про арешт коштів боржника.

23.12.2021р. приватним виконавцем складений виклик боржника, в якому зобов`язано його з`явитися до приватного виконавця на 27.01.2022р. та надати вказані у виклику документи (доказів надіслання цієї вимоги боржнику поштовим відправленням суду не надано).

21.01.2022р. приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. була отримана інформація про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 , яка є відмінною від адреси, що вказана у виконавчому документі.

17.02.2022р. приватним виконавцем складена вимога, адресована боржнику щодо необхідності бути присутнім 31.03.2022р. під час проведення приватним виконавцем опису та арешту майна боржника у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 (доказів отримання даної вимоги суду не надано).

27.05.2021р., 27.01.2022р., 31.01.2022р. приватним виконавцем складені акти про те, що на виклики надіслані боржнику за адресою: АДРЕСА_1 він не з`явився, не надав витребуваної приватним виконавцем інформації та не забезпечив доступ до приміщення задля проведення опису та арешту майна боржника.

Разом з тим, слід зазначити, що з 21.01.2022р. приватний виконавець була обізнана про зареєстроване місце проживання боржника, проте вимоги від 27.01.2022р. та 31.01.2022р. щодо явки та надання інформації, яка вказана у викликах, надсилалися не за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) боржника.

З 29.03.2023р. приватний виконавець обізнана про зміну місця проживання боржника та реєстрацію його, як ВПО у Закарпатській області, що підтверджується копією листа Національної Соціальної сервісної служби України № 0000-030102-5/10357-2023/13005.

29.03.2023р., 08.05.2023р., 17.07.2023р. виклик боржника здійснювався приватним виконавцем за місцем реєстрації боржника як ВПО та згідно актів, останній не з`явився та не надав витребувані документи.

Останні три виклики, згідно наданих приватним виконавцем доказів, вручені боржникові, що підтверджується квитанціями про направлення та роздруківкою інформації в мережі Інтернет з сайту Укрпошта.

Згідно наданих приватним виконавцем доказів, за даними державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону, боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.09.2023р. здійснив перетин кордону на в`їзд та виїзд.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідач є власником двох об`єктів нерухомості, що знаходяться у м. Маріуполі Донецької області.

В своєму поданні, приватний виконавець Матвійчук Н.Є. посилається на те, що боржник рішення до теперішнього часу не виконав та ухиляється від його виконання.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Таким чином, право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Верховний Суд України в узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України зазначив, що словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови свідомого невиконання боржником зазначених обов`язків, тобто боржник має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

На думку Верховного Суду, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

З наявних в матеріалах справи доказів не вбачається, що боржником було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження № 65331623 від 05.05.2021р. Окрім того, з 21.01.2022р. приватний виконавець була обізнана про зареєстроване місце проживання боржника, проте вимоги від 27.01.2022р. та 31.01.2022р. щодо явки та надання інформації, вказаної у викликах, надсилалися не за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) боржника.

Крім того, з наявних у справі доказів не вбачається, що боржник обізнаний про відкриття виконавчого провадження та свідомо не виконує рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області.

Варто зазначити, що ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена можливість залучення приватним виконавцем іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих процесуальних дій.

Проте, приватним виконавцем Матвійчук Н.Є., місцезнаходження якої зареєстровано в м. Одеса, не вчинено дій щодо укладення договору про уповноваження на вчинення окремих процесуальних дій (виклику боржника, вручення постанови про відкриття виконавчого провадження, вимоги про надання інформації про майновий стан, відібрання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, тощо) іншому приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області, де боржник, як ВПО зареєстрований.

Оскільки будь-яких доказів навмисного, свідомого ухилення боржника від виконання рішення суду приватним виконавцем не надано, і сам по собі факт невиконання зобов`язань боржником, не може бути аргументом для обмеження його виїзду за кордон, відсутні підстави для обмеження боржника у праві виїзду за межі України, отже в задоволенні подання слід відмовити.

Відмовляючи в задоволенні подання, також враховано, що аналогічне питання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у виїзді за межі України вже розглядалося Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська (суддя Батманова В.В. справа № 2-440/10, провадження №6-201/462/2023), ухвалою суду від 09.10.2023р. відмовлено в задоволенні подання і дана ухвала за даними АСДС суду станом на 23.10.2023р. (включно) не оскаржувалась приватним виконавцем.

На підставі викладеного, керуючись Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 2832/5 від 29.09.2016р. з подальшими змінами), ст. ст. 153, 260, 353, 441 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.