Провадження № 2/638/836/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Межирицької В.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги спадкування, визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

27.07.2023 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказує, що з листопада 2011 року позивач ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Позивач та ОСОБА_5 вели спільне господарство, здійснювали витрати на його ремонт, підтримували один одного, разом відпочивали, проводили дозвілля, піклувались один про одного, здійснювали спільний покупки та мали спільний бюджет. Таким чином, між ними склались відносини притаманні сім`ї. Ні позивач, ні померлий ОСОБА_5 у період спільного проживання у зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебували. Факт проживання позивача з ОСОБА_5 з листопада 2011 по ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою АДРЕСА_1 підтверджується заявою ОСОБА_6 , показаннями свідків ОСОБА_7 , договором замовлення на організацію та проведення поховання, листками непрацездатності, медичними деклараціями, квитанціями на оплату телекомунікаційних послуг, спільними фотографіями, а також вказані обставини можуть підтвердити свідки. Крім того, позивач оформляла на себе кредитні договори на покупку побутової техніки для спільних потреб зі спадкодавцем. Позивач та відповідач орендували квартиру, а згодом у 2014 році придбали квартиру за спільні кошти у власність та зареєстрували право власності на ОСОБА_5 квартира була придбана за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Половину коштів сплатила позивач, з яких часиина особисті кошти позивача, частина особисті кошти батька позивача, 15000 доларів США позивач взяла у боргу у подруги. Таким чином, квартира є спільною власністю. У встановлений шестимісячний строк позивач звернулась до Першої нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 оскільки тривалий час проживала разом з ним однією сім`єю. Державним нотаріусом прийнято заяву про прийняття спадщини та роз`яснено, що у видачі свідоцтва буде відмовлено, оскільки заявником не підтверджено родинні стосунки зі спадкодавцем. ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані, мав ряд захворювань, весь час ОСОБА_1 перебувала поруч з хворим ОСОБА_5 . Відповідач у справі ОСОБА_3 , син померлого, батька майже не відвідував у лікарнях, не надав матеріальну допомогу у його лікуванні та забезпечені, ніяким чином не телефонував, щоб запитами про стан здоров`я власного батька. Весь час ОСОБА_5 , опікувалась ОСОБА_1 . Також позивач протягом всього періоду проживання разом із спадкодавцем купувала продукти, готувала їжу, купувала необхідні ліки, оплачувала комунальні послуги тощо. Пенсії ОСОБА_5 не вистачало на оплату усіх необхідних потреб. Позивач постійно прибирала у квартирі, готувала їжу, мила посуд, прала речі, оскільки все це у період їхнього спільного проживання через незадовільний стан здоров`я самостійно ОСОБА_5 здійснювати був неспроможний. Позивач опікувалась над померлим ОСОБА_5 протягом всього часу їх спільного проживання та у періоди особливого погіршення стану здоров`я у 2016-2020 роки. У зв`язку з чим ОСОБА_1 просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з листопада 2011 до дня смерті. Визнати квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісної власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , як майно придбане за спільні кошти, у період проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Визнати ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири як на частку у спільному майні. Змінити черговість одержання права на спадкування та надати ОСОБА_1 право на спадкування разом із спадкодавцем першої черги ОСОБА_3 спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 квартири у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 (том 1 а.с. 1-11).

18.10.2021 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито загальне провадження у справі (том 2 а.с. 107).

12.11.2021 відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позов, в якому зазначено, що проти позову заперечує. Він є рідним сином померлого ОСОБА_5 . Після смерті батька відкрилась спадщина, на належну йому на праві власності квартиру. За життя ОСОБА_5 заповіту не залишив. Син померлого є спадкоємцем першої черги, у встановленому законом порядку звернувся до Першої Харківської міської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого батька. Його дід, батько батька ОСОБА_8 , звернувся до нотконтори з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь онука ОСОБА_3 позивачем не надано доказів на підтвердження факту проживання її та ОСОБА_5 , не надано доказів факту придбання спірної квартири у спільну власності позивача та батька за спільні кошти, не наданого беззаперечних доказів на підтвердження фактичного проживання позивача та ОСОБА_5 надані позивачем докази не доводять як спільного проживання позивача з ОСОБА_5 так і факту спільного придбання квартири. ОСОБА_5 була придбана квартира на підставі договору купівлі - продажу. У зазначеному договорі купівлі продажу зазначено, що ОСОБА_5 підтверджує факт свого неперебування у зареєстрованому шлюбі та відсутності фактичних шлюбних відносинах, про що нотаріусу надана відповідна заява. Позовна заява не містить доказів які підтверджують наявність спільного бюджету у померлого та позивача. У зв`язку з чим відповідач просив відмовити у задоволені позову (том 2 а.с. 114-121).

23.11.2021 позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що зазначені у відзиві доводи є необґрунтованими та не відповідають дійсності, не можуть бути враховані судом. Факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 підтверджується наданим разом з позовною заявою поясненнями свідками, листками непрацездатності, даними медичних декларацій, квитанціями, кредитними договорами, спільними фотографіями, медичними довідками померлого, копіями чеків. Окрім того, наявні відомості, що позивач та ОСОБА_5 не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншими особами, заявою сестри позивача, договорами замовлення, листками непрацездатності та ін. докази, які подавались до суду, але подаються разом з відповіддю, нотаріально завірені показання свідка ОСОБА_7 , нотаріально завірені показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 позивачем заявлено клопотання про виклик та допит свідків. Окрім того, факт проживання позивача разом з ОСОБА_5 у період з листопада 2011 до часу його смерті та те, що між ними були стосунки притаманні подружжю може бути підтверджено інформацією з Єврейського культурного центру «Бейт-Дан» щодо членства позивача та ОСОБА_5 у ньому, відвідування заходів, поїздок, організованих центром, копіями дисконтних карток магазину «Клас» та соціальної аптеки «Фішка», які зареєстровані на ім`я позивача ОСОБА_1 , що свідчить про те, що вона купувала продукти та ліки поруч з місцем її фактичного проживання разом з померлим ОСОБА_5 , копією міжнародного ветеринарного паспорта, копією довідки ветеринарної клініки, копією чеків та ін. Про обставини сімейного життя позивача та спадкодавця підтверджують роздруківки переписки у застосунках (том 2 а.с.137-153).

16.12.2022 відповідачем ОСОБА_3 подане клопотання про застосування строку позовної давності, яке обґрунтоване тим, що позов ОСОБА_1 вважає необґрунтованим, але якщо суд визнає, що її право порушене, просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності. При укладені договору купівлі - продажу квартири ОСОБА_5 не вважав, що ця квартира була придбана на спільні кошти у фактичних шлюбних відносинах. В свою чергу ОСОБА_1 повинна була одразу довідатись про порушення її прав. При таких обставинах ОСОБА_1 мала вважати, що її право як учасника спільної власності на нерухомість було порушено, звернутись до суду (том 5 а.с.21-22).

06.04.2023 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 , у судовому засіданні у режимі відеоконференції, підтримала позов, просила задовольнити, зазначила, що з ОСОБА_5 перебувала у фактичних шлюбних відносинах під час яких була придбана спірна квартира. Договір купівлі-продажу було укладено саме ОСОБА_5 оскільки він був головою родини, тому і було вирішено питання щодо оформлення квартири саме на ОСОБА_5 .

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Задерей О.В. у судовому засіданні у режимі відеоконференції, підтримав позов, просив задовольнити, з підстав, викладених у ньому та відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, з підстав, викладених у відзиві. Зазначив, що його батько не перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 , квартира була придбана ним особисто, за його власні кошти, звернув увагу, що у договорі купівлі- продажу батьком було чітко вказано, що у шлюбі та у фактичних шлюб не перебуває.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволені, зазначив, що доказів перебування ОСОБА_1 у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 матеріали справи не містять. Окрім того, зазначив, що уразі, якщо суд вирішить, що права ОСОБА_1 порушені - відмовити у задоволені позову, у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Представник третьої особи - Першої Харківської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не прибув, про день, час та місце судового розгляду був повіджомлений належним чином, надав суду заяву щодо розгляду цивільної справи за його відсутності (т. 6, а.с. 80), а тому суд вважав за можливе розглянути справи за його відсутності.

За клопотанням позивача у судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні зазначив, що знає ОСОБА_16 зі школи, померлого ОСОБА_5 знає з 2011 року. З ними спілкувався у Єврейському культурному центрі. ОСОБА_16 познайомила його з ОСОБА_5 , він (свідок) привозив речі на АДРЕСА_3 доньці ОСОБА_17 , виходив ОСОБА_5 та допомагав заносити речі, у самій квартирі він не був, був тільки на порозі. ОСОБА_5 , приходив у Єврейський центр, ОСОБА_16 звала його як чоловіка, вони постійно спілкувались, ОСОБА_5 постійно її при зустрічі цілував. ОСОБА_16 та ОСОБА_5 не казали про своє спільне проживання. ОСОБА_16 називала ОСОБА_5 « ОСОБА_18 ». Він (свідок) проводив сценічні вистави. ОСОБА_16 мешкала поруч з ним, на АДРЕСА_3 , з 2008 року по 2011 рік. ОСОБА_5 , з`явився у клубі приблизно у 2012-2013 р.р., точно не пам`ятає. Відповідача у справі не знає.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 знає приблизно 20 років. Відповідача не знає. ОСОБА_5 знає з 2011 року. З 2012-2013 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 жили разом, як чоловік та дружина, він (свідок) бувала у них у гостях, вони мешкали по АДРЕСА_3 , спочатку квартиру винаймали, а потім її купили, хто саме давав грошові кошти на квартиру не знає. Коли бувала у гостях відповідача у квартирі не бачила. У ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було спільне господарство, вони жили як чоловік та дружина, піклувались один про одного. ОСОБА_17 піклувалась про ОСОБА_5 . На похованні ОСОБА_5 вона (свідок) не була. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не були у зареєстрованому шлюбі, разом ходили до клубу, брали участь у всіляких заходах, у низ були романтичні стосунки, вони кохали один одного. ОСОБА_5 страждав на захворювання, але помер несподівано. У квартирі ОСОБА_5 були речі ОСОБА_1 , у неї є інша квартира, власником якої вона є. У клубі ОСОБА_5 був з 2012 року.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 знає 25 років, вони подруги. Відповідача бачила на похованні ОСОБА_5 , до цього жодного разу його не бачила. ОСОБА_20 знала з 2012 року. ОСОБА_1 жила з ОСОБА_5 з 2011 року, вони мешкали по АДРЕСА_4 , спочатку орендували квартиру, потім її купили. ОСОБА_1 кошти на квартиру давав її батько та подруга ОСОБА_21 -15000 доларів США. При передачі коштів вона (свідок) присутня не була, про це їй відомо зі слів ОСОБА_1 . На кого була оформлена квартира не знає, при укладенні договору купівлі- продажу присутня не була, вони казали, що придбали квартиру. У ОСОБА_1 є своя квартира. У купленій квартирі була часто. ОСОБА_1 купувала у квартиру побутову техніку. На похованні ОСОБА_5 бачила відповідача, з ним не спілкувалась. ОСОБА_1 на теперішній час мешкає у Німеччині. Раніше разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проводили час, у них було спільне господарство, вона (свідок) їх сприймала як чоловіка та дружину, у них були романтичні стосунки. Вони піклувались один про одного. ОСОБА_1 приносила їжу ОСОБА_5 , коли він перебував у лікарні, купувала ліки. Коли померла матір ОСОБА_1 вона (свідок) була присутня на похованні, також там був присутній ОСОБА_5 . Вона (свідок) бувала у гостях ОСОБА_1 та ОСОБА_5 рази по два на місяць. Чому ОСОБА_1 купувала у квартиру все на свої кошти вона не знає, хто сплачував комунальні послуги також не знає.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 знає біля 18 років, вони подруги. Відповідача бачила на похованні ОСОБА_5 . ОСОБА_5 знає з 2012 року, з ним познайомила ОСОБА_1 та представила його як чоловіка, але без реєстрації шлюбу. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 жили разом по АДРЕСА_4 , вони там мешкали з 2012 року. Вона (свідок) бувала у них у гостях два-три рази на місць. У ОСОБА_1 є квартира, вони її здавали в оренду. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 жили разом як сім`я, вона (свідок) це бачила та вирішила, що у них добрі стосунки. При купівлі квартири присутня не була. Гроші у сумі 15000 доларів США для купівлі квартири вона (свідок) займала ОСОБА_1 . До теперішнього часу ОСОБА_1 не повернула кошти, оскільки у неї їх немає та її чоловік хворів. Гроші надавала не під розписку. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 казали, що придбали квартиру для себе. У квартирі були речі ОСОБА_1 . У ОСОБА_5 та ОСОБА_1 був спільний бюджет, вони разом заробляли гроші та витрачали їх для сім`ї. ОСОБА_1 виконувала домашню роботу та піклувалась про ОСОБА_5 , коли він був у лікарні.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 знає з 2005 року, стосунки у них нормальні, але не близькі подруги, познайомились у клубі. ОСОБА_5 знає з 2012, з ним спілкувалась у клубі, його привела туди ОСОБА_1 та сказала, що це її чоловік, проте вони не у шлюбі. З ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спілкувались у клубі, дома у них не була ніколи, часто були у клубі. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 жили разом на Павловому Полі, де саме не знає, у чиїй квартири також не знає. ОСОБА_1 казала, що у квартирі роблять ремонт. У ОСОБА_1 на Кінному ринку є квартира. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спілкувались у клубі, стосунки у них були як у пари.

Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 знає приблизно з 2006 року, стосунки нормальні, познайомились у клубі. Відповідача не знає. ОСОБА_24 знала приблизно з 2012 року, познайомились у клубі, його привела ОСОБА_1 . До клубу ходили два рази на тиждень, дома у них не була, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 орендували квартиру у центрі міста, де саме не знає, потім вони купили квартиру, про це казала ОСОБА_1 . Хто придбав квартиру, при яких обставинах, за які кошти та на кого оформлена вона (свідок) не знає. Стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були гарні, вони обіймались, тому вона (свідок) вирішили, що вони живуть як чоловік та дружина. Вона (свідок) бачила як ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , купували разом продукти. У квартирі ОСОБА_1 мешкає її син.

Свідок ОСОБА_25 у судовому зазначила, що ОСОБА_1 її матір, стосунки у них нормальні. Відповідача не знає, вперше побачила його на похованні. ОСОБА_5 знає з 2012 року, з ним познайомила мати. До 2012 року ОСОБА_1 жила з нею (свідком). Квартира належить їй, свідку, матері та діду. З ОСОБА_5 познайомилась під час святкування дня народження матері, на той час вони вже разом жили приблизно рік. Мешкали на орендованій квартирі, хто саме її орендував та хто сплачував за оренду вона не знає. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мешкали без реєстрації шлюбу, але однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Дома у матері бувала раз на місць, вони жили вдвох. Потім купили квартиру, при укладенні договору купівлі- продажу квартири вона (свідок) присутня не була, на чиє ім`я була придбана квартира вона не знає. Частково кошти на квартиру давав дід (батько ОСОБА_1 ) та подруга матері, у якій сумі вона не знає, так як не цікавилась цим питанням. Чи вистачило коштів на квартиру не знає, скільки грошей давав ОСОБА_5 також не знає. Вона (свідок) бачила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 разом живуть з цього і зробила висновок, що вони придбали квартиру для себе. За спільні кошти купували побутову техніку.

За клопотанням відповідача у судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 знає з моменту поховання ОСОБА_3 . Відповідача ОСОБА_3 знає з народження, так як це її син. Померлий ОСОБА_5 колишній чоловік, шлюб розірвано у 2002 році, у шлюбі були з 2000 року по 2002 рік. З 2002 року жили окремо, ОСОБА_5 жив у м. Харкові, а вона з сином у м. Люботин, ОСОБА_27 постійно приїздив до них та спілкувався з сином, проводив з ним час. З колишнім чоловіком залишись нормальні стосунки. Після розірвання шлюбу ОСОБА_27 винаймав житло у м. Харкові, зареєстрований був у гуртожитку, він часто змінював квартири. У ОСОБА_28 були кошти на придбання квартири, він заробляв. З ким він спілкувався з жінок не знає, казав, що хоче відновити родину, але до хвороби сильно вживав алкогольні напої та вона (свідок) не хотіла з ним жити. Потім вона дізналась, що ОСОБА_27 придбав квартиру, він казав, що залишить квартиру сину. У квартирі вона була разі п`ять - шість, ОСОБА_27 там жив, жіночих речей там не бачила. У 2019 році бачила, що у квартирі з`явились меблі. ОСОБА_27 хворів, але постійного догляду не потребував, він самостійно переміщався, їздив містом, але він байдуже ставився до свого здоров`я. ОСОБА_27 був жадібним, не хотів витрачати кошти, а тому жив на орендованій квартирі. До самої смерті стороннього догляду не потребував, але бував у лікарні. Десь за рік до смерті бачила ОСОБА_28 , він зберігав у неї гроші, скільки вона не дивилась. Гроші залишав у неї, так як інколи від`їздив. За ті кошти придбав квартиру. На похованні ОСОБА_28 вона розмовляла з ОСОБА_17 , їй сказали, що вона допомагала ОСОБА_29 , але не казали що вони співмешканці, ОСОБА_17 про це також не казала.

Свідок ОСОБА_30 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не знає. Відповідача ОСОБА_3 знає, він його похресник. ОСОБА_5 знає з 1993 року, це приятель. У старій квартирі, де мешкав ОСОБА_27 він не бував, спілкували на роботі. ОСОБА_27 розповідав, що придбав квартиру у 2014 році та планував її залишити сину. ОСОБА_27 не розповідав про своє особисте життя, не казав, що у нього є співмешканка. Спілкувались з ОСОБА_31 раз на місць, більше спілкувались з приводу його здоров`я. Чи відвідував ОСОБА_32 центр не знає. Стороннього догляду ОСОБА_27 не потребував, але хворів, лікувався у лікарні. Квартиру придбав за свої кошти, які тривалий час накопичував. ОСОБА_27 все розповідав про своє життя, але ніколи не казав, що у нього є жінка. Раніше ОСОБА_27 зловживав алкогольними напоями, тому і шлюбу у нього розпався. ОСОБА_27 запрошував приїхати в гості до квартири, але у нього (свідка) не було на це часу. Разом з ОСОБА_31 не відпочивали. У ОСОБА_28 було хворе серце, він разів чотири лікувався у лікарні. ОСОБА_27 розповідав, що лікування коштовне, він був дуже жадібним до грошей. У 2012 році ОСОБА_27 просив взяти у нього кошти на зберігання, скільки не казав, він (свідок) відмовив та він дав гроші на зберігання колишній дружині.

Свідок ОСОБА_33 у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 не знає, ОСОБА_3 знає, це похресник. ОСОБА_5 це її кум. З 1999 року з ОСОБА_31 разом працювали, стосунки були дружні. Після того як ОСОБА_27 розірвав шлюб розповідав, що жінки у нього немає. Він мешкав на орендованій квартирі, вона в ній була у 2012 році. ОСОБА_27 хворів. У 2012 році речей у квартирі не було, там все було пусто. Потім вона (свідок) привезла ОСОБА_29 кошти, які він зберігав у ОСОБА_34 . Грошей вона не бачила, скільки було грошей також не знає. У квартирі жіночих речей не бачила, ОСОБА_27 казав, що у нього нікого немає та запропонував колишній дружині переїхати до нього, чому родина не возз`єдналась вона не знає. Чи мешкав ОСОБА_35 з батьком не знає, але спілкувався часто.

На питання суду свідок зазначила, що не знає за які кошти була придбана квартира, ОСОБА_27 розповідав, що кошти на квартиру у нього є та він її хоче залишити сину. ОСОБА_27 зловживав спиртним напоями, через що і розпалась сім`я.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_26 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_24 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №21252 (том 1, а.с. 27).

За життя ОСОБА_5 була придбана квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі- продажу, укладений ОСОБА_39 , як продавцем, та ОСОБА_5 , як покупцем. Договір купівлі- продажу посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Маслак Н.В., зареєстровано в реєстрі за №1536 (том 1 а.с. 24).

Вважаючи себе спадкоємицею ОСОБА_1 звернулась до Першої Харківської міської державної контори з заявою про прийняття спадщини (том а.с. 133)

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначила, що з померлим ОСОБА_5 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з листопада 2011 до дня його смерті.

За приписами частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Верховний Суд у постанові від 14.03.2019 у справі № 320/4964/17 (провадження № 61-42073ск18) зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають.

Пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому у статті 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19.10.2000 із змінами та доповненнями, згідно якої домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків, або бути і в тих, і в інших стосунках. Домогосподарство може складатися з однієї особи.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, позивачем надано лікарське свідоцтво про смерть №1698 ОСОБА_5 , договір купівлі - продажу квартири, договір - замовлення на організацію поховання, заяви головному лікарю Харківської міської поліклініки №26, копії світлин, на яких зображені ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_5 як разом так окремо один від одного. (том 1 а.с. 23-54).

Разом з тим, факт спільного відпочинку, спільна присутність на святкуванні свят, придбання один одному речей, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між останніми склались та мали місце протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2019, справа № 552/6659/16-ц, провадження № 61-36768св18.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.06.2019 у справі № 761/38043/17, провадження № 61-47739 св 18.

На підтвердження факту проживання однією сім`єю з відповідачем позивач надала довідку АТ «ПриватБанк». З зазначеної довідки вбачається, що ОСОБА_1 заборгованості по кредитним договорам не має, за одним кредитом наявний залишок у сумі 267,96 грн. Окрім того, в цій же довідці зазначено, що кредитні договори оформлювались для купівлі холодильника, мультиварки, плити комбінованої (том 1 а.с. 56).

Разом з тим, зазначена довідка підтверджує лише факт оформлення ОСОБА_1 кредитних зобов`язань на купівлю побутової техніки, відомостей, що зазначена побутова техніка була придбана для спільного користування з померлим ОСОБА_5 не містить та не свідчить про наявність спільного бюджету.

Не можуть свідчить про факт спільного проживання надані позивачем виписки з історій хвороб ОСОБА_5 , консультативні висновки ОСОБА_5 та інша медична документація (том а.с. 57- 139), а свідчать лише про те, що ОСОБА_5 мав хронічні захворювання.

Заяви від ОСОБА_1 головному лікарю (том 1 а.с. 32 -40), у яких вона просить прикріпити її до Харківської міської поліклініки №26 свідчать лише про те, що кожна особа може вільно обирати місце де буде проходити лікування та обстеження та жодним чином не підтверджує факт спільного проживання з ОСОБА_5 .

Окрім того, копії декларацій про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (том 1 а.с. 140,141,142) також не можуть свідчити про факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , оскільки немає значення де зареєстроване місце проживання людини, кожен має право вільно обрати собі лікаря незалежно від територіального розташування медичного закладу. Окрім того, зазначення ОСОБА_5 довіреної особи пацієнта як « ОСОБА_1 » та зазначення ОСОБА_1 довіреної особи як « ОСОБА_5 » не свідчить про спільне проживання їх однією сім`ю, адже не вимагає зазначення особи у декларації про вибір лікаря саме з ким перебуваєш у шлюбі чи у фактичних шлюбних відносинах, тобто зазначена може бути яка особа, як з кола родичів так і знайомих.

Окрім того, надані позивачем копії фотографій спільного відпочинку, свідчать лише про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спільно відпочивали, а не вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

Квитанції від імені ОСОБА_1 про сплату послуг Укртелекома (том 1 а.с. 143-152), підтверджують факт сплати таких послуг, та самі по собі не можуть бути підтвердженням спільного проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю.

Квитанції про купівлю ліків (том 1 а.с. 153-154) підтверджують купівлю ліків, а для кого ці ліки були придбані, ким були придбані та з якою метою інформації не містять.

Надана позивачем копія трудової книжки ОСОБА_5 (том 1 а.с. 156-160), довідки про доходи ОСОБА_5 ОСОБА_1 (том 1 а.с. 163-165) свідчать лише про те, який дохід мав ОСОБА_5 та ОСОБА_1 та жодним чином не підтверджує факт утримання будь-кого.

Особисті відеозаписи позивача ОСОБА_1 , які були переглянуті у судовому засіданні, за клопотанням сторони позивача та долучені до матеріалів справи (том 2, а.с. 93) підтверджують, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спільно проводили час та відпочинок, а не факт проживання однією сім`єю.

За клопотання представника позивача судом були витребувані докази, а саме: у ДУ «Національного інституту терапії імені Л.Т. Малої НАМИ України» наступну медичну документацію: консультативний висновок спеціаліста ДУ «Національного інституту терапії імені Л.Т. Малої НАМИ України» від 14.08.2012. Висновок (ехокардіоскопія) ДУ «Національного інституту терапії імені Л.Т. Малої НАМИ України» від 14.08.2012. Консультативний висновок спеціаліста ДУ «Національного інституту терапії імені Л.Т. Малої НАМИ України» від 11.10.2013. Висновок (ехокардіоскопія) ДУ «Національного інституту терапії імені Л.Т. Малої НАМИ України» від 11.10.2013. Консультативний висновок спеціаліста ДУ «Національного інституту терапії імені Л.Т. Малої НАМИ України» від 01.11.2017. Рецензію на амбулаторну карту первинного виходу на інвалідність від 17.08.2012. Консультативний висновок спеціаліста №4402 від 26.10.2020 ДУ«Національного інституту терапії імені Л.Т. Малої НАМИ України».

Витребувано у КНП «Міської поліклініки № 26» ХМР наступну медичну документацію: Рецензію на амбулаторну карту первинного виходу на інвалідність від 17.08.2012. Довідку для одержання путівки на санаторно-курортне лікування № 589/39 від 15.03.2018.

Витребувано у Медичного центру «Телемедичні системи» наступну медичну документацію: Протокол ехокардіографічного дослідження ТОВ «Телемедичні системи» від 13.07.2012.

Витребувано у Харківського обласного центру (бюро) медико-соціальної експертизи наступну медичну документацію: Індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю № 1185 від 19.11.2015.

Витребувано у КНП «Міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова» ХМР наступну медичну документацію: Висновок КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова» від 26.09.2017. Виписку з медичної карти хворого з КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова» від 17.05.2013. Виписку з медичної карти хворого від 25.07.2018. Виписку з медичної карти хворого від 28.11.2019. Виписку з медичної карти хворого від 29.07.2020. Виписку з історії хвороби від 23.01.2013. Журнал відвідування хворих за період з 24.12.2020 по ІНФОРМАЦІЯ_1. Довідку про підтвердження перебування померлого ОСОБА_5 за період з 24.12.2020 по ІНФОРМАЦІЯ_1 (до дня смерті).

Витребувано у КНП «Міської клінічної лікарні № 27» ХМР наступну медичну документацію: Журнал відвідування хворих за листопад 2020 року. Виписку з медичної карти хворого від 17.11.2020.

Витребувано у КНП ХОР «Обласної клінічної лікарні» наступну медичну документацію: Виписку з протоколу рішення обласної ЛКК № 2316 від 16.08.2012.

Витребувано у Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1 наступну медичну документацію: Виписки з історії хвороби від 16.07.2010,13.04.2012.

Витребувано у Державної установи «Інститут Серця МОЗ України наступну медичну документацію: Виписку з історії хвороби від 08.06.2012. Карту ехокардіографічного обстеження ДУ «Інституту серця МОЗ України» від 30.06.2016.

На думку позивача та представника позивача померлий ОСОБА_5 мав захворювання, внаслідок яких він потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, а позивач ОСОБА_1 надавала йому таку допомогу. Окрім того, зазначено, що позивач ОСОБА_1 має намір звернутись до Харківського обласного бюро судово- медичної експертизи з заявою щодо встановлення безпорадного стану спадкодавця протягом останнього року його життя.

Суду надані витребувана медична документація, стороною позивача, в свою чергу, надано висновок спеціаліста Харківського міського обласного бюро судово- медичної експертизи від 18.02. 2022 (том 4 а.с. 192 - 265) з якого вбачається, що стан хворого, з приводу якого ОСОБА_5 з 2012 року була встановлена ІІ група інвалідності та ІІ функціональний клас серцевої недостатності, а з 2017 року - ІІІ функціональний клас серцевої недостатності, безумовно потребував стороннього догляду, допомоги та піклування (хоча і не постійного, тобто безперервного), тому його слід вважати безпорадним.

Проте, суд зазначає, що хоча ОСОБА_5 мав захворювання, потребував стороннього догляду (не постійно), як вважає експерт, про те, ані витребувана медична документація, ані висновок експерта не доводить, що саме ОСОБА_1 надавала йому цю допомогу.

Окрім того, представник позивача просив витребувати у Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області інформацію: про розмір усіх доходів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.11.201 по 27.12.202 та зазначав, що з 31.01.2017 ОСОБА_5 звільнився з останнього місця роботи у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та неможливістю продовжувати виконувати свої посадові обов`язки, що підтверджується записом у трудовій книжці серії НОМЕР_2 . Так як однієї пенсії за інвалідністю було недостатньо померлому ОСОБА_5 для оплати всіх потреб, позивач ОСОБА_1 весь час до смерті ОСОБА_5 продовжувала працювати та забезпечувати ОСОБА_5 всім необхідним.

Судом отримана витребувана документація з ГУ ПФ України в Харківській області, так дійсно з досліджених довідок та копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_5 був звільнений з роботи та мав дохід у вигляді пенсійного забезпечення, в свою чергу судом досліджені і надані довідки про доходи ОСОБА_1 , проте ці докази не можуть бути підтвердження спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрацїі шлюбу, оскільки свідчать лише про те, які доходи мали ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , більш того, отримання більшого доходу ОСОБА_1 не є безумовним доказом того, що вона матеріально утримувала ОСОБА_5 .

Також представник позивача просив витребувати у Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію: Чи перебували у шлюбі з будь-якими особами в період з 01.01.2011 по ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні особи: громадянка України ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; громадянин України ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З наданої довідки Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові від 27.06.2023 (том 6 а.с. 91), вбачається, що перевіркою облікових даних архівного фонду Відділу та даних розширеного пошуку системи Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів про шлюб ОСОБА_1 , ОСОБА_5 не виявлено.

Разом з тим, сам факт неперебування ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбу не свідчить про те, що між ними були фактичні шлюбні відносини.

Надана позивачем виписка з ПриватБанку (том 3 а.с. 33-250, том 4 а.с. 1-116) щодо витрачених нею коштів у період з листопада 2016 року по серпень 2021 року, яка надана на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 , не свідчить про наявність спільного бюджету у сторін, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, а свідчить лише про те, що ОСОБА_1 витрачала кошти на загальні потреби, яких потребує кожна людина, не залежно від того, чи перебуває вона у шлюбі, у проживає з будь - ким однією сім`єю.

Також, за клопотанням представника позивача витребувано інформацію про деталізацію телефонних дзвінків мобільного оператора «Водафон Україна», мобільного оператора «Лайфселл», мобільного оператора « Київстар », а саме: витребувано у Приватного акціонерного товариства «Водафон Україна» інформацію та документи, які свідчать про власника мобільного номеру телефону НОМЕР_4 . Витребувано у Приватного акціонерного товариства «Водафон Україна» історію вхідних та вихідних дзвінків та СМС-повідомлень з їх деталізацією за мобільним номером телефону: НОМЕР_4 за період з 01.11.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_1, який належав померлому ОСОБА_5 . Витребувано у Приватного акціонерного товариства «Водафон Україна» інформацію та документи, які свідчать про власника мобільного номеру телефону НОМЕР_5 . Витребувано у Приватного акціонерного товариства «Водафон Україна» історію вхідних та вихідних дзвінків та СМС-повідомлень з їх деталізацією за мобільним номером телефону: НОМЕР_5 за період з 01.11.2012 по 01.02.2021, який належить ОСОБА_1 Витребувано у Приватного акціонерного товариства «Київстар» інформацію та документи, які свідчать про власника мобільного номеру телефону НОМЕР_6 . Витребувано у Приватного акціонерного товариства «Київстар» історію вхідних та вихідних дзвінків та СМС- повідомлень з їх деталізацією за мобільним номером телефону: НОМЕР_6 за період з 01.11.2012 по 01.01.2014, який належав померлому ОСОБА_5 . Витребувано у Приватного акціонерного товариства «Київстар» інформацію та документи, які свідчать про власника мобільного номеру телефону НОМЕР_7 . Витребувано у Приватного акціонерного товариства «Київстар» історію вхідних та вихідних дзвінків та СМС- повідомлень з їх деталізацією за мобільним номером телефону: НОМЕР_7 за період з 01.11.2012 по 01.01.2014, який належить ОСОБА_1 . Витребувано у ТОВ «Лайфселл» інформацію та документи, які свідчать про власника мобільного номеру телефону НОМЕР_8 . Витребувано у ТОВ «Лайфселл» історію вхідних та вихідних дзвінків та СМС- повідомлень з їх деталізацією за мобільним номером телефону: НОМЕР_8 за період з 01.11.2012 по 01.02.2021, який належить ОСОБА_1 .

Разом з тим, зазначені докази не підтверджують факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , оскільки з повідомлення ТОВ «лайфсел» (том 5 а.с. 206) вбачається, що за номером телефону НОМЕР_8 електронні комунікаційні послуги надавались без укладення договору та без реєстрації персональних даних, а надана історія про вхідні та вихідні дзвінки на вказаний номер свідчить лише про отримані дзвінки на визначений номер телефону.

З відповіді ПрАТ «Київстар» (том 6 а.с. 1) вбачається, що немає достатніх законних підстав вважати, що саме ОСОБА_5 був користувачем телефонного номер НОМЕР_6 , а також немає достатніх підстав вважати, що саме ОСОБА_1 була користувачем телефонного номеру НОМЕР_9 .

Отже, зазначені відповіді операторів мобільного зв`язку жодним чином не підтверджують факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу.

Окрім того, за клопотанням сторони відповідача судом були витребувані докази.

З відповіді КП «Харківські теплові мережі» (том 5 а.с. 45) вбачається, що особовий рахунок за адресою АДРЕСА_1 відкрито на ОСОБА_5 , інших зареєстрованих осіб за даною адресою за період з 01.11.2011 по 31.08.2021 немає. Особовий рахунок за адресою АДРЕСА_5 відкрито на ОСОБА_1 , за даною адресою зареєстровані ОСОБА_25 та ОСОБА_1 .

Аналогічна відповідь надана КП «Харківводоканал» (том 5 а.с. 53), з якої вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 нарахування за послуги водопостачання та водовідведення проводились на одну особу, нарахування за адресою АДРЕСА_5 нараховувались за період з 01.11.2011 по 31.12.2020.

З відповіді АТ «Харківобленерго» (том 5 а.с. 115) вбачається, що особовий рахунок № НОМЕР_10 за адресою АДРЕСА_1 відкрито на ОСОБА_40 , а особовий рахунок за адресою АДРЕСА_5 відкрито на позивача ОСОБА_1 .

Отже, зазначені довідка підтверджує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 були зареєстровані за різними адресами та особові рахунки для кожного з них відкриті за різними адресами.

Копією договору купівлі- продажу квартири (том 5, а.с. 86), який надано на виконання ухвали суду про витребування доказів, приватним нотаріусом, підтверджується, що при укладанні договору купівлі- продажу між ОСОБА_39 та ОСОБА_5 останнім було зазначено, що покупець, тобто ОСОБА_5 , підтверджує факт свого неперебування у зареєстрованому шлюбі та відсутності фактичних шлюбних відносинах (пункт 13 договору).

Окрім того, приватним нотаріусом Маслак Н.В. надано копію заяви, яка надана ОСОБА_5 при укладенні договору купівлі- продажу спірної квартири. Так, у зазначеній заяві (том 5 а.с. 87) ОСОБА_5 стверджує, що у зареєстрованому шлюбі та фактичних шлюбних відносинах не знаходиться.

З інформаційної довідки Реєстру територіальної громади міста Харкова від 21.02.2023 (том 5 а.с. 180) вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_5 з 16.05.2016. З іншої довідки цього ж реєстру (том 5 а.с. 181) вбачається, що станом на 16.05.2016 ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 . В свою чергу , з довідки Реєстру (том 5 а.с. 182) вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 .

Отже, судом встановлено та підтверджується зазначеними доказами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не були зареєстровані за однією адресою.

Окрім того, ОСОБА_5 14.03.2017 звертався до УТСЗН Шевченківського району (том 6 а.с. 32) з заявою про призначення житлової субсидії та подав декларацію про доходи і витрати осіб, де зазначив, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований тільки він. Аналогічна інформація міститься у заявах та деклараціях ОСОБА_5 (том 6 а.с. 34,40 ) за 2016 рік, 2018 рік.

Також, УТСЗН Шевченківського району, при призначені житлової субсидії складено акт 2615 обстеження матеріально- побутових умов сім`ї (том 6 а.с. 37), де уповноваженою особою вказано, що у приміщенні за адресою АДРЕСА_1 мешкає один заявник, тобто ОСОБА_5 .

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27.02.2019 у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11.12.2019 в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24.01.2020 в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18), від 08.12.2021 в справі № 531/295/19 (61-3071св21).

У судовому засіданні були допитані свідки, як за клопотанням позивача так і за клопотанням відповідача.

Разом з тим, допитані свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_36 , ОСОБА_41 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 пояснили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 почали проживати разом з 2012 року, проте не конкретизували дійсних обставин та фактів спільного проживання.

В свою чергу свідки ОСОБА_30 , ОСОБА_33 , ОСОБА_26 зазначили, що ОСОБА_5 мешкав один, співмешканки не мав, про що він їм особисто зазначав.

У постанові від 17.10.2018 в справі № 587/302/16 (провадження № 61-18522св18) Верховний Суд вказав, що закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказів того, що сторони виконували спільний ремонт, наявності спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин ОСОБА_1 не надано.

Доводи позивачки щодо спільного її проживання з ОСОБА_5 , тобто постійного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, не знайшли свого підтвердження, ОСОБА_1 не надано суду достатні, належні, допустимі та достовірні доказів про наявність у неї з ОСОБА_5 сімейних стосунків, спільного сімейного господарства.

Разом з тим, матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 проживав один у квартирі, яку придбав самостійно, при цьому зазначив нотаріусу, що на день укладення договору купівлі- продажу він не перебував у фактичних шлюбних відносинах.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Вирішуючи питання про визнання кватири АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та визнання права власності на 1/2 частину зазначеної квартири за позивачем , суд виходить з наступного.

За статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків (постанова Верховного Суду від 08.12.2021 в справі № 531/295/19 (провадження № 61-3071св21)).

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 не доведено факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 , у зв`язку з чим суд приходить про відмову у визнанні квартири спільної власності та визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірної квартири.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зміну черговості одержання права на спадкування.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмова від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Стаття 1259 ЦК України регулює черговість спадкування за законом, зокрема: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (частина перша статті 1259 ЦК України).

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина друга статті 1259 ЦК України).

Отже, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (частина перша статті 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (частина друга статті 1259 ЦК України).

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. У зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг.

Зміна черговості спадкування надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування.

Проте, позивачем ОСОБА_1 не доведено факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 , а отже не доведено, що вона є спадкоємицею, у зв`язку з чим суд приходить про відмову у зміни черговості одержання права на спадкування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягає задоволенню, оскільки суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог.

Що стосується клопотання відповідача про застосування строків позовної давності.

Змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача, за захистом якого він звернувся до суду з позовом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 367/2271/15-ц зазначено, що перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду, та у разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених стороною позивача поважних причин її пропуску.

Оскільки судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані, у зв`язку з чим суд відмовляє у позові з підстав його необґрунтованості та не застосовує положення ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 11, 12, 13, 19, 81, 133, 141, 158, 175, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 3,21,36,57,60,74 СК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги спадкування, визнання права власності- відмовити.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27.10.2023.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована АДРЕСА_6 .

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, зареєстрований АДРЕСА_7 .

Суддя: І.В. Семіряд