Справа № 174/773/23
п/с 2/174/228/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Троцько О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача банківських послуг,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») про захист прав споживача банківських послуг.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є споживачем банківських послуг, які надає їй відповідач АТ КБ «Приватбанк». 20.09.2021 року близько 14.30-14.45 год. в магазині АТБ-Маркет в м. Вільногірську, Кам`янського району, Дніпропетровської області вона виявила пропажу належного їй телефону. Оскільки в зазначеному телефоні знаходилася програма «Приват24» для дистанційного обслуговування у відповідача, доступ до якої було можливо тільки якщо відомий пароль, вона одразу повідомила відповідача про крадіжку у неї телефону і необхідність блокування банківських рахунків відкритих на її ім`я. Також про вищезазначену крадіжку нею було повідомлено відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області.

Однак не зважаючи на це, з`ясувалося, що невідома особа 20.09.2021 року о 15.13 год. здійснила перерахування коштів (транзакцію) в розмірі 33000,00 грн., з кредитної картки на її ім`я в AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на отримувача «Розваги: PLAYGAMES, KYIV». Потім відповідачем було відкрито на її ім`я новий картковий рахунок № НОМЕР_2 на якій відповідач став нараховувати їй відсотки за начебто користування нею кредитом отриманим 20.09.2021 року о 15.13 год. по кредитній картці № НОМЕР_1 .

18.10.2021 року дізнавачем відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області до ЄРДР за № 0000073 були внесені дані про вчинення кримінального правопорушення у вигляді кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05.09.2022 року у справі № 174/361/22 (який набрав законної сили) позивач мала статус потерпілої, було встановлено, що засуджений ОСОБА_3 , 20.09.2021 року близько 14.30 год. знайшов належний їй телефон після чого він, розблокував його шляхом підбору пін-коду та в мобільному додатку «Приват24» виявив на банківський картці AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 33 000,00 грн., які ОСОБА_3 в той же день о 15.13 год. перевів на особовій ігровий рахунок № НОМЕР_4 в ТОВ «БК «Паріматч».

Вказаний вироком ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та підданий кримінальному покаранню.

Таким чином, як вбачається з вищезазначеного вироку суду, з її кредитного рахунку у AT КБ «Приватбанк» громадянином ОСОБА_3 було 20.09.2021 року незаконно без її згоди на те, перераховано 33 000,00 грн. і користувачем цих коштів була не вона, а ОСОБА_3 .

У свою чергу, як знову ж встановлено вироком суду, вона ОСОБА_3 конфіденціальних даних про її кредитний банківський рахунок (кредитну картку) не надавала, а він зміг це зробити самостійно, шляхом підбору пін-коду (так встановлено вироком суду).

Однак, незважаючи на те, що вона не допускала дій чи бездіяльності, що привели до втрати, незаконного використання ПІН коду або іншої інформації, які надали змогу ОСОБА_3 ініціювати платіжні операції з кредитної картки на її ім`я в AT КБ «Приватбанк» з рахунку № НОМЕР_3 , що виключає покладення на неї відповідальності за здійснення платіжних операцій з зазначеної кредитної карти та не надає права відповідачу вважати суму 33000 грн. її кредитним боргом та нараховувати на неї відсотки, відповідач продовжує вважати суму 33 000,00 грн. її кредитним боргом та нараховував їй відсотки на суму 33000 грн. з 20.09.2021 року по 01.06.2022 року, що підтверджується випискою відповідача від 14.08.2023 № VQRECC8VD7IDMDIS по картці/рахунку НОМЕР_2 за період 20.09.2021-14.08.2023.

Вважає, що вищевказаними діями відповідача порушуються її права споживача банківських послуг та просить суд скасувати нараховану їй АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за користування використаним кредитним лімітом (з урахуванням основного боргу, відсотків та інших штрафних санкцій), що утворилася внаслідок проведення 20.09.2021 року операції (транзакції) з відкритої на її ім`я кредитної картки/рахунку № НОМЕР_3 на суму 33 000,00 грн. без її згоди на таку транзакцію.

Ухвалою від 28.08.2023 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов з доказами його обґрунтування.

Відзив на позовну заяву представник АТ КБ «Приватбанк» не подав.

Позивач в судове засідання не з`явилася. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05.09.2022 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання (а.с. 6-8).

Відповідно до виписки по картковому рахунку від 14.08.2023 року з банківської карти AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 33 000,00 грн., 20.09.2021 року о 15.13 год. переведено на PLAYGAMES, KYIV в подальшому нараховувалися відсотки та штрафні санкції (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст.16 ЦК України).

Відповідно до ст. 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» відносини банка з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що позивач ОСОБА_2 є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем.

Згідно ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до пунктів 1, 6, 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 705 від 05.11.2014 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 року у справі № 6-71цс15.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.02.2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що: «Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, Верховний Суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.08.2022 року в справі № 532/1349/19 зазначено: «Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.06.2022 року в справі № 587/586/21 зазначено: «Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 03.07.2019 року у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629 св 18), від 24.07.2019 року у справі № 753/16954/16-ц (провадження № 61-24323 св 18), від 01.07.2020 року у справі № 712/9107/18 (провадження № 61-9877 св 19), від 21.04.2021 року у справі № 751/6050/18 (провадження № 61-18544 св 19), від 07.07.2021 року у справі № 370/476/16-ц (провадження № 61-10242 св 20), від 17.12.2021 року у справі № 263/3704/19 (провадження № 61-1799 св 21)».

З вироку Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05.09.2022 року, який набрав законної сили, вбачається, що з кредитного рахунку позивача в АТ КБ «Приватбанк» громадянином ОСОБА_3 було 20.09.2021 року незаконно без згоди ОСОБА_2 на те, перераховано 33000,00 грн. Отже, вироком у кримінальній справі встановлено факт незаконного заволодіння грошовими коштами із використанням карткового рахунку, відкритого на ім`я позивача.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 як користувач картки своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_2 відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, позивач повідомила про цей факт банк та звернулася до правоохоронних органів. У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимов в повному обсязі.

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 76-81, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача банківських послуг задовольнити.

Скасувати нараховану ОСОБА_2 Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість за користування використаним кредитним лімітом (з урахуванням основного боргу, відсотків та інших штрафних санкцій), що утворилася внаслідок проведення 20 вересня 2021 року операції (транзакції) з відкритої на імя ОСОБА_2 кредитної картки/рахунку № НОМЕР_3 на суму 33 000,00 грн. без її згоди на таку транзакцію.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 25.10.2023 року.

Суддя І.А.Ілюшик