Справа № 638/5675/23
Провадження № 2/638/3636/23
18.10.2023 м. Харків
Дзержинський районний суду м. Харкова у складі судді Орос О.В., за участю секретаря судового засідання Шевцової А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-
У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати виповнення повноліття до досягнення нею 23 років або до закінчення навчання.
В обґрунтування позову зазначила, що 03 жовтня 2007 року було розірвано шлюб між сторонами.
На даний час донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на другому курсі денного відділення Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» за кошти державного замовлення. Оскільки спільна з відповідачем донька навчається на стаціонарі у ВНЗ, є дитиною-інвалідом, відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання.
Щодо стягнення аліментів з дати виповнення повноліття ОСОБА_3 позивач зазначив, що на момент виповнення дитині 18 років вони знаходились на тимчасово окупованій території і не мали можливості звернутися до суду.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 червня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судові засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 02 листопада 2007 шлюб між сторонами розірвано 03 жовтня 2007 року.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 09 липня 2004 року відділом реєстрації актів громадського стану борівського районного управління юстиції, актовий запис за № 37, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач є її матір`ю.
Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Виходячи із змісту ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ.
Згідно ч. 2 ст. 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.
Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на день ухвалення судового рішення становить 2684,00 грн.
Таким чином, аліменти в розмірі, що перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а саме 1342,00 грн., можуть бути стягнуті лише за умови достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Матеріали справи не містять будь-яких даних, з яких вбачається, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання.
В той же час, враховуючи обставини справи, той факт, що ОСОБА_3 навчається на денному відділенні вищого учбового закладу за кошти державного замовлення, відсутність даних про дохід відповідача, щодо його офіційного працевлаштування, наявність у нього на праві власності рухомого та нерухомого майна, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для стягнення аліментів на одну дитину з відповідача в розмірі 4000,00 грн., оскільки позивачем не доведено достатність заробітку (доходу) платника аліментів для стягнення аліментів у більшому розмірі.
При цьому, виходячи з положень ст. 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доведення достатності заробітку (доходу) відповідача для сплати останнім аліментів в розмірі 4000,00 грн., покладається на позивача.
Щодо доводів позивача стосовно того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує додаткових витрат, пов`язаних із хворобою, а саме остання є інвалідом з дитинства та має другу групу інвалідності, що підтверджується довідкою міжрайонної МСЕК № 2 серії 12 ААВ № 637842 від 13 липня 2022 року, то позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, в порядку, передбаченому ст. 185 СК України.
Всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України позивачем не надано суду будь-яких доказів наявності у відповідача доходу або витрат, які б свідчили про можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі більшому, ніж 2000,00 грн.
За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення аліментів в розмірі 2000,00 грн.
В іншій частині позовних вимог, а саме в стягненні аліментів в більшому розмірі, ніж 2000,00 грн. на місяць, суд відмовляє, оскільки позивачем не доведено достатність заробітку (доходу) відповідача для сплати аліментів в такому розмірі.
Крім того, суд враховує, що обов`язок утримання дитини покладається як на її батька, так і на матір.
Суд не враховує вимогу позивача про стягнення аліментів з відповідача з дня виповнення ОСОБА_3 18 років, а саме з 16 червня 2022 року, оскільки, відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати. Доказів того, що позивач вживав заходів для одержання аліментів з відповідача не надано, тому аліменти на повнолітню дитину, відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, присуджуються з дня пред`явлення позову з 09 червня 2023 року.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень нуль копійок) щомісяця з щорічною індексацією вказаної суми відповідно до закону, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 червня 2023 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання.
В іншій частині позову - відмовити.
Допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 18 жовтня 2023 року.

Суддя О.В.Орос