Провадження№ 2/522/1731/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 жовтня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

представника позивача Бєліна М. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРАБІНЕР А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та вартості обладнання, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРАБІНЕР А» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та вартості обладнання.

Позов мотивовано тим, що 11.08.2021 між ТОВ «Карабінер А» та ОСОБА_1 укладено договір № К А-27/21, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу у тимчасове користування (оренду) систему охоронної сигналізації та здійснювати охорону майна за допомогою пункту централізованого спостереження на об`єктах ОСОБА_1 . Договір набирає чинності з 21.10.2019 та діє до 21.10.2020.

Відповідно до п. 3.1. Договору вартість послуг, порядок і термін розрахунків замовником послуг виконавця, визначається сторонами і оформлюється додатком № 1, який є невід`ємною частиною договору і набирає чинності одночасно з підписанням договору.

Згідно з п. 1 Додатку № 1 загальна вартість охоронних послуг складає 80 000 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 3 Додатку № 1, замовник зобов`язаний оплачувати суму за послуги охорони протягом 7 робочих днів за місяцем, наступним за тим, в якому надавалась послуга, передбачена предметом договору.

Згідно з п. 4.3 Договору, замовник зобов`язується в останній день поточного місяця, в якому надаються послуги, передбачені предметом договору, підписати наданий виконавцем акт виконаних робіт або надати мотивовану відмову від його підписання. У разі неподання вмотивованої відмови і непідписання акта виконаних робіт в терміни, передбачені цим пунктом цього договору, роботи вважаються виконаними сторонами відповідно до умов договору.

Указує, що позивачем було у повному обсязі виконано його обов`язки за договором, передано обладнання, введено в експлуатацію та підключено до пульту централізованого спостереження.

Викупна вартість обладнання складає 4 900 грн, вартість послуг складає 350 грн на місяць, а вартість демонтажу обладнання становить 500 грн.

Проте, у порушення умов договору відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість по щомісячних платежах у розмірі 1 487,09 грн за 4 місяці та 24 дні. Також, відповідно до умов договору відповідач має сплатити пеню за несвоєчасне повернення обладнання у розмірі 20 % вартості обладнання за кожен день прострочки, що становить 176 400 грн.

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію з вимогою сплати заборгованість та повернення обладнання, проте, відповідач добровільно заборгованість не сплатив, обладнання не повернув, тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість згідно з наданим ним розрахунком в загальному розмірі 183 291, 95 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов просив задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки.

Оскільки відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, повторно у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, а також ураховуючи відсутність заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, постановлено провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Як слідує з доданого до позовної заяви договору від 11.01.2021 № К А 27/21 на охорону об`єкта за допомогою ЦС замовник ( ОСОБА_3 ) приймає від виконавця (ТОВ «КАРАБІНЕР А») у тимчасове користування технічно справну систему охоронної сигналізації (далі - обладнання) з метою доручення замовником виконавця здійснювати охорону майна за допомогою ПЦС замовника на об`єктах, перерахованих в розрахунку вартості послуг (Додаток № 1 до договору), а також здійснює обслуговування сигналізації на зазначених об`єктах. Під майном замовника розуміється майно, що є власністю замовника. Обладнання, що передається виконавцем в користування замовника за актом приймання-передачі (додаток № 5 до договору) використовується замовником виключно для послуг охорони за допомогою ПЦС виконавця та є власністю виконавця (п. 2.1 Договору).

Згідно з п. 2.3 договору даний договір вступає в дію з 11 січня 2021 року.

Відповідно до п. 3.1 сума договору встановлюється на підставі вартості, яка включає розрахунок валютних витрат, безпосередньо пов`язаних із виконанням послуг за цим договором, погоджується сторонами і оформлюється додатком № 1 до договору.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що оплата за цим договором здійснюється замовником щомісячно до 15 числа місяця, в якому здійснюються заходи охорони об`єкта, шляхом перерахування замовником коштів на рахунок виконавця.

Згідно з п. 3.4 договору викупна вартість обладнання системи охоронної сигналізації за додатком № 5 до договору становить 4 900,00 грн.

Відповідно до п. 3.7 договору вартість монтажних робіт обладнання системи охоронної сигналізації становить 500,00 грн та повинні бути сплачені замовником окремо до дати розірвання договору та проведення вищезазначених робіт.

Згідно з п.п. 7.2.6. у випадку несвоєчасного повернення обладнання замовник сплачує пеню у розмірі 20% вартості обладнання (викупна вартість) за кожний день прострочення.

Відповідно до додатку № 1 до договору № К А-27/21 від 11.01.2021 об`єктом охорони є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , вартість послуг складає 350 грн на місяць.

Згідно з актом приймання-передачі обладнання, загальна вартість комплекту обладнання складає 4 900 грн (додаток № 5 до договору № К А-27/21 від 11.01.2021).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позову, суд виходить з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 901 названого Кодексу одна сторона, виконавець, зобов`язується за завданням другої сторони, замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до приписів статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір про надання послуг є двостороннім, оскільки виконавець та замовник наділені як правами так і обов`язками. На виконавця покладено обов`язок надавати послугу і надано право на одержання відповідної плати. Замовник, у свою чергу, зобов`язаний оплатити послугу і наділений правом вимагати належного надання послуг з боку виконавця. Тобто, оплата замовником проводиться за фактично надані послуги, якщо сторони не домовились про інше.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, виходячи з предмета даного позову, до предмета доказування при вирішенні даного спору входить, зокрема, установлення обставин щодо фактичного надання позивачем охоронних послуг за договором, аналіз документів, поданих на підтвердження надання цих послуг, невиконання відповідачем зобов`язань зі сплати наданих позивачем послуг, у разі встановлення факту їх надання, умови проведення розрахунків.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, має навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 280/1356/16-ц (провадження № 61-18231св18) у випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин належними і допустимими доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у позовній заяві посилається на неналежне виконання відповідачем договору № К А-27/21 від 11.08.2021 та додатків до нього, тоді як до позовної заяви позивачем долучено договір № К А 27/21 від 11.01.2021 та додатки до нього, що містить умови, відмінні від тих, що зазначені позивачем у позовній заяві, зокрема щодо строків та порядку розрахунків за надані послуги.

Так, у позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до п. 3 додатку 1 до договору від 11.08.2021 замовник зобов`язаний оплачувати суму за послуги охорони протягом 7 робочих днів за місяцем, наступним за тим, в якому надавалась послуга, передбачена предметом договору, натомість п. 3.3 договору від 11.01.2021 передбачено, що оплата за цим договором здійснюється замовником щомісячно до 15 числа місяця, в якому здійснюються заходи охорони об`єкта, шляхом перерахування замовником коштів на рахунок виконавця. При цьому, додаток 1 до договору від 11.01.2021 не визначає порядок сплати коштів за послуги, а визначає об`єкт охорони та вартість таких послуг.

Договору № К А-27/21 від 11.08.2021 позивачем до суду не надано.

Отже, додані до позовної заяви докази не підтверджують обставини, викладені у позовній заяві.

Крім того, як слідує з розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, загальна сума робіт (оренди) згідно з договором становить 2 537, 09 грн, замовником сплачено 850 грн, сума заборгованості на день підписання акта 30.09.2021 становить 1 687, 09 грн, кількість днів прострочення складає 153 днів.

У позовній заяві позивач зазначає, що заборгованість відповідача по щомісячних платежах складає 1 487, 09 грн, проте у розрахунку заборгованості указує, що сума заборгованості відповідача по щомісячних платежах складає 1 687, 09 грн.

Разом з тим, акт звірки взаєморозрахунків, на підставі якого позивачем визначено суму заборгованості відповідача за оплату послуг, не є належним доказом на підтвердження наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за оплату таких послуг, також останній містить лише підпис представника позивача та не містить підпису відповідача.

Крім того, як слідує з розрахунку заборгованості позивач здійснив нарахування пені, виходячи із подвійної облікової ставки Національного банку України, а також штрафних санкцій, проте позивачем не обґрунтовано правові підстави для здійснення таких нарахувань у даних правовідносинах, натомість позивач, як на підставу для їх нарахування посилається на положення Господарського кодексу України (ст. ст. 216, 217, 218, 231 ГК України), які визначають відповідальність учасників господарських відносин за правопорушення у сфері господарювання.

Ураховуючи, що у ході розгляду справи не знайшли своє підтвердження обставини, викладені у позовній заяві, інші вимоги позивача також задоволенню не підлягають.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, тому у задоволенні позову ТОВ «Карабінер А» слід відмовити за недоведеністю.

Судові витрати, понесені позивачем слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст.10, 76, 141, 259, 260, 263-268, 274, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРАБІНЕР А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та вартості обладнання - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРАБІНЕР А», , м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 101;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 25.10.2023.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА