23.10.2023 Справа №696/845/23
Провадження № 2/696/232/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області

у складі: головуючої судді - Ніколенко О.Є.,

з участі секретаря - Старущенко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» через представника Мужик Н.Т. звернулось до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 , де просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором 631156074 у розмірі 46363,68 грн та суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позову посилається на те, що 23 квітня 2019 року між позивачем (кредитор) та відповідачем (позичальник) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії №631156074, згідно із яким банк зобов`язується надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язується повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.

Зазначає, що свої зобов`язання за Договором банк виконав належним чином, відповідач своїх зобов`язань не дотримався, у зв`язку із чим станом на 22 січня 2023 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 46363,68 грн.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів ТА «Альфа-Банк» затверджено рішення про заміну найменування АТ «Альфа-Банк» та АТ «Сенс Банк».

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 серпня 2023 року прийнято позовну заяву, розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадженні в судовому засіданні з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява з проханням слухати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю. Відповідь на відзив не надіслав.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, до суду надав відзив на позовну заяву, зі змісту якої слідує, що відповідач заперечує щодо суми боргу з наступних підстав. Позивач направив досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань із зазначенням помилкової адреси, у зв`язку з чим відповідач її не отримав, тому останній вважає, що дане звернення до суду є передчасним. В матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості, і з даного розрахунку неможливо встановити за якою саме процентною ставкою нараховувалися відсотки за прострочений кредит. Крім того, до позовної заяви додану додатки, які відповідач не може прочитати, відтак вони не можуть бути доказами у справі. Оскільки «Сенс банк» жодним чином не інформував його щодо зміни назви, позивач закрив кабінет клієнта у електронному вигляді, та всі відділення АТ «Альфа-Банк» на території України були закриті, відповідач не мав можливості сплачувати заборгованість. Враховуючи, що позивач не обґрунтував заявлені вимоги на суму 46363 грн.68 коп., відповідач вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Від представника відповідача надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності. Підтримала відзив та просила відмовити у задоволенні позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини.

Так, статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 641 ЦК України встановлено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Відповідно до ч. 1 ст. 643 ЦК України якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Як вбачається з позовної заяви, АТ «Сенс Банк» («Альфа-Банк») посилається на те, що відповідач та банк уклали кредитний договір, шляхом прийняття оферти на укладення угоди про надання кредиту.

Судом встановлено, що 23 квітня 2019 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Згідно паспорту споживчого кредиту банк відкрив позивачу кредитну лінію максимальною сумою 200 000 грн. за тарифом «Максимум» зі сплатою 35,99% річних строком на 12 місяців з можливістю пролонгації дії кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов Договору.

Сторони погодили, що позичальник перед укладенням угоди ознайомлений з усією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту, з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами Національного банку України.

Відтак, 23 квітня 2019 року сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, де зазначена сума кредиту, строк кредитування та інші істотні умови договору.

АТ «Сенс Банк» порушило питання про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 23 квітня 2019 року, яка станом на 22 січня 2023 року становить 46363,68 грн.

Послання відповідача про те, що позивачем здійснено досудове врегулювання спору неналежним чином, хоча і знайшло частково своє підтвердження в ході слухання справи, а саме досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань була направлена помилково не на адресу відповідача. В той же час дана обставина не може бути підставою для відмови у позові, враховуючи наступне.

Так, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року (справа N 1-2/2002) право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового регулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Крім того, як вбачається з умов договору між сторонами, саме на відповідача покладено обов`язок, у разі невиконання вимог договору, достроково виконати договірні зобов`язання протягом 30 календарних днів.

З виписки по рахунку за кредитною картою вбачається, що з ОСОБА_1 стягувалась плата за розрахунково-касове обслуговування щомісячно.

Суд не вбачає в зазначених діях банку порушення прав боржника, так як згідно Закону України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Таку правову позицію Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 13 липня 2022 року у справі№496/3134/19.

З огляду на вказане умова договору щодо нарахування та оплати комісії за обслуговування кредиту відповідає вимогам закону, чинному на день укладення кредитного договору.

Наявність зазначеної заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 9) та відповідною випискою (а.с.10-18). Факт того, що відповідач користувався кредитними коштами, останнім не заперечується. В той же час відповідач має сумніви щодо суми заборгованості, однак жодних власних розрахунків не надано. Жодних дій для з`ясування спірного питання з позивачем він не вчинив та задля забезпечення принципу змагальності, відповідних доказів суду не надав.

Так, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Згідно ч. ч. 1, 5, 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Верховний суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 522/16724/16 зробив наступний правовий висновок: «Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача».

Тому, враховуючи, що за встановлених у цій справі обставин реалізації права кредитора на дострокове стягнення заборгованості, суд дійшов висновку про наявність підстав для дострокового звернення АТ «СЕНС БАНК» з даним позовом.

Зміна назви банку та закриття електронного кабінету клієнта не може бути поважною причиною невиконання боргових зобов`язань та підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач умови договору виконував неналежним чином, не сплачував визначені графіком щомісячні платежі, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка станом на 22 січня 2023 року становить 46363,68 грн., тому зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2684,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-89, 141, 142, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 204, 207, 509, 526, 549, 551, 626, 628, 629, 634, 638, 642, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором № 631156074 від 23 квітня 2019 року, станом на 22 січня 2023 року у розмірі 46363,68 грн (сорок шість тисяч триста шістдесят три гривні 68 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст судового рішення складено 23 жовтня 2023 року.

Повне найменування сторін та їх місцезнаходження:

Позивач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, .

Відповідач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя О.Є. Ніколенко