Справа № 361/2781/23
Провадження № 2-о/361/152/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді Сердинського В.С.

за участю секретаря судового засідання Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник зазначив, що він перебував у цивільному шлюбі зі ОСОБА_3 , від якого мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У лютому 2023 року ОСОБА_2 прийняла рішення залишити свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на чоловіка та виїхала за межі України. Таке рішення було обумовлене тим, що між заявником та ОСОБА_2 зникло взаєморозуміння, а тому остання не бажає вести спільне життя подружжя та брати участь у вихованні сина.

Поряд з цим, вказував на те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з ним, знаходиться на його утриманні та вихованні.

Встановлення факту самостійного виховання та догляду за дитиною до 18 років необхідно заявнику задля реалізації прав батька, передбачених нормами Сімейного кодексу України, та прав військовослужбовця, передбачених нормами Закону України «Про військовий обовязок і військову службу».

Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , самостійно виховує малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Ільченко А.П. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник заявника направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала.

У судове засідання представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, залишив розгляд справи на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження, виданим повторно 24 січня 2023 року, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 26).

Відповідно до листа закладу дошкільної освіти №23 «Лелека» Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області №2 від 22 лютого 2023 року ОСОБА_4 відвідує заклад з 15 лютого 2023 року по теперішній час. За інформацією вихователів групи, приводить та забирає дитину, цікавиться освітнім процесом лише батько ОСОБА_1 .

Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов від 13 березня 2023 року, складеного заступником начальника служби у справах дітей Кам?янець-Подільської міської ради В. Басарабою та головним спеціалістом відділу з питань захисту прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Кам?янець-Подільської міської ради О. Туранською, за адресою: проспект Грушевського, будинок 36, кімната 518, місто Кам?янець-Подільський, Хмельницька область, дійсно проживають ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Для виховання та розвитку дитини створені належні умови: малолітній ОСОБА_5 мешкає у кімнаті разом з батьком, є місце для сну, занять та відпочинку. На час обстеження у кімнаті перебував ОСОБА_1 та малолітній син ОСОБА_5 . З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що у місто Кам?янець-Подільський він приїхав у березні 2022 року, у цей час ОСОБА_2 з дитиною перебувала за межами України. У січні 2023 року ОСОБА_2 разом із сином приїхали у місто Кам?янець-Подільський, а 14 лютого 2023 року ОСОБА_2 залишила дитину з ним і знову поїхала за межі України. Зі слів батька, ОСОБА_1 , вихованням, матеріальним забезпеченням сина ОСОБА_5 займається він.

Зі змісту листа Кам`янець-Подільського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області №2312121/108/2023 від 15 березня 2023 року вбачається, що проведеною перевіркою встановлено, що згідно з наявною інформацією громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно, 14 лютого 2023 року через пункт пропуску «Шегині» через державний кордон між Україною та Республікою Польщею виїхала за межі України. Інформація про в?їзд останньою на територію України відсутня, з громадянкою ОСОБА_2 у телефонному режимі була проведена бесіда на правову тематику та наголошено на дотриманні норм чинного законодавства та повідомлено про те, що у разі неналежного виконання батьківських обов`язків остання буде нести відповідальність згідно із чинним законодавством.

Будь-яких доказів, що мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , бере активну участь у вихованні, утриманні малолітньої дитини матеріали справи не містять.

Натомість, у своїй заяві про розгляд справи за відсутності заінтересованої особи ОСОБА_2 проти задоволення заяви не заперечувала.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року визначено, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Правовий статус поняття «одинокого батька» не врегульований законодавством, однак Верховний Суд вбачає можливим застосовування аналогії поняття «одинокої матері», тлумачення якого є у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Таким чином, для набуття статусу «одинокий батько» необхідні дві умови: не перебування у шлюбі; виховання та утримання дитини самим батьком, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини.

В обґрунтування мети встановлення факту самостійного виховання сина заявник ОСОБА_1 зазначає, що це є необхідним для захисту та реалізації законних прав та інтересів його сина та прав заявника як батька і військовослужбовця

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає доведеним у ході судового розгляду факт самостійного виховання заявником свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 293-294, 315-319 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , самостійно виховує малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Сердинський