Справа №:755/7653/23
Провадження №: 2/755/4317/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" жовтня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.,

секретаря Бурячек О.В.,

сторони цивільного процесу:

позивач - ОСОБА_1 ( в режимі відеоконференціі)

представник позивача - адвокат Спіжова І.І.,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання подружжю строку на примирення, заявлене в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

19 червня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва (головуючий суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітніх дітей та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін.

За змістом положень ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідач подав відзив на позов, висловили свою позицію щодо підстав для відмови у задоволені позову, просив визначити подружжю строк для примирення для врегулювання відносин між ними та участі кожного з батьків у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, наголосила, що вона наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подружжя тривалий час проживають окремо, позивач виїхала з дітьми за кордон, наміру повертатись не має, категорично заперечує щодо надання судом строку для примирення.

Представник позивача - адвокат Спіжова І.І. в судовому засіданні просила позов задовольнити, підтримала позицію позивача та просила відмовити у задоволенні заяви відповідача про надання подружжю строку на примирення, оскільки тривалий час подружжя не підтримають сімейно-шлюбні стосунки, проживають порізно в різних країнах, тому у разі надання судом строку на примирення подружжя не матимете змоги зустрітися та врегулювати будь-які сімейні питання одне з одним наочно.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив в позові відмовити, висловив свою позицію щодо підстав для відмови у задоволені позову у відзиві на позов, просить визначити подружжю строк для примирення, вважає рішення позивача щодо розірвання шлюбу передчасним та має надію на відновлення сімейних відносин, також має за потребу врегулювати спільно з позивачем питання щодо місця проживання дітей та участі батька у вихованні дітей, оскільки на даний час позивач обмежує відповідача у праві спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні.

Вислухавши позицію сторін цивільного процесу, оцінивши наведені відповідачем підстави для надання строку для примирення подружжя, суд приходить до наступних висновків.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. ( ст.24 Сімейного кодексу України)

Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц,/ постанова від 30.05.2019 року.

Передбачене ч. 1 ст.111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та

надання сторонам строку на примирення.

Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду.

Виходячи з положень ч.7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення. (п.4 ч.1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України)

Отже, у разі, якщо суд приходить до висновку про необхідність надання подружжю строку для примирення, він відповідно до імперативної вказівки п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України зобов`язаний зупинити провадження у справі. Строк, на який зупинено провадження судом першої інстанції, не перевищує загальний строк, встановлений ч.7 ст.240 ЦПК України.

При вирішення питання щодо підстав для надання сторонам строку на примирення, суд враховує, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі протягом тривалого часу, мають на утриманні двох малолітніх дітей, відповідач висловив свої заперечення стосовно підстав позову, має намір зберегти сім`ю та вживати заходів для примирення подружжя, в той же час обставин, які б вказували на те, що примирення подружжя суперечить моральним засадам суспільства, створює загрозу морально та/або фізично стану здоров`я позивача та малолітніх дітей подружжя не встановлено.

Разом з тим, посилання позивача на окреме проживання сторін, самостійне виховання дітей, відсутність інтересу щодо її життя зі сторони батька, та подання позивачем позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, що, на думку позивача, свідчить про те, що примирення неможливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін та їх дитині, то доведення цих обставини відноситься до предмету доказування та їм надається оцінка судом при розгляді справи по суті, тому не впливає на обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку на примирення, що обумовлено відсутністю згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши позицію кожної із сторін спору, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про надання подружжю строку на примирення підлягає задоволенню частково та визначає сторонам строк для примирення терміном на два місяці, з урахуванням вимог ч.7 ст.240 ЦПК України задовольняючи клопотання вирішує питання зупинення провадження у справи до закінчення строку на примирення, визначеного судом,

Враховуючи викладене та керуючись п.4 ч.1 ст.251, ч.7 ст. 240, ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, - суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання подружжю строку на примирення , - задовольнити частково.

Зупинити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, - до закінчення строку для примирення подружжя, який встановлений судом терміном на 2 (два) місяці.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я