Справа № 485/932/23
Провадження №2-о/485/43/23
РІШЕННЯ

іменем України

16 жовтня 2023 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

учасників справи: заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Снігурівська міська рада Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання,

установив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції заявника.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як падчерки та вітчима з 12.07.2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на момент смерті спадкодавця.

В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який є вітчимом заявниці, після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яку він успадкував після смерті своєї дружини, матері заявниці, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 2007 року заявниця постійно проживала зі спадкодавцем, доглядала його, утримувала, вели спільне господарство, оскільки померлий був її вітчимом та у них склались дружні та теплі стосунки. ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріусом надано роз`яснення про необхідність подання документів, що підтвердять факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28 серпня 2023 року відкрито окреме провадження у вказаній справі.

Пояснення учасників справи

ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомила суду, що з 12 липня 2007 року вона постійно проживала з ОСОБА_2 до дня його смерті, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, завжди були у дружніх відносинах. Вона здійснила поховання ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_4 під час судового засідання повідомила суду, що ОСОБА_1 її сусідка, яка проживала з ОСОБА_2 до його смерті. Проживали як вітчим та падчерка однією сім`єю, вели спільне господарство. ОСОБА_1 здійснювала поховання ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомила суду, що ОСОБА_2 був її сусідом та проживав з дружиною і донькою. Після смерті дружини ОСОБА_2 , він та його падчерка ОСОБА_1 проживали вдвох, вели спільне господарство, мали дружні відносини.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують щодо задоволення заявлених вимог.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи та заслухавши думку заявника, свідків, суд дійшов до таких висновків.

Суд встановив, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 23 червня 1981 року, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі «Батько» значиться ОСОБА_7 , в графі «Мати» - ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції, між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 16 серпня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського РУЮ Миколаївської області зареєстровано шлюб, та складено відповідний актовий запис №76. Прізвище після реєстрацію шлюбу: чоловік - ОСОБА_9 , дружина - ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 20 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, ОСОБА_11 та ОСОБА_1 20 січня 2007 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №5. Прізвище після реєстрацію шлюбу: чоловік - ОСОБА_11 , дружина - ОСОБА_1 .

За даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 16.06.2023 №0, після реєстрації шлюбу, про який 17 січня 1987 року складено відповідний актовий запис №24 Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, після шлюбне прізвище ОСОБА_3 - ОСОБА_3 .

Даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 12 лютого 2020 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), підтверджено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено відповідний актовий запис №58.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 23 березня 2021 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №184.

Відповідно до свідоцтва про право на спадкування за законом від 21 січня 1993 року, ОСОБА_3 , успадкувала частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на іншу половину вказаного будинку Снігурівською державною нотаріальною конторою 21 січня 1993 року за р.№І-36, ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадкування за заповітом, що узгоджено з доданою копією такого свідоцтва.

За довідкою №59 від 01.06.2023 року виданою Центром надання адміністративних послуг Снігурівської міської ради, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті за вищевказаною адресою зареєстрована ОСОБА_1 з 12.07.2007 по теперішній час.

Згідно акту про фактичне місце проживання (не проживання) громадян на території Снігурівської міської територіальної громади складеного 09 серпня 2023 року, ОСОБА_1 зі слів сусідів фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 на момент його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За матеріалами спадкової справи №240/2023 заведеної Снігурівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 встановлено, що 03 липня 2023 року із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 .

Листом №442/01-16 від 03.07.2023 Снігурівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області ОСОБА_1 роз`яснено, що для реалізації її спадкових прав останній необхідно звернутись до суду для встановлення факту сумісного проживання не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини з померлим ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (частина перша статті 1220 ЦК України).

За частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша статті 1296 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина перша статті 1297 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`ю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, судом необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (пункт 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак. Відповідно до частин першої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання (постанови Верховного Суду: від 31 березня 2020 року у справі N 205/4245/17, від 23 квітня 2020 року в справі № 686/8440/16-ц).

Оскільки у судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю, який був їй вітчимом, був пов`язаний з нею спільним побутом, та введенням спільного домашнього господарства по день його смерті, що підтверджено письмовими доказами та показаннями свідків, суд дійшов висновку, що заява обгрунтована.

За приписами ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 12, 141, 258, 259, 263, 264, 264,268, 273, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Снігурівська міська рада Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , постійно проживав з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 ), однією сім`єю не менше п`яти років, а саме: з 12 липня 2007 року по 19 березня 2021 року в будинку АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 20 жовтня 2023 року.

Суддя О.П.Бодрова