Справа № 354/1225/23
Провадження по справі № 2/354/359/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 жовтня 2023 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»(надалі-ТзОВ «Юніт Капітал») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №665892579 від 10.07.2021 року у сумі 38000,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 10.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога»(надалі-ТзОВ «Манівео») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №665892579 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору первісний кредитор надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 20000,00 грн строком на 84 дні зі сплатою 0,69 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Факт одержання відповідачкою грошових коштів підтверджується платжіним дорученням від 07.10.2021 року. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом внаслідок чого утоврилася заборгованість за кредитом у розмірі 38000,00 грн. 28.11.2018 року між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс»(надалі-ТзоВ «Таліон плюс») укладений договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого до ТзОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №665892579 від 10.07.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №154 від 05.10.2021 року. В подальшому, між ТзОВ «Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс»(надалі-ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс») був укладений договорів факторингу №05/0820-01, відповідно до якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №665892579 від 10.07.2021 року перейшло до ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс»), що засвідчується витягом з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 року. В свою чергу, 04.08.2023 року ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» уклало договір факторингу №01/04082023 із позивачем у справі, який за умовами цього договору набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №665892579 від 10.07.2021 року у розмірі 38000,00 грн., з яких: 20000,00грн.-заборгованість за кредитом та 18000,00 грн.- заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, що підтверджується відомостями Реєстру боржників від 04.08.2023 року. Із урахуванням викладеного, зважаючи на те, що відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання з повернення сум наданих кредитів та відсотків за користування ними і станом на день звернення із позовом до суду заборгованість за кредитним договором не погасила, позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідачки на його користь борг за кредитом у повному обсязі, а також 2174,20 грн. сплаченого судового збору та 5000,00 грн. витрат за професійну правничу допомогу.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 30.08.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте у прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи у відсутності представника ТзОВ «Юніт Капітал», проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення позивач не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 18.09.2023 року, 02.10.2023 року не з`явилася, направила на електронну пошту суду клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із неможливістю прибути до суду.

У судове засідання, призначене на 23.10.2023 року ОСОБА_1 в черговий раз не з`явилася та направила на електронну адресу суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із неможливістю явки до суду до якого долучила копію медичної карти стаціонарного хворого №23/04227 від 13.10.2023 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця. Відзиву на позов не подавала.

Під час вирішення клопотання відповідачки про відкладення розгляду справи, суд враховує наступне.

У відповідності до вимог ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності здійснення судових проваджень протягом розумного (передбаченого законом) строку. Розумність тривалості провадження, згідно вказаних рішень, має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів. Відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ тощо не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (наприклад рішення ЄСПЛ у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії», «Кудла проти Польщі»).

Згідно п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Частиною першою ст.275 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст.279 ЦПК України перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Згідно ч.ч.1,2 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи у судовому засіданні в межах встановленого цим кодексом строку у випадках: 1) неявка у судове засідання учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про прочини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

За таких обставин, враховуючи те, що за клопотанням відповідачки судом двічі відкладались судові засідання у справі, однак відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась, будь-яких додаткових доказів до суду не подала та втретє не з`явилась у судове засідання, у поданому клопотанні про відкладення судового засідання не навела жодного обгрунтування необхідності чергового відкладення судового розгляду, окрім неможливості особистої явки до суду, суд вважає за можливе провести судовий розгляд даної справи у відсутності відповідачки, яка належно повідомлялась про день та час судового розгляду та відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити у даній справі заочне рішення.

При цьому суд враховує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасника справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 10.07.2021 року між ТзОВ «Манівео» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №665892579, в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (MNV2Q6P3) на підставі якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 20000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти кредитодавцю, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, у тому силі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт». Кредит надається строком на 84 дні. Строк дії договору обчислюється з моменту його укладення сторонами та до закінчення строку, на який надано кредит, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань(п.п.1.1-1.3 договору).

Відповідно до п.п.1.4, 1.9 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 251,85 відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним(дисконтна процентна ставка). Проценти за користування кредитом, в розмірі передбаченому договором, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами, починаючи з першого дня користування кредитом, відповідно до суми кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні позичальника.

Згідно п.1.7 кредитного договору повернення частини кредиту та всіх нарахованих процентів здійснюється раз в два тижні (кожні 14 днів) починаючи з першого тижня користування кредитом. Рекомендований розрахунок сукупної вартості кредиту, суми та дати платежів, які здійснюються в ануїтетній формі, зазначаються в Графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього договору(Додаток №1 до договору).

Пунктом 2.1.1.6 договору передбачено, що кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою.

Відповідно до п.4.1 договору невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця:www. moneyveo.ua.

За умовами п.4.2 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносних між позичальником і кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

У пунктах 4.7, 4.8, 4.9, 4.11 договору зазначено, що позичальник засвідчує, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків кредитодавця і позичальника. Сторони засвідчують, що укладення цього договору відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна із сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення(природа договору, права та обов`язки сторін, інші умови договору), та умови договору є взаємовигідними для кожної із, не сплачених процентів, неустойки та інших нарахувань може бути примусового стягнута через суд загальної юрисдикції або на підставі виконавчого напису нотаріуса, обраного кредитодавцем.

Позичальник підтверджує, що:-отримав від кредитодавця до укладення цього договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію, передбачену ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка необхідна для отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію що наведена в Паспорті споживчого кредиту та Правилах;-інформація надана кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Відповідно до наведеного у Додатку №1 до кредитного договору Графіку платежів розрахунку погашення заборгованості за кредитом, кінцевий термін повернення кредиту-02.10.2021 року, загальний розмір процентів за користування кредитом становить 7278,88 грн., загальна вартість кредиту-27278,88 грн.

Із долученого до вказаного договору Паспорту споживчого кредитного продукту «КОМФОРТ» вбачається, що розмір кредиту складає 20000,00 грн., кредит надається на споживчі цілі; строк кредитування становить 84 дні; процентна ставка -251,85% річних, тип процентної ставки-фіксована; загальні витрати за кредитом складають 7278,88грн., орієнтовна загальна вартість кредиту-27278,88 грн., процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 474,50% річних. Термін платежу згідно графіку розрахунків вказано-08.04.2021 року.

Із довідки щодо дій позичальника ОСОБА_1 в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТзОВ «Манівео» слідує, що заявка на кредит подана 10.07.2021 року о 13:17 год., акцепт оферти позичальником здійснено шляхом підписання наданого договору 10.07.2021 року о 13:20:56 год. одноразовим ідентифікатором MNV2Q6P3, який відправлено позичальнику 10.07.2021 року о 13:21:43 год., перерахування грошових коштів проведено 10.07.2021 року о 13:21:56 год.

Платіжним дорученням №4890е008-b520-43d0-b19c-d3 від 10.07.2021 року підтверджується факт перерахування ТзОВ «Манівео» на платіжну карту ОСОБА_1 №4731-21ХХ-ХХХХ-2760 грошових коштів у сумі 20000,00 грн. згідно договору №665892579 від 10.07.2021 року.

28.11.2018 року між ТзОВ «Манівео» (Клієнт) та ТзОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено Договір факторингу №28/1118-01, а 21.10.2020 додаткова угода №25 до вказаного договору, якою затверджено нову редакцію договору, відповідно до умов якого Клієнт - зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. (п. 2.1).

Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання Боржника. Разом з правом вимоги до Фактора переходять всі інші права та обов`язки Клієнта за Кредитним договором.

Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром прав вимоги (п.4.1).

Як вбачається із витягу з Реєстру прав вимоги №154 від 05.10.2021, укладеного між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Манівео» на виконання договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, ТзОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №665892579 від 10.07.2021 року на залаьну суму 40132,00 грн., з яких: 20000,00грн.-заборгованість по основному боргу; 20132,00 грн.- заборгованість по відсотках.

05.08.2020 між ТзОВ «Таліон плюс»(Клієнт) та ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс»(Фактор) було укладено Договір факторингу №05/0820-01, із наступними додатковими угодами, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити фактору вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених Договором (п.2.1).

Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку (п.4.1).

Згідно Реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2022 року, укладеного між ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТзОВ «Таліон плюс» на виконання Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року, ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №665892579 від 10.07.2021 року на загальну суму 38000,00 грн., з яких: 20000,00 грн.-заборгованість по основному боргу; 18000,00 грн.- заборгованість по відсотках.

У подальшому, 04.08.2023 між ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс»(Клієнт) та ТзОВ «Юніт капітал»(Фактор) був укладений Договір факторингу №01/04082023, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною договору (п.1.1).

Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2).

З реєстру боржників від 04 серпня 2023 року, який є Додатком 31 до Договору факторингу №01/04082023 від 04.08.2023 року слідує, що Клієнт - ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступає Фактору - ТзОВ «Юніт капітал» вимоги заборгованостей до боржників - позичальників на умовах, передбачених договором Факторингу №01/04082023 від 04.08.2023 року, в тому числі і щодо боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №665892579 від 10.07.2021 року на загальну суму 38000,00 грн., з яких: 20000,00 грн.-заборгованість основному боргу; 18000,00 грн.- заборгованість по відсотках.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №665892579 від 10.07.2021 року вбачається, що станом на 11.08.2023 року борг нараховано у розмірі 38000,00 грн., з яких: 20000,00 грн.- заборгованість за основним боргом; 18000,00грн.- заборгованість за відсотками.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Частиною другою ст.639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.02.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У силу ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).

Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

У силу ч.3 ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Відповідно до ст.ст.526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

У силу ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 та у постанові від 06.02.2019 року у справі №175/4753/15-ц.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст. 512,514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 уклавши із ТзОВ «Манівео» кредитний договір №665892579 від 10.07.2021 року, право вимоги за якими перейшло до позивача, належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого у неї виникла заборгованість.

У даному випадку позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідача на свою користь борг за кредитним договором №665892579 від 10.07.2021 року у сумі 38000,00 грн., який згідно наданого розрахунку складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 20000,00 грн. та заборгованості за відсотками у сумі 18000,00 грн., що нараховані станом на 11.08.2023 року.

Однак в даному розрахунку відсутні будь-які дані щодо періоду нарахування відсотків за користування коштами, розміру відсоткової ставки тощо, а тому зазначений розрахунок суд не може прийняти в якості належного та достатнього доказу на підтвердження розміру боргу.

Визначаючись із розміром заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідача суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що згідно з кредитним договором №665892579 від 10.07.2021 року строк кредитування становить 84 дні.

Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відсотки за цим договором нараховувались й після спливу визначеного ними строку кредитування, в той же час, розмір нарахованих процентів на строк кредитування погоджений сторонами згідно Графіку платежів та Паспорту споживчого кредитного продукту, які є невід`ємними частинами кредитного договору становить 7278,88 грн.

Враховуючи те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, а суду не надано доказів щодо пролонгації сторонами кредитного договору №665892579 від 10.07.2021 року, суд приходить до висновку, що стягненню підлягають лише відсотки, нараховані у межах строку кредитування вищевказаного договору у розмірі 7278,88 грн.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, що є предметом спору та обґрунтованих заперечень щодо розрахунку заборгованості за кредитом, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги ТзОВ «Юніт Капітал» підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №665892579 від 10.07.2021 року у сумі 27278,88 грн., з яких: 20000,00 грн.- заборгованість за основною сумою боргу та 7278,88 грн.-заборгованість за відсотками. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 1541,47 грн. сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою-ч.2 ст.137 ЦПК України.

У відповідності до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно наведеного у позовній заяві попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, понесені позивачем витрати на правничу допомогу складають 5000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду:

-Додаткову угоду №19 від 07.08.2023 року до договору про надання правової допомоги від 01.12.2022 року, укладеного між ТзОВ «Юніт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Альма Теміс», відповідно до якої об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів клієнта з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в т.ч. з боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №665892579 від 10.07.2021 року;

-довіреність від 24.11.2022 року, видану ТзОВ «Юніт Капітал» на представництво його інтересів адвокатом Юхименко Ю.Ю., який є діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №000117 від 12.03.2018 року;

-протокол погодження видів правової допомоги та договірної ціни від 07.08.2003 року, який є Додатком №1 до Договору про надання правової допомоги від 01.12.2022 року, відповідно до якого визначено наступний перелік послуг та їх вартість: усна консультація-1000,00 грн.; письмова консультація-1500,00 грн.; складання звернення, заяви, скарги, запиту, листа-вимоги(претензії), відповіді на заяву-1000,00 грн.; складання позовної заяви-2000,00 грн.; складання відзиву на позовну заяву-1500,00 грн.; складання відповіді на відзив, заперечень, письмових пояснень у справі-1500,00 грн.; вивчення матеріалів справи-800,00 грн.; участь у судовому засіданні першої інстанції-1500,00 грн.; складення апеляційної(касаційної) скарги-2000,00 грн.;

-акт прийому-передачі наданих послуг від 08.08.2023 року, який є додатком №2 до Договору про надання правової допомоги від 01.12.2020 року, з якого вбачається, що адвокатським об`єднанням «Альма Теміс» в особі адвоката Юхименка Ю.Ю. було надано позивачу наступну правничу допомогу: надання усної консультації стосовно складання позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, узгодження правової позиції(1 год.) вартістю 1000,00 грн.; складання позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №665892579 від 10.07.2021 року(2 год) вартістю 4000,00 грн., а всього на загальну суму 5000,00 грн.;

-рахунок №17 від 08.08.2024 року на оплату правової допомоги за договором від 01.12.2022 року у сумі 5000,00 грн.;

-платіжну інструкцію №395 від 09.08.2023 року згідно якої ТзОВ «Юніт Капітал» переховано на рахунок адвокатського об`єднання «Альма Теміс» грошові кошти у сумі 5000,00 грн. згідно рахунку №17 від 08.08.2023 року та додаткової угоди №19 від 07.08.2023 року, договору про надання правової допомоги від 01.12.2022 року.

Суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, загальна сума витрат на адвокатські послуги не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. При цьому заяв про зменшення розміру витрат на правову допомогу від відповідача не надходило.

Із урахуванням наведеного, зважаючи на те, що позов задоволено частково на 71,79%(27278,88 грн. з 38000,00 грн.), з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 3589,50 грн.(71,79% від 5000,00 грн.).

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81 141, 258, 259, 264, 265, 280-282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №665892579 від 10.07.2021 року у сумі 27278(двадцять сім тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 88 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати по сплаті судового збору у сумі 1541(одна тисяча п`ятсот сорок одна) гривня 47 коп. та 3589(три тисячі п`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Копію рішення направити учасникам справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження: 01024, вул.Рогнідинська, 4А, офіс 10, м.Київ, Київська область, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повне рішення суду складено 26 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя: Т.Л. Ваврійчук