Справа № 298/1894/23
Номер провадження 2/298/324/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

Головуючого судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом поданим ОСОБА_1 до Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

В позові йдеться про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_2 , який рахувався головою дворогосподарства в АДРЕСА_1 . У зв`язку з смертю ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, надвірних будівель та споруд, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем за заповітом та особою, яка вступила в управління спадковим майном. 06.11.1975 секретарем Малоберезнянської сільської ради Пінцак О.В. за реєстраційним № 12 посвідчено заповіт, згідно якого ОСОБА_2 заповів все належне йому майно і все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право ОСОБА_1 .

Наявність майна підтверджується технічним паспортом виданого Великоберезнянським КП «БТІ». У померлого відсутні спадкоємці, які мали б обов`язкову частку у спадщині, а також відсутні спадкоємці за законом, а тому позивач просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на зазначене нерухоме майно (в порядку спадкування).

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просила задовольнити таку.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнають та не заперечують у задоволені позовної заяви, рішення залишають на розсуд суду.

Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.200 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З повторно виданого Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управляння Міністерства свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06 жовтня 2022 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 85 років, про що, 04 вересня 1976 року складено відповідний актовий запис № 25. Місце смерті: Україна. Закарпатська область, Великоберезнянський район с. Мирча, а отже з моменту смерті зазначеного спадкодавця відкрилася спадщина на усе належне померлому під час життя майно згідно ст.1220 ЦК України.

Зі складеного померлим ОСОБА_2 заповіту на ім`я ОСОБА_1 , посвідченого секретарем виконкому Малоберезнянської сільської ради депутатів трудящихся Великоберезнясько району Закарпатської області Пінцак О.В. від 0611.1975 року (Номер в реєстрі нотаріальних дій - 12), вбачається, що перший заповів усе належне йому майно позивачеві.

З технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та зі зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 , виданого КП «БТІ» Великоберезнянської селищної ради від 12.01.2023 р. № 6665 значиться власник ОСОБА_4 .

З довідок виданих Дубриницькою сільською радою Ужгородського району Закарпатської області від 06.10.2023 № 149 № 150, вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , за адресою АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб не має та ніхто не проживає за вказаною адресою. З дня смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (a/з про смерть № 25 від 04.09.1976 р.) позивач вступив у володіння спадковим майном, яке перебувало у володінні його діда ОСОБА_2 , а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , за час свого життя, не виготовив правовстановлюючих документів на житловий будинок за АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишив заповіт від 06.11.1975 р., яким все своє майно, хату, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів своєму внуку ОСОБА_1 .

Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Гончар Т.М. від 06 жовтня 2023 року № 57/01-16, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок, не був зареєстрований у встановленому законодавством порядку та відповідно право власності на вказаний житловий будинок ОСОБА_2 (померлого) не виникло.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно роз`яснень, викладених в п.19 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов`язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст.ст. 16, 328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зважаючи на викладені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 2-8,13,19,76-82,200,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого, в АДРЕСА_2 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (; місцезнаходження: 89210 Закарпатська область Ужгородський район с. Дубриничі, вул. Центральна, 44 А) про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за заповітом, за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів після його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні в той же строк, з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Головуючий Тарасевич П.П.