Справа № 756/2346/23
Головуючий у суді першої інстанції: Ткач М.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Мельника Я.С., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Губаненка Юрія Петровича, подану в інтересах Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської держаної адміністрації) «Київтеплоенерго», на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року, ухвалене у складі судді Ткач М.М., у справі № 756/2346/23 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської держаної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КП Виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. Зазначала, що нею за власні кошти було обладнано квартиру АДРЕСА_1 приладом обліку теплової енергії типу Engelmann Sensor GmbH Німеччина, заводський номер 44984694. Монтаж вузлів обліку споживання теплової енергії (лічильників тепла) було проведено відповідно до погодженого робочого проекту, складеного спеціалізованою організацією та погодженого ТОВ «Сучасний дім-1», як балансоутримувачем будинку. Актом від 23 січня 2017 року вузли обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення взято на облік та опломбовано. 02 вересня 2019 року лічильник був повірений ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів». Стверджує, що своєчасно щомісяця передавала показники лічильника та оплачувала рахунки, заборгованості за централізоване опалення в неї не було. Проте, в липні 2021 року відповідачем проведено перерахунок (донарахування), в зв`язку з чим виник борг у розмірі 2 305,40 грн., який було зменшено після її звернення до відповідача на загальну суму 307,38 грн. З проведеним донарахуванням заборгованості та боргом в сумі 1 998,02 грн. вона не погодилась, вважаючи таке донарахування незаконним та таким, що проведене на підставі методики, яка втратила чинність. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила визнати неправомірними дії КП виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Київтеплоенерго» щодо проведення в липні місяці 2021 року перерахунку (донарахування) за комунальну послугу «централізоване опалення» за 2020/2021 рр. по квартирі АДРЕСА_1 , та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок (коригування в бік зменшення) нарахувань оплати за опалення у вказаній квартирі за опалювальний період 2020-2021 рр., на суму 1 998,02 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірними дії КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» щодо проведення перерахунку (донарахування) за комунальну послугу «централізоване опалення» за 2020/2021 в липні місяці 2021 року по квартирі АДРЕСА_1 .

Зобов`язано КП виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок нарахувань оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , за опалювальний період 2020-2021 рр., із застосуванням Методики № 315.

Стягнуто з КП виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Київтеплоенерго» на користь держави судовий збір в розмірі 2 147, 20 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, адвокат Губаненко Ю.П., який діє в інтересах КП Виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що відповідач діяв на підставі рекомендацій Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 60/17-рк/к від 24 червня 2021 року, якими КП «Київтеплоенерго» рекомендовано: 1) утриматись від застосування Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 під час розрахунків із споживачами, з якими не укладено договори відповідно до вимог Закону України від 09 листопада 2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги»; 2) здійснити перерахунки споживачам, з якими були укладені до 01 травня 2019 року договори про надання комунальних послуг, розміру плати за послуги з централізованого опалення відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плат за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 № 359. Звертає увагу на те, що КП «Київтеплоенерго» є монополістом на ринку надання відповідних послуг, а відтак, його діяльність контролюється Антимонопольним Комітетом України на предмет можливих зловживань. Відповідно до положень ч. 2 ст. 46 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рекомендації органів Антимонопольного Комітету України підлягають обов`язковому розгляду органами чи особами, яким вони надані. Таким чином, КП «Київтеплоенерго» відповідно до вимог вказаного Закону застосувало надані рекомендації задля недопущення порушення законодавства у сфері захисту економічної конкуренції. Наголошує на тому, що застосування Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року, № 315, можливе лише після укладення нових договорів про надання комунальних послуг. Натомість договори, що були укладені до 01 травня 2019 року передбачають застосування Правил № 630 та Методики №359.

В судовому засіданні адвокат Губаненко Ю.П., який діє в інтересах КП Виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлена належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за її відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 03 листопада 2009 року (а.с. 6).

У багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_1 , діє система централізованого опалення, яка оснащена будинковими засобами обліку теплової енергії та гарячої води, послуги з постачання яких надає КП Виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго».

Квартира ОСОБА_1 обладнана індивідуальним засобом обліку теплової енергії.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-2К/3632, яке чинне до вересня 2023 року, вбачається, що теплолічильник SensoStar 2 заводський № 44984694, виготовлений Engelmann Sensor GmbH Німеччина відповідає вимогам ДСТУ EN 1434 (а.с.7).

Згідно із рахунку-повідомлення КП «Київтеплоенерго» станом на 01 серпня 2021 року ОСОБА_1 нараховано суму боргу з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 2 305,40 грн. (а.с. 12).

ОСОБА_1 звернулась до директора КП «Київтеплоенерго» із заявою від 21 вересня 2021 року про проведення перерахунку нарахованої заборгованості, в якій зазначила, що КП «Київтеплоенерго» було неправомірно проведено нарахування за послуги централізованого опалення згідно із Методикою № 359, яка втратила чинність та проведені на виконання рекомендацій Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету, що надійшли у червні 2021 року. В своїй заяві просила провести коригування донарахованої суми (а.с. 8).

КП «Київеплоенерго» листом № 30/3/2/16852 від 23 жовтня 2021 року на звернення ОСОБА_1 від 21 вересня 2021 року повідомило, що перерахунок (донарахування) за комунальну послугу «централізоване опалення» за 2020/2021 в липні місяці 2021 року по квартирі АДРЕСА_1 проведено на вимогу АМКУ за Методикою розрахунку кількості теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення оплати за їх опалення № 359 (Методика № 359), затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку житлово-комунального господарства України у жовтні 2006 року. Ця Методика передбачає розрахунок витрат на опалення МЗК за формулами, у яких врахована наявність квартирних лічильників та середньомісячна температура на вулиці, опалювальна площа МЗК, теплова потужність системи опалення, температура повітря в приміщенні та середньомісячна температура на вулиці. Також повідомлено, що по заборгованості за централізоване опалення по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , було здійснено перерахунок (донарахування) на суму 2 305,40 грн, який у вересні 2021 скориговано у бік зменшення на суму 40,04 грн. та у жовтні 2021 у бік зменшення на 241,70 грн., але інші борги в сумі 1 998,02 не скориговано (а.с. 9-11).

Спір між сторонами виник з приводу правомірності дій КП «Київтеплоенерго» при донарахуванні ОСОБА_1 заборгованості за централізоване опалення із застосуванням Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плат за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 № 359.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 . Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що донарахування позивачці за послугу з централізованого опалення за місця загального користування в опалювальний сезон 2020-2021 року проведено за Методикою № 359, яка втратила чинність, що свідчить про неправомірність дій відповідача.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення врегульовані Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 22 липня 2015 року (далі - Правила № 630).

Відповідно до п. 2 Правил № 630 централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання; опалювана площа (об`єм) будинку - це загальна площа (об`єм) приміщень будинку, в тому числі у разі опалення площа (об`єм) сходових кліток, ліфтових та інших шахт.

Пунктом 6 Правил № 630 встановлено, що послуги з централізованого опалення повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку.

Згідно п. 12 Правил № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

Споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства (п. 28 Правил № 630).

Таким чином, на споживачів, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, законодавець покладає обов`язок оплати послуг з централізованого опалення місць загального користування будинку.

Між тим, за приписами п.10 Постанови № 630 визначено, справлення плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим п. 15 цих Правил, затверджених Постановою № 630. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Пунктом 28 Правил № 630 встановлено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

У той же час, відповідно до ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 8 Положення про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 квітня 2014 року № 197, наказом від 22 листопада 2018 року № 315 затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.

Визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 «Про затвердження Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення». Наказ набрав чинності з дня його офіційного опублікування.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже враховуючи, те що донарахування проведено за послугу з централізованого опалення за місця загального користування в опалювальний сезон 2020-2021 року за Методикою № 359, яка втратила чинність, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність дій відповідача.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рекомендації Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про запобігання порушення законодавства про захист економічної конкуренції № 60/17-рк/к, не є обов`язковими до виконання.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 06 травня 2020 року у справі № 826/6968/17, надання органом Антимонопольного комітету України відповідних рекомендацій у процесі розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів суб`єкта господарювання, оскільки самі по собі такі рекомендації не створюють жодних правових наслідків.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону (тобто до 01 травня 2019 року), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом, а відтак КП «Київтеплоенерго» до договорів, що були укладені до 01 травня 2019 року обґрунтовано застосовувало Методику №359, є безпідставними.

Вказане положення п. 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовує лише збереження чинності договорів, укладених до 01 травня 2019 року, та не передбачає можливості застосування до таких договорів Методикою № 359, яка втратила чинність.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно тавсебічно розглянув справу, надав всім доводам заявника належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе судове рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення суду, в справі не виявлено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суд першої інстанції та зводяться виключно до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Губаненка Юрія Петровича, подану в інтересах Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської держаної адміністрації) «Київтеплоенерго», залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 20 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді