провадження № 2-о/336/340/2023
РІШЕННЯ

іменем України

23 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Нагорних О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, цивільну справу № 336/7167/23 (провадження № 2-о/336/340/2023), в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Запорізька міська рада,

про встановлення юридичного факту, а саме постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

за участі:

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката - Рогозіна О.В.,

встановив:

21 липня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя звернувся представник заявниці адвокат Рогозін О.В., з заявою до заінтересованої особи: ОСОБА_2 , про встановлення юридичного факту, в якій просить встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви представник зазначає, що ОСОБА_4 , в 2008 році розірвала шлюб зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , та після розірвання шлюбу продовжила проживати за адресою своєї реєстрації АДРЕСА_1 .

З лютого 2017 року, через загострення серцево-судинних хвороб свого батька, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , заявниця почала постійно проживати з ним однією сім`єю у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , впродовж останніх років життя мав погане самопочуття, часто хворів та заявниця, проживаючи з ним однією сім`єю, здійснювала за ним догляд, оскільки мати ОСОБА_6 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер.

Після смерті батька відкрилась спадщина - 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 (1/3 кватири на підставі свідоцтва про реєстрації права власності на житло від 25 лютого 1998 року, та 1/3 на підставі свідоцтва про право власності за законом від 05 вересня 2008 року).

Інша 1/3 частина квартири належить рідній сестрі заявниці - ОСОБА_2 , яка не була зареєстрована та не проживала з батьком на момент його смерті.

На сьогоднішній день заявниця продовжує фактично проживати у квартирі АДРЕСА_3 .

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. із заявою про прийняття спадщини. Однак, як вбачається з листа №369/07-31 від 14 липня 2023 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо прийняття спадщини у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини. Також, було роз`яснено, що спадкова справа після смерті батька не заводилась.

Обставини, що ОСОБА_1 по день смерті батька, ОСОБА_3 , постійно проживала разом з ним однією сім`єю підтверджується актом від 06 липня 2023 року, засвідченим сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що посвідчений фахівцем по роботі з абонентами ТОВ Керуюча компанія «Мрія». Також, вищевказані обставини можуть підтвердити свідки, які є сусідами.

Встановлення юридичного факту потрібне для прийняття спадщини від померлого батька.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи по суті, в порядку окремого провадження. Задоволено клопотання заявника про виклик свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи Ольги Василівни, інформацію щодо відкриття спадкової справи (наявність або відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або усунення їх від права на спадкування, або не прийняття ними спадщини, або про відмову від її прийнятті) після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_4 . Місце смерті Україна, Запорізька область, Шевченківський район, м. Запоріжжя.

Роз`яснено заінтересованій особі право на подання відзиву на заяву і всіх наявних доказів, що підтверджують заперечення проти заяви.

14 вересня 2023 року до суду на виконання ухвали від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи Ольги Василівни надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №65/2023, після смерті після ОСОБА_3 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З матеріалів спадкової справи, наданої на вимогу суду, слідує, що ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , строк на прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_3 пропустила.

22 вересня 2023 року до суду від представника заявника адвоката Рогозіна О.В. надійшла заява про заміну заінтересованої особи, в обґрунтування якої зазначає, що заінтересованою особою залучено ОСОБА_2 , проте вважають за необхідне замінити її на Запорізьку міську раду як претендента на вимерле майно. У зв`язку з чим до вказаної заяви надано уточнену заяву про встановлення юридичного факту. До заяви надано докази направлення заяви з додатками Запорізькій міській раді.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2023 року замінено, по цивільній справі № 336/7167/23 (провадження № 2-о/336/340/2023) за заявою ОСОБА_1 , про встановлення юридичного факту, а саме постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовану особу ОСОБА_2 на Запорізьку міську раду. Розгляд справи відкласти на 10-00 годину 23 жовтня 2023 року, викликати в судове засідання заявника та заінтересовану особу, які беруть участь у справі.

20 жовтня 2023 року до суду від представника Запорізької міської ради надійшли письмові пояснення щодо встановлення юридичного факту де зазначають, що суд має під час розгляду справи про встановлення юридичного факту перевірити всі обставини, дослідити докази надані до суду та надати свідченням правову оцінку. Враховуючи все вищевикладене, якщо суд при розгляді даної справи визначить достатніми та належними надані докази, просить ухвалити рішення на розсуд суду.

Заявник, ОСОБА_1 в судовому засіданні просила задовольнити заяву, підтвердила доводи викладені в заяві. Пояснила, що вона постійно проживала разом з батьком ОСОБА_3 з лютого 2017 року по день його смерті за адресою: АДРЕСА_4 , доглядала за ним, купувала йому ліки та необхідні речі, сплачувала житлово-комунальні послуги по даній адресі.

Представник заявника, адвокат Рогозін О.В. в судовому засіданні просив задовольнити заяву, встановити факт постійного проживання заявника, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 , у період з 2017 року по день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , це має юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав заявника, а саме можливість оформити спадщину після смерті батька.

Представник заінтересованої особи, Запорізької міської ради, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні вказаної справи покладається на розсуд суду. Від заінтересованої особи відзиву на заяву не надходило.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , пояснила, що вона проживає по сусідству, дуже добре знає заявницю та її батьків, сестру, між ними склалися доброзичливі стосунки, дружили сім`ями. ОСОБА_3 разом з сім`єю проживав з 1980 року за адресою: АДРЕСА_4 . У ОСОБА_3 була дружина яка померла в 1999 році та дві доньки. Коли доньки вийшли заміж, то виїхали з батьківської квартири. З лютого 2017 року з ОСОБА_3 почала постійно проживати ОСОБА_1 , вона доглядала за батьком, купувала йому ліки, періодично возила до лікарні, купували всі необхідні речі та продукти харчування, сплачувала житлово-комунальні послуги, оскільки її батько був у віці та йому було важко з цим розібратися. ОСОБА_1 проживала з батьком до дня його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_6 , та наразі продовжує проживати в даній квартирі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 надала аналогічні показання, що і свідок ОСОБА_7 .

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, дійшов наступного висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Отже, у силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ч 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 81 року, про що 30 листопада 2021 року складено відповідний актовий запис за № 2826, місце смерті Запорізька область, Шевченківський район, м. Запоріжжя, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 від 30 листопада 2021 року виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), дата видачі 30 листопада 2021 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (наявний в матеріалах спадкової справи).

ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Запоріжжя, її батьками зазначені: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_6 ,, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Шевченківським Райбюро ЗАГС.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03 грудня 1983 року уклала шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 3001, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя 03 грудня 1983 року.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за 176 від 06 травня 2008 року. Після реєстрації розірвання шлюбу у заявниці залишилось прізвище ОСОБА_1 , що підтверджується паспортними даними та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (наявний в матеріалах спадкової справи).

З досліджених документів, слідує, що заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилась спадщина - 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 (1/3 кватири на підставі свідоцтва про реєстрації права власності на житло від 25 лютого 1998 року, та 1/3 на підставі свідоцтва про право власності за законом від 05 вересня 2008 року), що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_2 від 25 лютого 1998 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 вересня 2008 року, технічним паспортом на квартиру.

Інша 1/3 частина квартири належить рідній сестрі заявниці - ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та проживав, в період з 28.10.1980 року по 16.12.2021 року (помер ІНФОРМАЦІЯ_9 ) за адресою: АДРЕСА_4 . Разом з ним на день смерті зареєстровані особи відсутні, що підтверджується відповіддю Департаменту реєстраційних послуг ЗМР наданий на запит нотаріуса.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою в паспорті та витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи.

10 липня 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В., із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , у результаті чого була заведена спадкова справа № 65/2023. В заяві ОСОБА_1 повідомила, що крім неї є й інша спадкоємиця ОСОБА_2

10 липня 2023 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. звернулася ОСОБА_2 , яка повідомила, що вона пропустила строк встановлений законом для прийняття спадщини, на спадщину не претендує, продовжувати пропущений строк у судовому порядку не буде.

З матеріалів спадкової справи, наданої на вимогу суду, слідує, що ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , строк на прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_3 пропустила.

14 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 .

Через те, що заявник ОСОБА_1 була зареєстрована окремо від спадкодавця приватний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , який проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , про що виніс відповідну постанову від 14.07.2023 вих. № 369/02-31.

Дружина ОСОБА_3 , ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 прийняв після неї спадщину за законом , що складалась з 1/3 частини квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину.

У подружжя ОСОБА_10 було двоє доньок ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , про що повідомили допитані в судовому засіданні свідки.

ОСОБА_13 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 в м. Запоріжжя, її батьками зазначені: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_6 ,, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Шевченківським Райбюро ЗАГС.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , 21 серпня 1993 року уклала шлюб з ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 1355, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя 21 серпня 1993 року.

10 липня 2023 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. звернулася ОСОБА_2 , яка повідомила, що вона пропустила строк встановлений законом для прийняття спадщини, на спадщину не претендує, продовжувати пропущений строк у судовому порядку не буде.

Інших спадкоємців не встановлено.

ОСОБА_3 заповіту не складав.

Інших обставин з матеріалів спадкової справи № 65/20232, що була заведена після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , у віці 81 рік, не вбачається.

Спільне проживання заявниці ОСОБА_1 та її батька на день смерті останнього за адресою: АДРЕСА_4 , підтверджується актом обстеження на факт проживання особи без реєстрації за даною адресою на основі письмових свідчень сусідів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , складеним фахівцем по роботі з абонентами ТОВ Керуюча компанія «Мрія» 06.07.2023 року, згідно з яким мешканці будинку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підтвердили, що за адресою: АДРЕСА_4 , проживало двоє осіб, а саме: ОСОБА_3 та його донька ОСОБА_1 , яка проживала з батьком з лютого 2017 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , і проживає по теперішній час.

Крім того, наведені вище обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які вказали, що за адресою: АДРЕСА_4 , проживало двоє осіб, а саме: ОСОБА_3 та його донька ОСОБА_1 , яка постійно проживала з батьком з лютого 2017 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , і проживає по теперішній час, вона доглядала за батьком, купувала йому ліки, періодично возила до лікарні, купували всі необхідні речі та продукти харчування, сплачувала житлово-комунальні послуги, оскільки її батько був у віці та йому було важко з цим розібратися. ОСОБА_1 наразі продовжує проживати в даній квартирі.

За змістом статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною 1 статті 29 ЦК України, є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно з частиною 6 статті 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV в якій визначено терміни, а саме у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні, зокрема місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Отже, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а обставини встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, мають бути підтверджені іншими належними і допустимими доказами, та оцінені судом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

З метою оформлення права на спадщину на частку квартири, виникла необхідність встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті останнього у судовому порядку, оскільки іншим шляхом довести цей факт заявник не має можливості.

Відповідно до положень ч 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з абз. 2 п. 2 Постанови Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди розглядають заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків, (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_3 заповіт не залишав.

Відповідно до положень частини третьої ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявляв про відмову від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (ст. 1220 ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він може одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, подавши відповідну заяву.

Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким згідно із частиною другою статті 1220 цього Кодексу є день смерті особи.

Відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 був власником 2/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_2 від 25 лютого 1998 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 вересня 2008 року, технічним паспортом на квартиру.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та проживав, в період з 28.10.1980 року по 16.12.2021 року (помер ІНФОРМАЦІЯ_9 ) за адресою: АДРЕСА_4 . Разом з ним на день смерті зареєстровані особи відсутні, що підтверджується відповіддю Департаменту реєстраційних послуг ЗМР наданий на запит нотаріуса.

Спільне проживання заявниці ОСОБА_1 та її батька на день смерті останнього за адресою: АДРЕСА_4 , підтверджується актом обстеження на факт проживання особи без реєстрації за даною адресою на основі письмових свідчень сусідів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , складеним фахівцем по роботі з абонентами ТОВ Керуюча компанія «Мрія» 06.07.2023 року, згідно з яким мешканці будинку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підтвердили, що за адресою: АДРЕСА_4 , проживало двоє осіб, а саме: ОСОБА_3 та його донька ОСОБА_1 , яка проживала з батьком з лютого 2017 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , і проживає по теперішній час.

Крім того, наведені вище обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які вказали, що за адресою: АДРЕСА_4 , проживало двоє осіб, а саме: ОСОБА_3 та його донька ОСОБА_1 , яка постійно проживала з батьком з лютого 2017 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , і проживає по теперішній час.

ОСОБА_3 , помер та заявниця після його смерті оформляє спадщину на належне йому майно.

10 липня 2023 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. звернулася ОСОБА_2 , яка повідомила, що вона пропустила строк встановлений законом для прийняття спадщини, на спадщину не претендує, продовжувати пропущений строк у судовому порядку не буде.

Інших спадкоємців не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 у справі № 205/2102/19-ц (провадження № 61-872св21) висловив правову позицію, відповідно до якої, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору про право розглядається в порядку окремого провадження.

В даній постанові Верховний Суд зауважив, що згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Верховний Суд підкреслив, справи про спадкування розглядається судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Верховний Суд зауважив, що суди не зазначили, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право позивача на прийняття спадщини, тобто не встановили між ким існує спір, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах: від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18 (провадження № 61-39374св18), від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц (провадження № 61-872св21), від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20), від 14 вересня 2022 року у справі № 755/17019/21 (провадження № 61-6569св22).

Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини пов`язана з тим, що із наданих позивачем документів не підтверджується факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням встановлених судом обставин у справі та проаналізованих правових норм та правових висновків Верховного Суду суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Так як щодо заявлених вимог відсутні заперечення з боку заінтересованих та інших осіб, матеріали спадкової справи не містять доказів того, що інші особи, ніж ті, які беруть участь у справі, висувають претензію на право спадкування після смерті батька заявниці або щодо його майна, суд вважає, що у цій справі відсутній спір.

Матеріали справи містять докази на підтвердження факту, про встановлення якого просить заявник.

Оскільки заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, у її померлого батька на час відкриття спадщини було майно, встановлення заявленого у цій справі факту має для неї юридичне значення.

Оцінивши належність, достатність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд дійшов до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 адресою: АДРЕСА_4 , станом на 29 листопада 2021 року, є доведеним.

З метою оформлення права на спадщину на частку квартири, виникла необхідність встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті останнього у судовому порядку, оскільки іншим шляхом довести цей факт заявник не має можливості.

Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника і необхідно для оформлення спадкових прав після смерті батька ОСОБА_3 .

Таким чином, вимоги заявника про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, підтверджується дослідженими матеріалами справи, а тому вказані вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 18, 19, 23, 76-81, 83, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315-316, 319, 351-352, 354-355 ЦПК України, рекомендаціями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1268, 1270, 1277, 1296 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Запорізька міська рада, про встановлення юридичного факту, а саме постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини разом зі своїм померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне найменування учасників справи:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_4 .

Представник заявника - адвокат Рогозін Олексій Вікторович, місцезнаходження: АДРЕСА_6 ,

Заінтересована особа: Запорізька міська рада, , (місцезнаходження: 69105, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 206).

Дата складання повного судового рішення 23 жовтня 2023 року.

Суддя: