Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/573/23
№ провадження 2/624/165/23
РІШЕННЯ

іменем України

смт. Кегичівка 17 жовтня 2023 року

Кегичівський районний суд Харківської області, у складі

головуючого судді - Куст Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Легостаєвої К.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №624/573/23,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

вимоги позивача: про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 50455,22 грн, моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн, судовий збір у розмірі 2147,20 грн та витрати на проведення розрахунку вартості робіт 300,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог, зазначено що транспортний засіб - автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, 2002 року випуску, тип - загальний легковий, реєстраційний номер НОМЕР_1 був переданий позивачу під керування з лютого 2020 року.

Довідкою про результати розгляду матеріалу за фактом ДТП по пров. 1 Травня смт Кегичівка від 30 квітня 2023 року визначено, що 21 квітня 2023 року об 11 год 30 хв ОСОБА_2 керувала автомобілем ВАЗ 21120 державний номер НОМЕР_2 по автодорозі по пров. 1 Травня смт Кегичівка, не маючи полісу обов`язкового страхування, здійснюючи розворот проявила неуважність та допустила зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок даного зіткнення ОСОБА_1 втратив керування автомобілем та допустив наїзд на автомобіль ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_3 (власник ОСОБА_3 ), який стояв на краю проїжджої частини. В подальшому ОСОБА_2 залишила місце скоєння ДТП.

За результатами перевірки факту ДТП було вирішено за необхідне притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до постанови Кегичівського районного суду Харківської області від 15 травня 2023 року ОСОБА_2 визнано винною за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накладено на останню адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн. Постанова набрала законної сили.

На момент скоєння ДТП ні позивач, а ні ОСОБА_2 не мали полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів. У зв`язку із чим на позивача та відповідача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з розрахунку вартості робіт автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT реєстраційний номер НОМЕР_1 всього становить 50455,22 грн.

В усній формі позивач звертався до ОСОБА_2 з вимогою відшкодувати йому збитки, заподіяної ДТП, проте вона відмовилась.

Окрім матеріальних збитків, ДТП спричинило і моральні страждання, оскільки не бажання відповідача йти на діалог, не сприйняття серйозності розміру наслідків заподіяної шкоди, намагання перевести все на жарт, відсутність навіть бажання відшкодувати збитки, та впевненість у можливості уникнення необхідності відшкодувати збитків, викликало душевні страждання, глибокий психологічний стрес, втрату душевного спокою, погіршення сну і здоров`я в цілому, викликало відчуття безпорадності, що в свою чергу, вплинуло нормальний перебіг життя.

В подальшому позивачем на її адресу було направлено претензію з аналогічною вимогою.

Вищевказану претензію ОСОБА_2 отримала 24 червня 2023 року, проте ніяких дій від неї не послідувало.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

10 липня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Кегичівського районного суду від 17 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 10 серпня 2023 року.

Ухвалою Кегичівського районного суду від 10 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначили до розгляду по суті на 19 вересня 2023 року.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про місце, дату і час повідомлені належним чином, через канцелярію суду надали заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, окрім того:

позивач - позов підтримує в повному обсязі,

відповідачка - позовні вимоги не визнає, оскільки ОСОБА_1 міг запобігти ДТП, проте останній цього не зробив та заїхав відповідачці в машину.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що Постановою Кегичівського районного суду Харківської області від 15 травня 2023 року (набрала законної сили 26 травня 2023 року) справа № 624/326/23 визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП. Накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 3400,00 грн (копія, а.с.11).

КП «Юнона» офіційно зареєстроване підприємство, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи КП «Юнона» № 169090, ідентифікаційний код юридичної особи 22669212 (а.с.13)

Згідно копії свідоцтва платника податку серії НОМЕР_4 КП «Юнона», вид господарської діяльності: технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів, ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, виробництво інших готових металевих виробів (а.с.14).

Згідно розрахунку вартості робіт по ремонту VOLKSWAGEN PASSAT реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 виданий директором КП «Юнона» загальна сума становить 50455,22 грн (а.с.12).

Відповідно до постанов серії БАД № 315869, серії БАД № 315848 вбачається що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (копія, а.с. 20-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В ч. 2 ст. 1187 ЦК України зазначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Згідно з Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі № 461/8496/15-ц від 05 червня 2019 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, слід враховувати вимоги статей 1166, 1187 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №754/1114/15-ц від 14 лютого 2018 року зазначено, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. У спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищеної небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди.

Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідачкою, цивільно-правова відповідальність якої не застрахована, завдана позивачу шкода дією джерела підвищеної небезпеки та ОСОБА_2 хоч і не вважає себе винною, проте постановою Кегичівського районного суду Харківської області від 15 травня 2023 року визнано винною у вчиненні ДТП, яка відбулася 28 квітня 2023 року, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню компенсація матеріальної шкоди. Обов`язок відшкодування завданої шкоди виник у її завдавача (відповідачки), оскільки дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та доведена вина відповідачки. Розмір матеріальної школи заподіяної позивачу внаслідок вчинення відповідачкою адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, визначено в розрахунку вартості робіт по ремонту VOLKSWAGEN PASSAT реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 виданий директором КП «Юнона» загальна сума становить 50455,22 грн.

У спростування зазначених позивачем доводів стосовно стягнення матеріальної шкоди, відповідачкою будь-яких доказів не надано та не заперечувався розрахунок вартості робіт по ремонту автомобіля. Тому, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню компенсація матеріальної шкоди в розмірі розрахунку вартості робіт по ремонту VOLKSWAGEN PASSAT реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 в загальній сумі становить 50455,22 грн.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справа про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року (далі ППВСУ №4 від 31 березня 1995 року) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В п. 9 ППВСУ №4 від 31 березня 1995 року зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №464/3789/17 від 10 квітня 2019 року).

Суд враховує, що протиправність дій ОСОБА_2 є доведеною, оскільки постановою Кегичівського районного суду Харківської області від 15 травня 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Моральна шкода, яка завдана відповідачем позивачу полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з вчиненням 28 квітня 2023 року відповідачем ДТП, а також у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT реєстраційний номер НОМЕР_1 . Суд вважає, що під час ДТП ОСОБА_1 пережив психічне напруження, стрес, негативні емоції у зв`язку з пошкодженням майна - автомобіля та змушений був витрачати час для пошуку оцінювача, представника, звернення до суду.

Крім того, суд враховує те, що позивачем не надано будь-яких доказів звернення його до лікарів, психологів, наявності тілесних ушкоджень, які перебували б у причинному зв`язку з даною ДТП. Також, позивач не заявляв клопотання про допит свідків, які могли б підтвердити серйозність душевних страждань позивача під час та після ДТП, яка відбулася 28 квітня 2023 року.

Компенсація позивачу моральної шкоди підлягає стягненню саме з відповідача, оскільки останній внаслідок своїх протиправних дій є винною у вчиненні ДТП, що знаходиться у причинному зв`язку зі шкодою, завданою позивачу.

У спростування зазначених позивачем доводів стосовно стягнення компенсації моральної шкоди, відповідачем будь-яких доказів не надано.

На підставі вище викладеного, виходячи з принципу розумності та співмірності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача компенсації моральної шкоди в сумі 5000,00 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При зверненні до суду позивачем сплачено 2147,20 грн судового збору, про що свідчить квитанції про сплату судового збору від 07 липня 2023 року (а.с.6) та позивачем надано платіжну інструкцію Р24АD1193 про переказ 300,00 грн за проведення оцінки ремонту авто внаслідок ДТП (квітень 2023 року) авто пассат 2002 року (а.с.15).

Оскільки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 55455,22 грн, то відповідно слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: 55455,22*100 % /60455,22 = 91,1%; 2447,20*91,1% / 100 % = 2229,39 грн.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судових витрат в розмірі 2229,39 грн, що складаються з судового збору та витрат на проведення розрахунку вартості робіт.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 50455 (п`ятдесят тисяч чотириста п`ятдесят п`ять ) грн 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору та витрат за проведення розрахунку вартості робіт у розмірі 2229 (дві тисячі двісті двадцять дев`ять) грн 39 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України або через Кегичівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Зміїв Зміївського району Харківської області, паспорт серії НОМЕР_5 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Красне Кегичівського району Харківської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.М. Куст