ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 711/5213/22
Провадження № 22-ц/821/1451/23
категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Бородійчука В. Г.,

секретаря - Мунтян К. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Витріщак Тетяни Іванівни на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину, у складі головуючої судді Старікової М. М., повний текст рішення складено 10 липня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

17 жовтня 2022 року позивач звернулася до суду з позовом вищенаведеного змісту.

Позовна заява мотивована тим, що 27.05.2015 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.07.2021 рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу син сторін проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні.

13.09.2021 рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.04.2021 і продовжуючи до досягнення дитиною повноліття.

10.12.2021 головним державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі виконавчого листа, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі №711/2771/21 від 28.10.2021, було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.04.2021 і продовжуючи до досягнення дитиною повноліття.

Однак, відповідач не виконує своїх обов`язків щодо сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 .

Відповідно до розрахунку, виданого старшим державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за виконавчим листом № 711/2771/21, заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.10.2022 становить 71597,83 грн.

Зазначає, що вона у вересні 2022 року зверталась до відповідача з проханням сплатити заборгованість по аліментам, але відповідач відмовився здійснити виплату заборгованості.

Вважає, що у зв`язку з несплатою аліментів, відповідач має сплатити на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2021 по 01.10.2022, яка відповідно до наведеного у позові розрахунку становить 61893,86 грн, що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментах.

На підставі викладеного просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 01.05.2021 по 01.10.2022 в сумі 61893,86 грн, а також витрати понесені на надання правової допомоги в сумі 3500 грн.

02.01.2023 ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву з урахуванням уточненого розрахунку заборгованості, зробленого державним виконавцем, та відповідно до якого станом на 01.10.2022 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 60205,28 грн.

Вказує, що за період з 01.05.2021 по 01.10.2022 розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини становить 57408,91 грн, що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментах, який разом з понесеними судовими витратами підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 в сумі 44364,55 грн.

Судовий збір в розмірі 992,40 грн стягнуто на користь держави із ОСОБА_2 .

Рішення мотивовано тим, що надані суду письмові докази вказують на наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 за період з 01.10.2021 по 30.09.2022, однак суд, встановивши, що розмір неустойки (пені) за спірний період значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, врахувавши загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, дійшов висновку про необхідність застосування положення ст. 196 СК України та стягнення з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за несплату аліментів в сумі 44364,55 грн, що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам за вказаний період.

Суд зауважив, що підстав для зменшення розміру неустойки платнику аліментів не встановлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Витріщак Т. І., посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовну заяву та уточнену позовну заяву залишити без розгляду на підставі п. п. 2, 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, покласти на позивача.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позовна заява ОСОБА_1 від 13 жовтня 2022 року з доданими до неї документами, підписана та подана до суду адвокатом Токарєвою О. Г. не відповідала вимогам ст. 175, ст. 177 ЦПК України, оскільки станом на 13 жовтня 2022 року адвокат Токарєва О. Г. не мала процесуально підтверджених повноважень на ведення справи та вчинення процесуальних дій.

Вказує, що в судовому засіданні 14 березня 2023 року адвокат Токарєва О. Г. підтвердила той факт, що договір про право надання правової допомоги підписувався нею в січні 2023 року, так як до цього часу у неї не було оригіналу договору за підписом ОСОБА_1 .

Протягом судового розгляду позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви і ОСОБА_6 продовжувала здійснювати представництво інтересів позивача у статусі адвоката згідно ордеру серії АН № 107913 від 13 жовтня 2022 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги, датованого 30 вересня 2023 року.

Судом першої інстанції вказані обставини було визнано, але не усунуто.

Зазначає, що з матеріалів даної справи та встановлених судом обставин вбачається, що в діях відповідача відсутній умисел на ухилення від сплати аліментів, відтак на нього не може бути покладено відповідальність за прострочення їх сплати.

Вважає, що відповідачем було дотримано взаємних домовленостей щодо способу утримання сина укладення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку із передачею права власності на нерухоме майно.

Втім 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 відмовившись від попередніх домовленостей, звернулася за примусовим виконанням судового рішення про стягнення аліментів, не повідомивши про цей факт колишнього чоловіка.

Вважає, що в ході судового розгляду позивачем не доведено, а судом не встановлено ту обставину, що державним виконавцем було здійснено передбачені законом заходи, направлені на виконання рішення суду про стягнення аліментів, а ОСОБА_2 ігнорував виконання зобов`язань і ухилявся від сплати аліментів. Вказане свідчить про відсутність у ОСОБА_2 умислу на ухилення від сплати аліментів.

Зауважує, що на платника аліментів не можливо покласти відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Токарєва О. Г. заперечувала, щодо обґрунтованості доводів поданої скарги, просила залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Щодо доводів про залишення позову без розгляду зазначає, що дана справа є малозначною, а тому адвокат Токарєва О. Г. мала право представляти інтереси ОСОБА_1 на підставі нотаріального посвідченої довіреності від 13.06.2022.

По суті спору зазначено, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась до ОСОБА_2 з проханням укласти договір про припинення права на аліменти, проте не отримувала жодної відповіді.

Оскільки жодного договору укладено не було, а ОСОБА_7 самостійно здійснювала утримання сина ОСОБА_4 вона звернулась до Придніпровського районного відділу ДВС у м. Черкаси ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) і 10.12.2021 було відкрито виконавче провадження, проте відповідач не сплачував аліменти на утримання сина.

Зазначає, що з червня 2022 року відповідачу достеменно стало відомо про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується укладеним між ОСОБА_2 та адвокатом Іщенко О. В. договору про надання правової допомоги від 29.06.2022, за яким відповідачу надавалась правова допомога за вищевказаним виконавчим провадженням.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Відповідно до Свідоцтва про народження, Серія НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 9).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.07.2021 у справі № 711/1057/21 шлюб між сторонами розірвано (т. 1 а.с.10-11).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.09.2021 в справі № 711/2771/21, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 29 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (т.1 а.с. 12-13).

28.10.2021 Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі №711/2771/21 було видано виконавчий лист (т.1 а.с. 14).

10.12.2021 головним державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадженні з виконання виконавчого листа №711/2771/21 виданого 28.10.2021 Придніпровським районним судом м. Черкаси (ВП №67862369) (т.1 а.с. 15).

10.09.2021 ОСОБА_1 було надано заяву, посвідчену приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Лічевецькою Л. Г., зареєстровану в реєстрі за № 903, в якій вона не заперечувала після винесення Придніпровським районним судом м. Черкаси рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання спільної дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бути стороною по договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно, а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , у спільну часткову власність по 1/4 на її ім`я та на ім`я ОСОБА_8 , відповідно до ст. 190 СК України. Для цього вона зобов`язувалась разом з ОСОБА_2 звернутись до органу опіки та піклування для отримання дозволу на укладення вищезазначеного договору. Крім того, зазначено, що вона не заперечує проти переходу іншого спільного майна у власність ОСОБА_2 (т.1 а.с. 52).

26.09.2019 між ТОВ «АГРОТЕХНОСОЮЗ» та ОСОБА_1 було укладено договір № 26/03/19 оренди (найму) транспортного засобу, а саме автомобіля SEAT IBIZA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а 17.09.2021 дію даного договору було припинено, що підтверджується листом ТОВ «АГРОТЕХНОСОЮЗ» від 23.12.2022 та доданими до нього документами (т. 1 а.с. 121-124).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах наданої Придніпровським відділом ДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) від 12.12.2022, - станом на 30.09.2022 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , становить 60205,28 грн. Відомості щодо сплати аліментів за період з 29.04.2021 по 30.09.2022 відсутні (т. 1 а. с. 66).

Так, за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 заборгованість зі сплати аліментів становить 44364,55 грн, з яких за: жовтень 2021 3172 грн; листопад 2021 3172 грн; грудень 2021 2240,90 грн; січень 2022 4472,33 грн; лютий 2022 4472,33 грн; березень 2022 4472,33 грн; квітень 2022 4472,33 грн; травень 2022 4472,33 грн; червень 2022 4472,33 грн; липень 2022 4472,33 грн; серпень 2022 2236,67 грн; вересень 2022 2236,67 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

У відповідності до ч. 6 приведеної статті в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам виходячи з наступного.

Щодо залишення позову без розгляду.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції стороною відповідача наголошувалось на тому, що необхідно залишити позов без розгляду згідно з п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Зокрема, відповідач посилався на те, що матеріали цивільної справи № 711/5213/22 не містять доказів укладення (підписання) станом на 13 жовтня 2022 року (дату подання адвокатом позовної заяви) договору про надання правової допомоги, між адвокатом Токарєвою О. Г. та ОСОБА_1 у письмовій формі, адже: у заяві ОСОБА_1 , що надійшла до канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси 15.03.2023 засобами поштового зв`язку, не вказано дату підписання клієнткою ОСОБА_1 договору про надання правової допомоги; за поясненнями адвоката Токарєвої О. Г. договір про надання правової допомоги, датований 30.09.2022, фактично підписано нею у січні 2023 року, після отримання примірника цього договору з оригінальним підписом ОСОБА_1 у м. Житомир від водія автобуса «Познань-Житомир»; за твердженнями адвоката ОСОБА_6 електронний підпис для укладення договору про надання правової допомоги, датований 30.09.2022 її клієнтка не застосовувала.

Ухвалами Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2023 року та від 06 червня 2023 року в задоволенні заяв представника відповідача адвоката Витріщак Т. І. про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвали мотивовано тим, що недолік щодо підтвердження повноважень на представництво інтересів позивача в суді адвокатом Токарєвою О. Г., було встановлено в ході судового розгляду справи та усунуто шляхом надання нотаріально посвідченої довіреності, тому на час винесення ухвал у суду відсутні підстави вважати, що позов подано не уповноваженою на те особою.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду у зв`язку із виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Питання про залишення без розгляду позову у справі регламентується положеннями ст. 257 ЦПК України. Пунктом п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

У відповідності до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Позовна заява має відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України. Так, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 60 ЦПК України, під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась із позовом до суду про стягнення пені за несплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з ціною позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак дана цивільна справа віднесена до категорії малозначних справ та процесуальним законом не передбачено заборон щодо представництва інтересів сторони у справі представником за довіреністю.

Позовну заяву від імені ОСОБА_1 було підписано та направлено на адресу суду адвокатом Токарєвою О. Г.

На підтвердження повноважень адвокатом Токарєвою О. Г., зокрема надано суду копію нотаріально посвідченої довіреності від 30.06.2022, зареєстрованої в реєстрі за № 780, якою ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_6 бути представником в судах усіх інстанцій загальної юрисдикції (місцевих судах, апеляційних судах, вищих спеціалізованих судах, Верховному Суді) та Конституційному Суді України по всіх категоріях справ з усіма правами, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі та потерпілому, в тому числі з правом пред`явлення позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, визнання повністю або частково позову, зміни підстав або предмета позову, укладання мирової угоди, оскарження рішення (ухвали, постанови, наказу) суду, подання виконавчого документа до стягнення. Для цього представнику також надається права, зокрема, подавати та підписувати від імені довірителя будь-які заяви (в тому числі позовні) та клопотання (як письмові, так і усні), що стосуються виконання даної довіреності.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.11.2022 справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що повноваження адвоката Токарєвої О. Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , враховуючи предмет спору, підтверджені належним чином, а доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Щодо пені по сплаті аліментів, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Звертаючись до суду з приведеним позовом, позивач послалася на існування судового рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання спільної неповнолітньої дитини, що набрало законної сили і на підставі якого видано виконавчий лист та пред`явлено його до примусового виконання, однак в результаті прострочення сплати аліментів відповідачем, у позивача виникає право на стягнення з останнього пені на підставі ст. 196 СК України.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

При цьому, належність доказів правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України, передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Рішенням Придніпровським районним судом м. Черкаси від 13.09.2021 в справі № 711/2771/21, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 29 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист та пред`явлено його стягувачем ОСОБА_1 до примусового виконання, а в результаті не виконання його боржником ОСОБА_2 утворилася заборгованість у розмірі 60205,28 грн, а сам факт її наявності послугував підставою для звернення позивачки з приведеним позовом та викладом обставин справи саме таким чином, як зазначено у поданій нею позовній заяві з наведенням відповідних розрахунків пені.

Відповідач в свою чергу заперечує наявність підстав для стягнення пені за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що не знав про пред`явлення виконавчого документа до виконання та наявність домовленості із позивачем ОСОБА_1 щодо припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Посилаючись на наявність заборгованості зі сплати аліментних зобов`язань, позивач вказала, що за період з 01.05.2021 по 01.10.2022 її розмір становить 57408,91 грн.

При цьому позивач наголошувала, що відповідачу відомо про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вона неодноразово просила його сплатити заборгованість по сплаті аліментів.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що під час судового розгляду доведено, що заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 утворилась з вини відповідача ОСОБА_2 , оскільки зазначені в судовому засіданні обставини та надані докази на підтвердження відсутності вини щодо несплати аліментів на утримання дитини, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому за вказаний період відповідач має сплати на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несплату аліментів.

Проте, апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком у повній мірі, виходячи з наступного.

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 10.09.2021, посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Лічевецькою Л.Г., зареєстровану в реєстрі за № 903, в якій вона не заперечувала після винесення Придніпровським районним судом м. Черкаси рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання спільної дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бути стороною по договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно, а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , у спільну часткову власність по 1/4 на її ім`я та на ім`я ОСОБА_8 , відповідно до ст. 190 СК України.

Вказана обставина вказує на те, що сторони мали намір укласти договір що стосувався сплати аліментів.

При цьому матеріали справи не місять будь-яких доказів неодноразового звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з вимогою укласти вищевказану угоду чи сплатити аліменти.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідачу ОСОБА_2 було вручено постанову про відкриття провадження з виконання виконавчого листа № 711/2771/21 виданого 28.10.2021 Придніпровським районним судом м. Черкаси.

На ряду з цим, як позивач, так і відповідач наголошували на тому, що ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів достовірно стало відомо в червні 2022 року під час спілкування з ОСОБА_1 , після цього він звернувся до адвоката Іщенко О. В., яка 05.07.2022 звернулась до Придніпровського відділу державної виконавчої служби ЦМУМЮ (м. Київ) з заявою про ознайомлення з виконавчим провадженням № 67862369.

В подальшому ОСОБА_2 було надано державному виконавцю довідку від 25.10.2022 про доходи отримані за період серпня-грудня 2021 року, наказ ТОВ «Долина-Центр» від 16.08.2022 про прийняття ОСОБА_2 на роботу.

08.11.2022 старшим державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби ЦМУМЮ (м. Київ) у виконавчому провадженні № 67862369 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

З викладеного вбачається, що саме з червня по жовтень 2022 року ОСОБА_2 був обізнаний про стягнення з нього в примусовому порядку аліментів на утримання дитини та існування заборгованості за виконавчим листом, виданим у справі №711/2771/21 (ВП №67862369), проте жодних дій направлених на погашення вказаної заборгованості він не вчиняв, а тому наявні підстави для стягнення пені саме за період з червня по жовтень 2022 року.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах наданої Придніпровським відділом ДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) від 12.12.2022, - станом на 30.09.2022 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , становить 60205, 28 грн. Відомості щодо сплати аліментів за період з 29.04.2021 по 30.09.2022 відсутні.

Так, за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 заборгованість зі сплати аліментів становить 44364,55 грн, з яких за: жовтень 2021 3172 грн; листопад 2021 3172 грн; грудень 2021 2240,90 грн; січень 2022 4472,33 грн; лютий 2022 4472,33 грн; березень 2022 4472,33 грн; квітень 2022 4472,33 грн; травень 2022 4472,33 грн; червень 2022 4472,33 грн; липень 2022 4472,33 грн; серпень 2022 2236,67 грн; вересень 2022 2236,67 грн.

З урахуванням правових висновків, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), обчислення неустойки (пені) за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 становить 11606,15 грн, з яких за: червень 2022 5456,24 грн. (4472,33 х 122 х 1%), липень 2022 4114,54 грн. (4472,33 х 92 х 1%), серпень 2022 1364,37 грн. (2236,67 х 61 х 1%), вересень 2022 671 грн. (2236,67 х 30 х 1%).

Відповідачем не було надано доказів того, що він оспорював розмір заборгованості, визначений державним виконавцем, а згідно з розрахунком заборгованості по аліментам ОСОБА_2 , станом на 29.09.2023 в останнього відсутня заборгованість.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення в частині визначення періоду стягнення розміру неустойки (пені), яку стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає зміні шляхом зменшення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 11606,15 грн, у зв`язку із зміною періоду стягнення, визначивши початком періоду для такого нарахування з 01 червня 2022 року.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.

Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 198,48 грн необхідно стягнути із ОСОБА_2 на користь держави, а понесені відповідачем у зв`язку з сплатою судового збору за подання апеляційної скарги витрати, в розмірі 1190,40 грн, слід компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Витріщак Тетяни Іванівни задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2023 року змінити, стягнувши із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину за період з 01.06.2022 по 30.09.2022 в сумі 11606,15 грн.

Судовий збір в розмірі 198,48 грн стягнути на користь держави із ОСОБА_2 .

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку встановленому Кабінету міністрів України 1190,40 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

В. Г. Бородійчук