26.10.2023 Справа № 756/167/23
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________________________
Унікальний №756/167/23
Провадження №2-п/756/95/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря П`яла Ю.Б.,

відповідача у режимі ВКЗ ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача адвоката Агбонгале Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

УСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.04.2023 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської РДА в місті Києві про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 ; визнано ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 ; визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

27.05.2023 через систему «Електронний суд» відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд зазначеного вище заочного рішення.

Ухвалою суду від 31.05.2023 вказана заява відповідача була залишена без руху та надано відповідачу час для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою суду від 13.06.2023 заява відповідача про перегляд заочного рішення була повернута відповідача.

Постановою Київського апеляційного суду від 09.10.2023 ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 13.06.2023 була залишена без змін.

13.10.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду. Вказував на те, що він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в результаті чого, не зміг надати до суду відзив на позовну заяву.

Крім того, матеріали заяви містять клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення з підстав того, що ОСОБА_1 уже звертався до суду із заявою про перегляд заочного рішення, яка ухвалою суду від 13.06.2023 була йому повернута. Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою та очікував результати її розгляду. З огляду на викладене, вважає, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду ним був пропущений з поважних причин, а тому просить його поновити.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.10.2023 вказана заява була прийнята судом до свого провадження, справа призначена до розгляду у судовому засіданні.

Представник позивача - адвокат Агбонгале Л.С. у судовому засідання заперечувала проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення, просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 вимоги клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених у клопотанні, заочне рішення скасувати, а справу призначити до розгляду.

Інші учасники у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, про що у матеріалах справи містяться відповідні докази.

Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, заяви, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Згідно ч. 3 ст. 127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.04.2023 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, визнано ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Вказане рішення суду було доставлено до електронного кабінету відповідача ОСОБА_1 22.05.2023 о 21 год. 00 хв.

В подальшому, відповідач 29.05.2023 звернувся до суду через систему «Електронний суд» із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27.04.2023.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31.05.2023 зазначена заява була залишена без руху та надано час для усунення недоліків, які було виявлено судом, а саме: заявником до заяви про перегляд заочного рішення не додано доказів направлення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

З причин невиконання відповідачем ухвали суду від 31.05.2023, судом 13.06.2023 було постановлено ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 було повернуто відповідачу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно постанови Київського апеляційного суду від 09.10.2023 апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13.06.2023 - без змін.

13.10.2023 відповідач повторно звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 27.04.2023. Разом із заявою, надав клопотанням про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення,вказавши, що саме у зв`язку із очікуванням результатів розгляду апеляційної справи, ним був пропущений строк на звернення до суду. Наведені причини вважає поважними та просить поновити строк.

В той же час, у відповідності до ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Поряд, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Слід зазначити, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З огляду на вище викладене, суд дійшов до висновку, що повторне подання ОСОБА_1 заяви про перегляд заочного рішення, є не тільки зловживанням правом з боку відповідача у справі, оскільки рішення з приводу розгляду аналогічної заяви вже прийнято судом 13.06.2023, а й вчиненням процесуальної дії за межами строку, встановленого законом без визначення жодної причини поважності пропуску такого строку та обґрунтованості звернення з цією заявою до суду повторно.

Окрім того, відповідач у своїй заяві, зазначає, що суд дійшов помилкового висновку, що відповідачі більше шести місяців без поважних причин не проживають у квартирі АДРЕСА_1 та не намагалися вселитися до квартири, при цьому жодних перешкод їм не чинилося. На підтвердження надав відповідь від Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки НП України, зі змісту якої убачається що ОСОБА_1 звертався до поліції у зв`язку із перешкоджанням доступу до квартири.

В той же час, такі звернення датуються 2016 по 2020 роками в той час, коли позивач звернувся до суду із позовною заявою у грудні 2022 року. Окрім цього, матеріали справи не містять жодних судових рішень пов`язаних із усуненням перешкод у здійсненні права відповідача користування майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Додатково суд звертає увагу на те, що відповідач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової кореспонденції та розміщення відповідного оголошення на сайті судової влади.

Отже, суд вжив усіх можливих заходів щодо інформування учасників справи про час та місце її розгляду.

Так, з урахуванням вищевикладеного, доводи наведені відповідачем не знайшли свого підтвердження.Жодних інших доказів, які б могли свідчити про передчасність рішення суду, матеріали справи не містять та стороною відповідача надані не були, що з урахуванням вищенаведеного свідчить про безпідставність поданої заяви.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16 зазначено, що заяву про перегляд заочного рішення, оформлену відповідно до вимог, установлених частинами першою - сьомою статті 285 ЦПК України, суд приймає та розглядає у порядку, передбаченому статтями 286, 287 ЦПК України. За змістом речення першого частини першої статті 286 ЦПК України суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає зазначеним вимогам, тобто є належно оформленою. Визначений у статті 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний як до розгляду суті цієї заяви, так і до розгляду на предмет дотримання строку її подання. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення;2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (речення перше частини третьої статті 287 ЦПК України). У разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення.

Отже, у відповідності до вимог ст. 286, 287 ЦПК України та висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16, належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, встановивши, що заява про перегляд заочного рішення подана поза межами визначеного законом строку та за відсутності підстав для його поновлення, приходить до висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду від 27.04.2023 без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 286, 287, 288 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 26 жовтня 2023 року.

Суддя Олексій ДИБА