справа №176/1554/23
провадження №2/176/690/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровській області у складі:

головуючого судді Кучми В.В.

за участю секретаря судових засідань Коваленко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , за яким просить стягнути з останньої середній заробіток з час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 21386 грн. 40 коп. за період з 27.01.2023 року по день фактичного розрахунку, а саме по 27.06.2023 року, посилаючись на те, що заробітна плата їй не була своєчасно виплачена та при звільненні не проведений остаточний розрахунок.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що з 17 лютого 2021 року по 23 вересня 2021 року вона знаходилась у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 . Наказом № 6 від 23.09.2021 року вона була звільнена за власним бажанням. Після звільнення відповідач не виплатила їй заробітну плату за два місяці, за серпень та вересень 2021 року. Згідно постанови Дніпровського апеляційного суду від 11.04.2023 року її позовні вимоги до відповідача були задоволені частково та стягнуто з ФОП ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі за серпень 2021 року по вересень 2021 року у розмірі 10659 грн. 60 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.09.2021 року по 21.10.2021 року у розмірі 4080 грн. 30 коп.. В подальшому ці кошти в рамках виконавчого провадження були перераховані на рахунок позивача. При цьому позивач наголошує, що остаточний розрахунок із нею з боку відповідача було здійснено лише 27 червня 2023 року. Враховуючи, що за рішенням суду апеляційної інстанції з відповідача на її користь було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за один місяць, то позивач вважає, що має право на стягнення заробітку з 27 січня 2023 року по день фактичного розрахунку, тобто по 27 червня 2023 року.

Відповідачу ФОП ОСОБА_2 , відповідно до вимог ЦПК України, за місцем знаходження були направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Згідно журналу вихідної кореспонденції вбачається та підтверджується вручення 07.09.2023 року судової кореспонденції під особистий підпис відповідача. Таким чином, відповідачу направлені документи відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вивчив письмові пояснення сторін, дослідив матеріали справи і надані в ній сторонами докази на обґрунтування і спростування вимог, суд вважає позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

У судовому засіданні доведено і встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем, за наказом № 11 від 16.02.2021 р була прийнята на роботу у якості продавця продовольчих товарів за трудовим договором № 16 від 17.02.2021 року, працювала до 23.09.2021 р включно відповідно до наказу про її звільнення № 6 від 23.09.2021 р , на підставі якого звільнена за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Зазначені обставини підтверджуються відповідними записами у трудовій книжці позивача (а.с.3-6).

За постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні було задоволено частково. Стягнуто із ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за серпень 2021 року та вересень 2021 року у розмірі 10659 грн. 60 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.09.2021 року по 21.10.2021 року у розмірі 4080 грн. 30 коп. (а.с.9-12).

Згідно роздруківки АТ КБ ПРИВАТБАНК від 28.06.2023 року вбачається та підтверджуються безготівкове зарахування коштів на рахунок позивача з відділу виконавчої служби у розмірі 4080 грн. 30 коп. та у розмірі 10659 грн. 60 коп. (а.с.13). Тобто ці кошти були стягнуті на рахунок ОСОБА_1 в порядку виконання рішення суду апеляційної інстанції від 11.04.2023 року.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Як вбачається та підтверджується матеріалами справи на момент звільнення позивача ОСОБА_1 , а саме 23.09.2021 року з останньою роботодавцем ФОП ОСОБА_2 в повному обсязі не було проведено розрахунок при звільненні. В подальшому на підставі рішення Дніпровського апеляційного суду від 11.04.2023 року в порядку його виконання 27.06.2023 року шляхом безготівкового зарахування на рахунок стягувача ОСОБА_1 було перераховано 10659 грн. 60 коп. на погашення заборгованості по заробітній платі за серпень 2021 року та вересень 2021 року та суму у розмірі 4080 грн. 30 коп. в порядку погашення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.09.2021 року по 21.10.2021 року, тобто фактично за один місяць (а.с.9-12,13).

З урахуванням наведеного, враховуючи подані сторонами письмові докази у своїй сукупності, суд вважає та приходить до висновку, що право позивача при звільненні було порушено.

Статті 117 та 237-1 КЗпП України передбачили, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а також поклали на роботодавця обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди, якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, власник повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню на користь працівника, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Так, остаточний розрахунок із позивачем відповідач здійснив лише 27 червня 2023 року, тобто майже через два роки після звільнення, таким чином, з ФОП ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме з 27.01.2023 року по 27.06.2023 року, виходячи із наступного розрахунку.

Матеріали справи не містять відомостей про робочий графік ФОПОСОБА_2 , а тому розмір середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні буде розраховано, виходячи із п`яти робочих днів на неділю.

Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-648цс15 за позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Відповідно до розрахунку заборгованості середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 140,70 грн.(а.с.14). Даний розмір середньоденної заробітної плати сторонами не оспорюється, а тому перерахунку не підлягає.

Остаточний розрахунок з позивачем відповідач затримав на 107 робочих днів, а саме: січень 2023 року - 3 дні; лютий 2023 року 20 днів; березень 2023 року 23 дні; квітень 2023 року 20 днів, травень 2023 року 23 дні, червень 2023 року 18 днів.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 15054,90 грн. (140,70 грн/середньоденна заробітна плата позивача/ х 107 день/кількість робочих днів затримки розрахунку = 15054,90 грн.). Саме така сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні має бути стягнута з відповідача на користь позивача.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, з ФОП ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам (15054,90 грн. від 21386,40 грн. складає 70,4%), що складає 1073,60 грн.*70,4%=755,81 грн.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.23 ЦК України, відповідно до ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеці м. Жовті Води Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та мешкаючої за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженеці м. Жовті Води Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої та мешкаючої за адресою АДРЕСА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 15054 (п`ятнадцять тисяч п`ятдесят чотири) грн. 90 коп. за період з 27.01.2023 року по 27.06.2023 року.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеці м. Жовті Води Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та мешкаючої за адресою АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 755 грн. 81 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. Кучма