Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1492/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., за участі відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Киретів В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу,

В С Т А Н О В И В :

АТ Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу.

Позово мотивовано тим, що Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи «ЗАКАРПАТГАЗ» є оператором газорозподільної системи, що на підставі ліцензії про право провадження господарської діяльності з розподілу природного, в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газорозподільною системою, яка знаходиться у власності або користуванні АТ «Оператор газорозподільної системи «ЗАКАРПАТГАЗ», виданої на підставі постанови НКРЕКП від 29 червня 2017 року № 843.

Правові засади функціонування ринку природного газу визначаються Законом України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329, що набрав чинності 01 жовтня 2015 року, відповідно до якого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2105 року № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем, який набрав чинності з 27.11.2015.

Розподіл природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднююється в установленому порядку. Типовий договір розподілу природного газу затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 № 1384/27829.

Договір розподілу природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та оператора ГРМ і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Між позивачем та ОСОБА_1 укладено Типовий договір розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є акт перевірки ВОГ (вузла обліку газу) та системи газопостачання (побутові споживачі від 28.01.2020 № 189) та оплата послуг розподілу природного газу.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до п. 2.1 Типового договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послути з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі строки та порядку визначені цим Договором.

Згідно положень пунктів 6.1, 6.2 розділу VI Договору розподілу природного газу оплата вартості послуг Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Згідно вимог п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачується споживачем рівномірними частинами протягом календарного року.

Пунктом 6.3 розділу VI Договору встановлено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єкту) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуг розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (п. 1 глава 6 розділу VI Кодексу).

Згідно пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об?ектом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

При цьому за приписами п. 4 Глави 6 розділу VІ Кодексу для побутовий споживачів на об`єктах у яких відсутнє споживання природного газу протягом усього попереднього газового року річна замовлена потужність визначається Оператором ГРМ на рівні планових об`ємів споживання, що розраховуються виходячи з групи споживання побутового споживача відповідно до додатка 1 Кодексу ГРМ.

3 01 січня 2021року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за:

39 куб. м - для об`єкта побутового споживача на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі. 126 куб. м. для об`єкта побутового споживача на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 куб. м. для об`єкта побутового споживача на якому природний газ використовується комплексно у тому числі для опалення або об`єкта споживача, що не є побутовим.

Оплата вартості послуги за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ.

Згідно п. п. 1 п.7.4 Договору споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені Договором.

АТ «Закарпатгаз» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачці послуги з розподілу природного газу.

В порушення умов зазначеного договору відповідачем не проведена оплата послуг розподілу природного газу, внаслідок чого за період жовтень 2020 року січень 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 16 853,11 грн.

Відповідно до роз`яснення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП): N3831/16/7-20 від 02.04.2020р., в яких зокрема, зазначено, що з «01.01.2020 року відбулося виокремлення вартості послуги розподілу природного газу із загального кінцевого платежу за природній газ. При цьому здійснено перехід до замовленої потужності та змінено принцип визначення вартості оплати послуги розподілу природного газу. 3 01.01.2020 кожен споживач сплачуватиме кошти за отриману послугу розподілу рівними частинами протягом року не залежно від обсягу спожитого природного газу в поточному місяці. Припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу».

Згідно ч. 1 статті 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Отже, Відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги, а Позивач має право вимагати від Відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг.

Станом на дату подання даної позовної заяви до суду відповідачкою, в порушення наведених норм зазначених кодексів та умов Договору, не проведена оплата послуг з розподілу природного газу.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

У зв`язку із чим, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 16 853, 11 грн. та судові витрати у розмірі 2684,00 грн.

15.05.2023 року представником відповідача до суду наданий відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» відмовити у повному обсязі за безпідставністю, оскільки вказана заборгованість в сумі 16 853,11 грн. не відповідає реальним обставинам справи, договір про розподіл природного газу ОСОБА_1 не укладала, оплату вартості послуг ніхто не вказував, заяву приєднання не отримувала і не підписувала. Фактичні документальні докази надання послуг (акт виконаних робіт/послуг) відсутні, рахунки на оплату послуг не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України», рахунки для сплати за розподіл природного газу на балансах Казначейства не відкривалися, також відсутні докази перебування у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ ОГС «Закарпатгазз» власних об`єктів газової інфраструктури, якими до ОСОБА_1 було переміщено товарну продукцію за яку треба сплатити кошти. Також зазначає, що позивач за КВЕДОМ здійснює розподіл газоподібного палива, а з відповідача вимагає сплати за розподіл природного газу, що є різними товарними одиницями. Також позивачем не надано весь перелік документів, що можуть забезпечити його докази та належне оформлення згідно ст. 177 ЦПК України (а.с. 37-46).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити, своїм правом на подачу відповіді на відзив не скористався.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечила факт споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . В той же час, щодо задоволення позовних вимог заперечила з підстав надених у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначила, що позивач жодного відношення до газопостачання немає. Надані позивачем докази є неналежними. Долучений акт перевірки ВОГ, складено незрозуміло ким, а розрахунки заборгованості які містяться в матеріалах справи не є бухгалтерськими документами. Позов ввжає повністю безпідставним.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши надані на їх підтвердження письмові докази, вивчивши доводи відзиву та додані на їх підтвердження письмові докази, заслухавши пояснення відповідача та її представника, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини, що необхідні для прийняття рішення по суті спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою присвоєно номер особового рахунку № НОМЕР_1 . ОСОБА_1 фактично споживає природній газ та сплачує його вартість. Факт споживання природного газу ОСОБА_1 не заперечувала та визнала під час розгляду справи.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 заперечувала факт існування між нею і АТ ОГС «Закарпатгаз» договірних правовідносин щодо надання і споживання послуг з розподілу природного газу, зокрема наданих позивачем через газорозподільну систему.

АТ ОГС «Закарпатгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу відповідно до ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 843 (зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП від 25 червня 2019 року №1219).

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа -підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 843 (зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП від 25 червня 2019 року № 1219) ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території Закарпатської області в зоні розташування газорозподільної системи надано АТ «Закарпатгаз».

Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).

Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21).

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і можливість застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, оскільки АТ «Оператор газорозподільчої системи «Закарпатгаз» надавав послуги з розподілу (доставки) природного газу до будинку відповідача, а останній прийняв ці послуги, користуючись (споживаючи) природнім газом (прийняв оферту), тобто приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, суд приходить до висновку про наявність знаходження сторін в договірних відносинах, не зважаючи на те, що письмовий договір між ними не укладався.

Крім того, суд враховує, що відповідач ОСОБА_1 отримуючи послуги з розподілу природного газу, обов`язок щодо оплати цих послуг не виконала, та із відповідною заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу не зверталася.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (частина 3 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу»). Відповідно до пункту 11 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 р № 2496 розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу.

У відповідності до розрахунку, наданого суду АТ «Оператор газорозподільчої системи «Закарпатгаз» заборгованість ОСОБА_1 за розподіл природного газу, що виникла за період з жовтня 2020 року по січень 2023 року становить 16 853,11 грн.

Розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем відповідно до вимог Кодексу ГРМ, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, та тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу у відповідні періоди, об`ємів споживання відповідачем природного газу.

Правильність розрахунку вартості розподілу природного газу за адресою споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 перевірено судом.

Відповідач зазначеного розрахунку не спростував та своїх контррозрахунків не навів.

Положеннями частини 1 статі 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Змістом частини 1 статті 528 ЦК України визначено, що виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто.

Згідно частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до пунктів 3, 4 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

При цьому змістом частини 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, за відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається також відповідальність, передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15).

Обов`язок доказування і подання доказів відповідно до статті 81 ЦПК України покладається на сторони, суд лише сприяє їм у вчиненні процесуальних дій з метою встановлення обставин справи.

У відповідності до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до частини 1 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Змістом частини 4 даної статті визначено, що суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Положеннями частини 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому частина 6 даної статті вказує на те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем належними доказами доведено суду те, що відповідач користувалася наданими позивачем послугами, однак не виконала обов`язок по сплаті вартості послуг з розподілу природного газу.

Згідно з розрахунком сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за надані послуги з розподілу природного газу перед Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» становить 16 853,11 грн, що підтверджено належними та допустимими доказами, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Інші доводи на які посилається відповідач у своєму відзиві на позовну заяву не є предметом спору та не підлягають спростуванню.

У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Керуючись ст. 11, 12 207, 509, 525, 526, 528, 530, 533, 610, 612, 626, 633, 634, 714 ЦК України, ст. 12, 76, 77, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз (м.Ужгород, вул.Погорєлова, 2 ) заборгованість за послуги розподілу природного газу у розмірі 16853,11 гривень (шістнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят три гривень 11 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 16.10.2023 року. Повний текст рішення виготовлено 23.10.2023 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо