ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5894/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ЦИМБАЛ І.К.

при секретарях - Козін В.Є.

розглянувши у відкритому пыдготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у борг грошові кошти, в розмірі 1 425 000 грн., що еквівалентно на дату підписання договору 50 000 дол. США з кінцевим терміном повернення 22.12.2021 включно, проте після настання строку повернення грошових коштів, відповідач останні добровільно не повернув, у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з відповідним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість.

В підготовче засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, де позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив проводити розгляд справи без його участі /а.с. 37/.

25.09.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує, оскільки кошти отримані від позивача, відповідач повернула останньому 08.05.2022, про що позивачем було надано відповідну розписку.

Дослідивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

23.12.2020 між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого, позивач надав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 1 425 000 грн., що еквівалентно на дату підписання договору 50 000 дол. США з кінцевим терміном повернення 22.12.2021 включно /а.с. 10-13/.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку встановлені договором.

08.05.2022 відповідач повернула суму коштів, отриману на підставі договору позики, про що позивачем було надано розписку про повернення коштів, посвідчену власноручним підписом /а.с. 52/.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що доказами наданими відповідачем, вбачається, що остання сплатила кошти отримані у позивача, про що було складено відповідну розписку і протилежного суду не надано, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Оцінюючи належність допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем умови договору позики виконані в повному обсязі, кошти надані в борг відповідачем повернуто, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 133, 258, 259, 264, 268, 265, 212 -218, 354 ЦПК України та ч. 1 ст. 509, 526, 530, 629, ст. 1046, ч. 1 ст. 1047, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення суду.

Головуючий: