Справа № 216/1542/23
Провадження № 2/211/2675/23
РІШЕННЯ

іменем України

25 жовтня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Данилової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд припинити стягнення аліментів на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини, починаючи стягнення з 13.11.2013, які були стягнуті на підставі рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2013 у справі №211/6944/13-ц. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він з відповідачем з 2005 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_2 , за час спільного проживання без реєстрації шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2012 році позивач та відповідач припинили шлюбні відносини та спільне проживання. З вересня 2017 року їх син ОСОБА_4 постійно проживає з батьком та перебуває на його повному утриманні. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити свої позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2023 року позовну заяву передано за підсудністю до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання сторони у справі не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує.

Оскільки відповідач визнала пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, суд, враховуючи положення статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення у справі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що з 2005 року по 2012 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від фактичних шлюбних відносин мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 8 копія свідоцтва).

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2013 у справі №211/6944/13-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини, починаючи стягнення з 13.11.2013 (а.с. 12 - копія постанови про відкриття виконавчого провадження, а.с. 40 копія рішення).

Наразі виконавчий лист від 23.12.2013 у справі №211/6944/13-ц перебуває на виконанні в Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 12 копія постанови, а.с. 9 копія довідки про доходи).

10.09.2021 відповідач ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , після реєстрації шлюбу набула прізвище чоловіка ОСОБА_7 (а.с. 25-28 повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб).

Згідно акту на предмет проживання особи від 20.01.2023, неповнолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вересня 2017 року постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14 копія акту). Також, як вбачається з копії характеристики на студента Відокремленого структурного підозрілу «Криворізький фаховий коледж Національного авіаційного університету» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вихованням Єгора займається батько, контролює його навчання та з розумінням ставиться до рекомендацій класного керівника (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зі змісту ст. 181 СК України вбачається, що право на пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини належить тому з батьків, з ким проживає дитина.

При цьому, відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

За ч. 3 ст. 181, ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї.

Таке тлумачення цієї норми міститься також у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно зі ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або дитина проживає з батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь відповідача на утримання спільної дитини сторін, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів.

Отже, судом достовірно встановлено факт проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з вересня 2017 року та факт того, що син з цього часу перебуває на утриманні батька.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, беручи до уваги досліджені на їх підтвердження докази, враховуючи позицію відповідача, яка визнала позов, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги та припинити стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання їх неповнолітнього сина, оскільки дитина проживає разом з батьком та знаходиться на його повному забезпеченні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір у сумі 1 073,60 грн. (а.с. 1), враховуючи, що відповідач до початку слухання справи по суті визнала позов, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 536,80 грн. (50%). Інші 50% мають бути повернуті позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 142, 206, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які стягнуті на підставі рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2013 року у справі №211/6944/13-ц.

Відкликати з Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчий лист №211/6944/13-ц, ВП №41997645, виданий Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., внесений по квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №2053334 від 06.03.2023 на розрахунковий рахунок ГУК у Дніпропетров.обл./Ц-Міський р-н/22030101.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25 жовтня 2023 р.

Суддя Д.М. Ніколенко