КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Букіна О.М.
У Х В А Л А

23 жовтня 2023 року м. Київ

Київській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.

суддів Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

за участю секретаря Кролівець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву представника ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , який є правонаступником ОСОБА_3 ,про відвід колегії суддів у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступниками якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Краковецької Алли Миколаївни, Київського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, ОСОБА_6 , Державної податкової інспекції Солом`янського району м. Києва Міністерства доходів і зборів України, третя особа: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солом`янського районного управління Головного управління МВС України у м. Києві (правонаступник - Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація) про визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації та відновлення прав власника,

Вивчивши зміст заяви, дослідивши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , який є правонаступником ОСОБА_3 ,на ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 01 травня 2023 року, 01 травня 2023 року, 01 травня 2023 року, 01 травня 2023 року, 01 травня 2023 року та від 02 травня 2023 року щодо стягнення штрафу в порядку процесуального примусу у вказаній справі.

Для розгляду справи протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 травня 2023 року визначено склад суду: суддя-доповідач Мережко М.В., судді: Поліщук Н.В., Соколова В.В.

У судовому засіданні по справі 23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , діюча в інтересах ОСОБА_2 , який є правонаступником ОСОБА_3 ,заявила відвід колегії суддів у складі: Мережко М.В., Поліщук Н.В., Соколової В.В.

Відвід обґрунтовує тим, що суд проігнорував подану нею заяву щодо розгляду шести заяв про відвід, суддя Лапчевська О.Ф. не мала повноважень на розгляд заяв про відвід, суд відмовив ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про оголошення перерви до розгляду керівником апарату Київського апеляційного суду заяви щодо неможливості участі судді Лапчевської О.Ф. у розгляді заяви про відвід та щодо повторного авторозподілу справи. Крім того, наголошує, що суддя Букіна О.М. не має права розглядати справу.

Вказані обставини, на думку заявниці, свідчать про упередженість та необ`єктивність колегії суддів, тому ОСОБА_1 просить задовольнити її заяву.

Згідно з частиною 2 статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України , якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи те, що заява про відвід колегії суддів була подана безпосередньо у судовому засіданні по справі, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу колегії суддів.

Так, статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Статтею 39 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити відвід судді.

Як вбачається з заяви про відвід суддів, заявниця просить відвести суддів на підставі того, що у неї виникають сумніви щодо безсторонності та неупередженості колегії судді.

Разом з цим, в обґрунтування вказаних сумнівів заявниця посилається на те, що суддя Лапчевська О.Ф. не мала повноважень на розгляд заяв про відвід. Зазначає, що суд безпідставно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про оголошення перерви до розгляду керівником апарату Київського апеляційного суду заяви ОСОБА_1 щодо неможливості участі судді Лапчевської О.Ф. у розгляді заяви про відвід та щодо повторного авторозподілу справи.

Суд вважає, що зміст заяви про відвід зводиться до незгоди із процесуальними рішеннями суду та не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності суддів Мережко М.В., Поліщук Н.В., Соколової В.В., під час розгляду даної справи.

Крім цього, як видно із матеріалів справи, заяви про відвід колегії суддів були розглянуті 19 жовтня 2023 року суддею Лапчевською О.Ф. на підставі протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 18 жовтня 2023 року (т. 78, а.с. 80).

Жодних обставин, що вказують на наявність підстав для відводу колегії суддів у складі: Мережко М.В., Поліщук Н.В., Соколової В.В., передбачених ст. 36 ЦПК України, заявниця ОСОБА_1 не зазначила.

Оскільки судом не встановлені підстави, передбачені статтею 36 ЦПК України, для відводу судді, у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

При цьому, суд звертає увагу, що, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 36, 40 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , який є правонаступником ОСОБА_3 , про відвід колегії суддів у складі: Мережко М.В., Поліщук Н.В., Соколової В.В.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає

Головуючий

Судді