Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Девляшевського В.А., Баркова В.М.,

за участю секретаря Кузів А.В.,

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Данилів Тамара Дмитрівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 ,

на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2023 року, ухвалене судом у складі судді Польської М.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Данилів Тамара Дмитрівна про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, відновлення попереднього запису щодо прав власності,

зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Данилів Тамара Дмитрівна про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, відновлення попереднього запису щодо прав власності.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він є власником нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 .

В 2008 році позивач вів переговори з ВАТ «Ерсте Банк» з метою отримання кредитів. Банком були оформлені проекти кредитного договору від 18.08.2008 року №014/0321/9/21640, від 12.09.2008 року №014/0321/9/22949, від 12.08.2008 року №014/0321/9/22650, від 12.09.2008 року №014/0321/9/22950. Однак, не всі з цих договорів були підписані позивачем.

Маючи на меті отримати кредит, позивач з банком уклав договір іпотеки від 12.08.2008 року №014/0321/4/22949, оригінал якого у нього не зберігся.

Фактично кредитні кошти ВАТ «Ерсте Бак» в сумах, вказаних в проектах за договорами не надавав, вимог чи претензій до ОСОБА_1 не пред`являв, а тільки в серпні 2015 року ПАТ «ФІДОБАНК» (правонаступник кредитора) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.04.2016 року було залишено без розгляду.

В травні 2021 року на адресу спірного нежитлового приміщення надійшов лист від ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» про факт відступлення прав вимоги від 06.05.2021 року попереднім кредитором за кредитними договорами: від 12.09.2008 року №014/0321/4/22949, №014/0321/9/22950 та від 12.08.2008 року за №014/0321/9/22650, договорами поруки №014/0321/4/22949/1 від 16.10.2009 року та № 014/0321/9/22950/1 від 16.10.2009 року, а також повідомлено про перехід прав на приміщення за договором іпотеки від 12.09.2008 року за №014/0321/4/22949.

21 липня 2021 року до нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 з`явилися представники ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент», які пред`явили ОСОБА_1 витяг №266474788 від 19.07.2021 року про право власності набуте шляхом реєстрації власності на нерухоме майно за товариством на підставі дублікату договору іпотеки, а також на підставі договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки №014/0321/4/22949 від 12.09.2008 року.

26.07.2021 року позивач отримав листа від відповідача, в якому повідомлялось, що 15.07.2021 року ТОВ ФК «Енсаймент» на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» набуло право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1 і як єдиний власник нерухомого майна просить позивача звільнити вищевказане приміщення.

Позивач зазначив, що відповідач не вручив йому письмової вимоги про усунення порушень, не попередив про задоволення своїх вимог шляхом набуття прав на предмет іпотеки, не було здійснено експертної оцінки предмета іпотеки. Було порушено процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку в спосіб реєстрації права власності іпотеко держателем на нерухоме майно позивача.

Просив суд скасувати рішення, прийняте державним реєстратором приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Динилів Т.Д. від 19.07.2021 року про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення №19 загальною площею 46,4 м.кв., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за ТОВ «Есаймент» та відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, запис №7244 в книзі 193 від 02.06.2008 року, у відповідності до якого власником нежитлового приміщення №19 загальною площею 46,4 м. кв., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, є ОСОБА_1 .

У вересні 2021 року ТОВ «ФК «Есаймент» звернулось до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення, в обґрунтування якого вказало, що 12.09.2008р. між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори за №014/0321/4/22949 та за №014/0321/9/22950 зі змінами та доповненнями (невідновлювальна кредитна лінія).

В забезпечення виконання умов за даними кредитними договорами, між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки від 12.09.2008 року за №014/0321/4/22949, предметом якого є нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 .

В подальшому, 25.09.2020 року між ПАТ «ФІДОБАНК», яке є правонаступником ВАТ «Ерсте Банк», та ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» укладено договір №GL3N218881 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого, ПАТ «ФІДОБАНК» відступило належні йому, а ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» набуло право вимоги, окрім іншого, за кредитним договором №014/0321/4/22949 від 12.09.2008 року (невідновлювальна кредитна лінія) (з усіма змінами та доповненнями до нього), кредитним договором №014/0321/9/22950 (невідновлювальна кредитна лінія) (з усіма змінами та доповненнями до нього) від 12.09.2008 року та право іпотекодержателя за договором іпотеки №014/0321/4/22949 від 12.09.2008 року (з усіма змінами та доповненнями до нього), які було укладено між банком та ОСОБА_1

19.04.2021 року між ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЙКВІТАС» було укладено договір про відступлення прав вимоги №19/04-21/1ДВ, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» набуло право вимоги, окрім іншого, за кредитним договором №014/0321/4/22949 від 12.09.2008 (невідновлювальна кредитна лінія) (з усіма змінами та доповненнями до нього), кредитним договором №014/0321/9/22950 (невідновлювальна кредитна лінія) (з усіма змінами та доповненнями до нього) від 12.09.2008 року, та договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 014/0321/4/22949 від 12.09.2008 року, відповідно до умов якого, ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» відступило належні йому, а ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» набуло право іпотекодержателя за договором іпотеки №014/0321/4/22949 від 12.09.2008 року (з усіма змінами та доповненнями до нього), які було укладено між банком та ОСОБА_1

19.04.2021 між ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» та ТОВ «ФК «Енсаймент» укладено договір № 19/04-21/1ДВ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» відступило належні йому, а ТОВ «ФК «Есаймент» набуло право вимоги, окрім іншого, за кредитним договором №014/0321/4/22949 від 12.09.2008 року (невідновлювальна кредитна лінія) (з усіма змінами та доповненнями до нього), кредитним договором №014/0321/9/22950 (невідновлювальна кредитна лінія) (з усіма змінами та доповненнями до нього) від 12.09.2008.

06.05.2021 між ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» та ТОВ «ФК «Есаймент» укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 014/0321/4/22949 від 12.09.2008 року, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» відступило, а ТОВ «ФК «Есаймент» прийняло всі права за договором іпотеки № 014/0321/4/22949 від 12.09.2008 року.

Згідно Акту приймання-передачі документації від 19.04.2021 року до договору про відступлення прав вимоги №19/04-21/1ДВ від 19.04.2021 року, ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» передало ТОВ «ФК «Есаймент» кредитні справи, копії кредитних договорів з додатковими угодами до них, копії договорів поруки, укладені в рамках вищезазначених кредитних договорів, а також дублікат договору іпотеки та додаткової угоди № 1 до договору іпотеки.

Пунктом 5.5.1. договору іпотеки зазначено, що у відповідності до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» цей договір є договором про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі якогоіІпотекодержатель на власний розсуд може, зокрема: згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» задовольнити забезпечені іпотекою вимоги іпотекодержателя за кредитним договором шляхом набуття права власності на Предмет іпотеки.

В цьому випадку цей договір (застереження п. 5.5.1.) є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

ТОВ «ФК «Есаймент» на адресу реєстрації/фактичне місце проживання позивача та адресу іпотечного майна було надіслано вимоги про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки двічі, а саме 07.05.2021 року та 08.06.2021 pоку.

ТОВ «ЛАРТЕКО» на підставі укладеного договору №18-210702-041 з ТОВ «ФК «Есаймент» 02.07.2021 року було виконано оцінку іпотечного майна: нежитлового приміщення загальною площею 46,4 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та надано звіт про оцінку майна № 18-210702-041.

15.07.2021 року приватним нотаріусом Данилів Т. Д. Івано-Франківського міського нотаріального округу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зроблено відповідний запис про право власності 43041316, згідно якого власником нежитлових приміщень загальною площею 46,4 кв.м., які знаходяться по АДРЕСА_1 є ТОВ «ФК «Есаймент» на підставі: договору іпотеки за реєстраційним №2497, який посвідчений 12.09.2008 року приватним нотаріусом Н.В. Кучак, Івано-Франківського міського нотаріального округу, дублікат, що має силу оригіналу, виданий 05.04.2021 ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим №412; договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 014/0321/4/22949 від 12.09.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак Н.В., за реєстровим №2497, серія та номер: 367, виданий 06.05.2021 року, видавник: Черленюх Л.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

21.07.2021 року уповноважені представники ТОВ «ФК «Есаймент», прибувши до нежитлових приміщень загальною площею 46,4 кв. м., які знаходяться по АДРЕСА_1 , для встановлення стану майна та зняття фотографічних зображень встановили, що на території відповідного нерухомого майна перебувають невстановлені особи, які відмовилися впускати до об`єкту нерухомості представників ТОВ «ФК «Есаймент».

23.07.2021 року ТОВ «ФК «Есаймент» надіслав на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 та на адресу іпотечного майна лист, у якому повторно повідомив останнього про зміну власника нежитлового приміщення, та просив звільнити нежитлове приміщення. Зазначений лист було отримано відповідачем 26.07.2021року.

Станом на день пред`явлення позову, ОСОБА_1 не звільнив дане приміщення від його особистих речей, вимоги товариства про звільнення приміщення були проігноровані, чим перешкоджає позивачу у здійсненні його права використовувати нерухомість для власних потреб.

У зв`язку з викладеним просило суд усунути перешкоди у здійсненні ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , загальною площею 46.4 м.кв., шляхом виселення ОСОБА_1 із вказаного нежитлового приміщення із одночасним звільненням такого від його майна.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 листопада 2021 року позовну заяву за первісним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, відновлення попереднього запису щодо прав власності та зустрічну позовну заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Есаймент» до ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2023 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» про скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу Данилів Т.М. від 19.07.2021 року за №101 про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 за ТзОВ «Фінансова компанія «Есаймент», відновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно попереднього запису за №7244 в книзі 193 від 02.06.2008 року за яким власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні ТзОВ «Фінансова компанія «Есаймент» права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , заг.пл.46.4 м.кв., шляхом виселення ОСОБА_1 із вказаного нежитлового приміщення із одночасним звільненням такого від його майна задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , заг.пл.46.4 м.кв., шляхом звільнення даного нежитлового приміщення.

В задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Ю.В. Широких, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, обставини, які суд першої інстанції визнав встановленими - є недоведеними, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, а в задоволенні зустрічного позову ТОВ «ФК «Есаймент» відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в матеріалах справи відсутні оригінали кредитних договорів від 12.09.2008 року №014/0321/4/22949, від 12.09.2008 року № 014/0321/9/22950, на підставі яких відповідач набув право вимоги. Відсутність оригіналів вищевказаних кредитних договорів позбавляє суд правової можливості у встановлений законом процесуальний спосіб перевірити їх на предмет відповідності положенням чинного законодавства. Також договір іпотеки від 12.09.2008 року №014/0321/4/22949 наданий суду як дублікат.

Скаржник посилається на те, що матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази видачі ОСОБА_1 кредиту. На підтвердження факту заборгованості за кредитним договором від 12.09.2008 року № 014/0321/4/22949 відповідачем надано до суду:

- довідку про стан кредитної заборгованості на суму 1 045 312, 38 грн., яка складається з 811 865,77 грн по тілу кредиту, та 233 446,61 грн - заборгованість по відсотках,однак відповідно п. 1.1. копії з цього кредитного договору, кредитор відкривав позичальнику не відновлювальну кредитну лінію у сумі 35000 доларів США, а не гривень;

- виписку по позичковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 12.09.2008 року, згідно з якою, ОСОБА_1 було видано 35000,00 доларів США, в якій відсутня вказівка на посаду особи, яка її складала;

- дублікати трьох меморіальних ордерів, в яких відсутні прізвища та посади осіб, які їх оформляли, а також дата проведення операції: - від 12.09.2008 року №0321/512525 на суму 12000,00 доларів США - призначення платежу «перерахування кредитних коштів згідно кредитного договору №014/0321/4/22949 від 12.09.2008 р.»; - від 22.10.2008 р. № 0321/645453 на суму 10000, доларів США «перерахування кредитних коштів згідно кредитного договору № 014/0321/4/22949 від 12.09.2008 p.»; - від 23.10.2008 р. № 0321/649383 на суму 13 000 доларів США «перерахування кредитних коштів згідно кредитного договору №014/0321/4/22949 від 12.09.2008 p.»;

Надаючи оцінку даним документам, суд першої інстанції не звернув увагу, що відповідно до п. 3.3, копії кредитного договору від 12.09.2008 року № 014/0321/4/22949, моментом (днем) надання кредиту вважається момент (день) зарахування першого траншу на поточний рахунок позичальника.

На підтвердження факту заборгованості за кредитним договором від 12.09.2008 року № 014/0321/9/22950 відповідач надав суду:

- довідку про стан кредитної заборгованості на суму 957703,48 грн, яка складається з 725813,38 грн по тілу кредиту, та 231 890,10 грн - заборгованість по відсотках ;

- виписку по позичковому рахунку № НОМЕР_2 за період з 12.09.2008 року по 01.01.2010 року, згідно з якою, ОСОБА_1 було видано 36000,00 доларів США, хоча відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, на який є посилання в цій виписці, кредитор мав видати 35000 доларів США.

- дублікати трьох Меморіальних ордерів, в яких відсутні прізвища та посади осіб, які їх оформляли, а також дата проведення операції: від 23.09.2008 року № 0321/5543866 на суму 13000,00 доларів США - призначення платежу «перерахування кредитних коштів згідно кредитного договору №014/0321/9/22950 від 12.09.2008 р.»; - від 23.09.2008 року № 0321/586900 на суму 10000 доларів США «перерахування кредитних коштів згідно кредитного договору №014/0321/9/22950 від 12.09.2008 p.»; - від 13.10.2008 року № 0321/605935 на суму 13 000 доларів США «перерахування кредитних коштів згідно кредитного договору № 014/0321/9/22949 від 12.09.2008 p.».

Суд першої інстанції не звернув увагу, що відповідно до п. 3.3. копії кредитного договору від 12.09.2008 року № 014/0321/4/22950, моментом (днем) надання кредиту вважається момент (день) зарахування першого траншу на поточний рахунок Позичальника.

Івано-Франківський міський суд безпідставно розцінив розбіжність в сумі виданого кредиту, вказаного у виписці з позичкового рахунку та у меморіальних ордерах, як помилку, зважаючи на те, що відповідно п. 1.1. копії кредитного договору від 12.09.2008 року № 014/0321/9/22950, кредитор відкривав позичальнику відновлювальну кредитну лінію у сумі 35000 доларів США, а не 36000 доларів США, і тим більше не у гривнях.

Скаржник зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази укладення договору про відкриття поточного рахунку на ОСОБА_1 , а також виписка саме з поточного рахунку ОСОБА_1 .

Всупереч вимогам п. 5.2 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, виписка по позичковому рахунку № НОМЕР_1 та виписка по позичковому рахунку № НОМЕР_2 , які мають деякі ознаки регістру бухгалтерського обліку невідомого походження, не ґрунтуються на належним чином оформлених первинних документах, не містять прізвища і підписів осіб або інших даних, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Щодо наданого відповідачем звіту про оцінку майна, судь не звернув увуаги, що оцінювач не оглядав приміщення, що підлягало оцінці, а отже така оцінка не може бути належною та вірною.

Також оцінка виконана ТОВ «Лартеко» оцінювачем ОСОБА_4 порівняльним методом (методолічний підхід, оціночні процедури) і стосується ринкової вартості об`єкта оцінювання, про що зазначено в р.4 Звіту.

Крім того скаржник зазначив, що суд першої інстанції не врахував правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного суду від 23 січня 2019 року , справа №306/1224/16-ц щодо здійснення оцінки предмета іпотеки шляхом застосування порівняльного методичного підходу, без виходу на місце і без огляду самого об`єкта будівництва, де суд дійшов висновку, що така оцінка не відповідає дійсній ринковій вартості спірного нерухомого майна.

Скаржник вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу, що жодна з вимог іпотеко держателя про задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки позивачу не була вручена.

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «ФК «Есаймент», зазначило, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга безпідставною.

Вважає посилання скаржника на відсутність наявної заборгованості за кредитним договором №014/0321/9/22950 від 12.09.2008 року та кредитним договором №014/0321/4/22949 від 12.09.2008 року у зв`язку з неукладнням цих договорів є необґрунтованими , оскільки судом першої інстанції було встановлено обставини укладання даних договорів. Судом було встановлено обставини отримання ОСОБА_1 кредитних коштів за кредитними договорами №014/0321/9/22950, №014/0321/4/22949 від 12.09.2008 року. Надані первинні бухгалтерські документи свідчать про те, що ОСОБА_1 , як позичальник, з пред`явленням свого паспорта отримував кредитні кошти та здійснював погашення заборгованості по даним кредитним договорам, а також прохав кредитора про пролонгацію кредитних договорів та укладав додаткові угоди узв`язку з пролонгацією даних договорів.

Щодо посилання скаржника на відсутність допустимих доказів видачі кредиту, зазначили, що ТОВ «ФК «Есаймент» було надано до суду копії первинних бухгалтерських документів, які були отримані у уповноважених осіб Фонду гарнтування вкладів фізичних осіб, які провадять процедуру ліквідації первинного кредитора ПАТ «Фідобанк». Такі документи були отримані з електронної системи синтетичного та аналітичного обліку рахунків ПАТ «ЕрстеБанк» (після реорганізації «Фідобанк»).

В суді першої інстанції оглядалися два томи кредитної справи за кредитними договорами №014/0321/9/22950, №014/0321/4/22949 від 12.09.2008 року, де були наявні оригінали розпорядження бухгалтерії банку про видачу кредитних коштів з підписом, ініціалами та посадою працівника банку та оригінали клопотання про видачу кредитних коштів з підписом позичальника ОСОБА_1 та оригінал заяви про купівлю іноземної валюти для фізичної особи, яка не здійснює підприємницьку діяльність№1 від 26.10.2009 року.

Щодо наявності в звіті про оцінку майна ознак підробки, зазначив, що даний звіт внесено до Єдиної бази звітів про оцінку Фонду державного майна України, а тому його було виконано з дотриманням всіх нормативів, що регулюють оціночну діяльність. Висновки Верховного Суду, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі зроблені у відносинах, які не можна вважати подібними до відносин у даній справі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу в межах її доводів, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Есаймент» відмовити.

У судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Есаймент» - Ткачук О.А. проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без позивача та третьої особи по справі, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст. ст.33,37 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Пунктом 5.5.1 договору іпотеки від 12.09.2008 року, з внесеними змінами, було обумовлено сторонами можливість набуття прав на предмет іпотеки за ст.37 Закону України «Про іпотеку» та право вибору обраного способу задоволення вимог іпотекодержателя (п.5.6), що є правовою підставою реєстрації права за іпотекодержателем.

Договір іпотеки та договір відступлення прав вимоги від одного кредитора до іншого за іпотечним договором, не оскаржувались в судовому порядку та не визнавалися недійсним.

Договір іпотеки містить відповідне застереження яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, основне зобов`язання не виконувалось, що не спростовано стороною позивач-позичальника, відповідач за первісним позовом вправі був розпочати процедуру отримання та реєстрації прав власності на предмет іпотеки, провівши оцінку нерухомого майна, з подальшою державною реєстрацією права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі відповідного застереження в іпотечному договорі, що передувала внесеним змінам в статтю 37 Закону України «Про іпотеку».

Суд дійшов висновку, що ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» виконала умови договору іпотеки від 12 вересня 2008 року щодо направлення ОСОБА_1 письмової вимоги про виконання порушеного зобов`язання за кредитними договорами та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Реєстрацію права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 проведено відповідно до вимог Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127. Суд дійшов висновку, що вимога позивача за первісним позовом про відновлення запису в державному реєстрі за попереднім власником є похідною від вимоги про скасування державної реєстрації, а тому не підлягає задоволенню

Задовольняючи частково заявлені вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент», суд першої інстанції виходив з того, що після набуття ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» права власності на спірне нежитлове приміщення, ОСОБА_1 на вимогу нового власника не звільняє приміщення, чим порушує права власника на користування об`єктом права власності та дійшов висновку, що для ефективного захисту порушеного права власника слід зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 шляхом звільнення даного нежитлового приміщення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.09.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за №014/0321/4/22949 (не відновлювальна кредитна лінія), на суму 35000 доларів США, та за №014/0321/9/22950 (не відновлювальна кредитна лінія), на суму 35000 доларів США.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань за кредитними договорами від 12.09.2008 року за №014/0321/4/22949 та №014/0321/9/22950, між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки від 12.09.2008 року за №014/0321/4/22949, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак Н.В., зі змінами та доповненнями від 16.10.2009р., згідно якого предметом іпотеки є нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 .

Отримання кредитних коштів позичальником ОСОБА_1 за кредитним договором №014/0321/4/22949 та кредитним договором №014/0321/9/22950 підтверджується виписками по відкритому ним рахунку, меморіальними ордерами.

ПАТ «ФІДОБАНК» у 2015 році звертався до суду із позовною заявою про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 , справа №344/13355/15-ц, яка за заявою позивача ухвалою суду від 15.04.2016 року залишена без розгляду.

25.09.2020р. між ПАТ «ФІДОБАНК» який є правонаступником ВАТ «Ерсте Банк», та ТзОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» було укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимог, згідно якого останнім було набуто право вимоги за кредитними договорами за №014/0321/4/22949 та за №014/0321/9/22950 зі змінами та доповненнями (не відновлювальна кредитна лінія) та договором іпотеки від 12.09.2008 року за №014/0321/4/22949, укладених з ОСОБА_5

19.04.2021 року згідно договору про відступлення прав вимоги за вказаними кредитними договорами та договором іпотеки від 12.09.2008 року, ТОВ «ФК АЙКВІТАС» отримало від ТзОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» право вимоги за кредитними договорами за №014/0321/4/22949 та за №014/0321/9/22950 зі змінами та доповненнями (невідновлювальна кредитна лінія) та договором іпотеки від 12.09.2008р. за №014/0321/4/22949, зі змінами та доповненнями укладених з ОСОБА_1

19.04.2021р., згідно договору про відступлення прав вимоги за вказаними кредитними договорами від 12.09.2008р., а також двома договорами поруки (а.с.105-110 т.1, а.с.14-16 т.2) таке право вимоги перейшло від ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» до ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент».

06.05.2021р. право вимоги від ТОВ «ФК АЙКВІТАС» до відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Есаймент» перейшло за договором іпотеки від 12.09.2008р.

Згідно довідки станом на 14.07.2021р. у позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором від 12.09.2008 року за №014/0321/4/22949 становить 1 045 312,38грн, за кредитним договором від 12.09.2008 року за №014/0321/9/22950 становить 957 703,48грн.

Згідно оцінки предмета іпотеки - нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , вартість об`єкта складає - 412 877,81 грн без ПДВ. Термін дії звіту оцінки майна вказано - 6 місяців тобто до 02.01.2022 року.

У травні 2021 року ОСОБА_1 отримав від ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» лист від 06.05.2021 року №06/05/21-02 про факт відступлення з 19.04.2021 року прав попереднім кредитором ТОВ «ФК АЙКВІТАС» за двома кредитними договорами: від 12.09.2008 року за №014/0321/4/22949 та від 12.09.2008 року за №014/0321/9/22950 (передавалось право вимоги як вказано в листі й за договорами поруки від 16.10.2009 року за №014/0321/4/22949/1 та за №014/0321/9/22950/1), а також повідомлено про перехід з 06.05.2021 року прав на договір іпотеки від 12.09.2008 року за №014/0321/4/22949.

ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» 07.05.2021р. на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 та місце знаходження предмета іпотеки було направлено вимогу про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, лист №07/05/21-02 в якому зазначено про вимогу виконати в повному обсязі свої зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» по кредитному договору від 12.09.2008 року за №014/0321/9/22950 в сумі 725813.38 грн по тілу кредиту, з вимогою погашення цього боргу в 30-ти денний термін та попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не усунення порушень, яке 26.05.2021 року було повернуто за зворотною адресою через невручення адресату.

ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» 07.05.2021 року на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 та місце знаходження предмета іпотеки було направлено вимогу про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, лист №07/05/21-01 в якому зазначено про вимогу виконати в повному обсязі свої зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» по кредитному договору від 12.09.2008 року за №014/0321/4/22949 в сумі 811865.77 грн по тілу кредиту, з вимогою погашення цього боргу в 30-ти денний термін та попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не усунення порушень, яке 26.05.2021 року було повернуто за зворотною адресою через невручення адресату.

08.06.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» повторно на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 та за місцем знаходження об`єкта іпотеки направлялися вимоги про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки №08/06/21-01, №08/06/21-21-02.

Як доказ направлення цих вимог відповідачем надано ксерокопії описів вкладення у цінні листи - з зазначенням номерів цих вимог та копії поштових квитанцій про відправку ОСОБА_1

15.07.2021р. за ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» зареєстровано право власності на підставі Дублікату договору іпотеки від 12.09.2008 року №014/0321/4/22949.

Відповідно до абзацу 3 статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положеннями ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» норми статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Стаття 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) передбачала, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений у будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Після внесення Законом України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» змін до статті 36 Закону України «Про іпотеку» її нормами передбачено, зокрема, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, положення Закону України «Про іпотеку» прямо вказують, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним зі шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.

У справі , що переглядається, судом встановлено, що 12.09.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за №014/0321/4/22949 (невідновлювальна кредитна лінія), на суму 35000 доларів США, та за №014/0321/9/22950 (невідновлювальна кредитна лінія), на суму 35000 доларів США.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань за кредитними договорами від 12.09.2008 року за №014/0321/4/22949 та №014/0321/9/22950, між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки від 12.09.2008 року за №014/0321/4/22949, зі змінами та доповненнями від 16.10.2009 року, згідно якого предметом іпотеки є нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 .

ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» 19.04.2021 року, згідно договору про відступлення прав вимоги за вказаними кредитними договорами від 12.09.2008 року набуло право вимоги та згідно договору від 06.05.2021 року набуло право вимоги за договором іпотеки від 12.09.2008 року за №014/0321/4/22949.

Згідно п.5.5.1 договору іпотеки №014/0321/4/22949 від 12 вересня 2008 року сторони обумовили, що у відповідності до ст.36 Закону України «Про іпотеку» цей договір є договором про задоволення вимог іпотекодержателя на підставі якого іпотекодержатель на власний розсуд може згідно ст.37 Закону України «Про іпотеку» задовольнити забезпечені іпотекою вимоги іпотеко держателя за кредитним договором шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Аналіз вищевказаного пункту 5.5.1 договору іпотеки свідчить про те, що сторони договору у цьому пункті обумовили, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі домовленості сторін про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», тобто закріпили іпотечне застереження про можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Отже, зазначений вище пункт договору іпотеки містить відповідне застереження, яке прирівнюється до договору, згідно з яким іпотекодавець засвідчує, що він надає згоду на набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем за власним одноосібним письмовим рішенням.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року в справі № 757/13243/17 (провадження № 14-711цс19) та постановах Верховного Суду від 11 серпня 2021 року в справі № 715/1788/19 (провадження № 61-6548св20), від 08 грудня 2021 року у справі № 205/1096/19 (провадження № 61-6207св21) викладено висновок, що за змістом частини першої статті 33 та частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише якщо останнє не виконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до частини другої статті 35 Закону України «Про іпотеку».

Вимоги частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» не перешкоджають іпотекодержателю здійснювати права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця тільки тоді, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (частина третя зазначеної статті).

Умови договору іпотеки та вимоги частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» пов`язують можливість задоволення вимог кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки з дотриманням іпотекодержателем процедури належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання.

Належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору.

Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.

Належним дотриманням іпотекодержателем процедури повідомлення іпотекодавця та боржника, якщо він є відмінним від іпотекодавця, про вимогу стосовно усунення порушення також слід вважати також таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання.

В разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодержателя про необхідність усунення порушень основного зобов`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем в загальному порядку. За відсутності такого належного надсилання вимоги відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець не набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Таким чином, недотримання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання унеможливлює застосовування позасудового способу задоволення вимог іпотекодержателя».

При цьому, метою повідомлення іпотекодержателем іпотекодавця та інших осіб є доведення до їх відома наміру іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Тому іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання лише за умови належного надсилання вимоги, коли іпотекодавець фактично отримав таку вимогу або мав її отримати, але не отримав внаслідок власної недбалості чи ухилення від такого отримання.

Пунктом 5.1 договору іпотеки встановлено, що у разі порушення основного зобов`язання, умов кредитного договору або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодацію письмову вимогу про усунення порушень.

Пунктом 8.6 вказаного договору сторони домовились, що всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів або телеграм.

ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» 07.05.2021р. на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , та місце знаходження предмета іпотеки: АДРЕСА_1 , було направлено вимогу про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, лист №07/05/21-02, та №07/05/21-01 в яких зазначило про наявність заборгованості по кредитним договорам, та вимагало в повному обсязі виконати свої зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» за кредитними договорами від 12.09.2008р. за №014/0321/9/22950, №014/0321/4/22949, а також попередило, що в разі невиконання цієї вимоги банк має право звернути на нього стягнення у будь-який передбачений договором або законом спосіб.

08.06.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» повторно на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 АДРЕСА_2 ,та місце знаходження предмета іпотеки: АДРЕСА_1 , направило вимогу про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, лист №08/06/21-02, та №08/06/21-01 в яких зазначило про наявність заборгованості по кредитним договорам, та вимагало в повному обсязі виконати свої зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» за кредитними договорами від 12.09.2008р. за №014/0321/9/22950, №014/0321/4/22949 в тридцяти денний строк з дня отримання вимоги, а також попередило, що в разі невиконання цієї вимоги банк має право звернути на нього стягнення у будь-який передбачений договором або законом спосіб.

Як доказ направлення цих вимог відповідачем надано ксерокопії описів вкладення у цінні листи - з зазначенням номерів цих вимог та копії поштових квитанцій про відправку ОСОБА_1 .

Відповідно до п.5.5 кредитних договорів від 12.09.2008 року за №014/0321/4/22949, №014/0321/9/22950 позичальник зобов`язується письмово повідомити кредитора про зміни місця реєстрації та/або фактичного місця проживання не пізніше 5 днів з часу настання таких обставин..

ОСОБА_1 та його представником не надано суду доказів того, що він повідомляв кредитора про зміну місця свого проживання та/або реєстрації. Презумпція належного повідомлення іпотекодавця про необхідність усунення порушень основного зобов`язання позивачем у загальному порядку належними та допустимими доказами не спростована.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що іпотекодержателем були дотримані вимоги умов договору про іпотеку про направлення письмової вимоги про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому в цій частині доводи апеляційної скарги необґрунтовані.

Відповідно до ст. ст. 2,10,11,18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Іпотекодержатель, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки.

Державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; тощо

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015р. №1127 для державної реєстрації

прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, набуття права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), також подаються: засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами); довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної вимоги.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що реєстрація права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 за «ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» проведено відповідно до вимог закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що оцінка об`єкта іпотеки проводилася з порушенням встановлених вимог, оцінювач не оглядав приміщення та те, що звіт про оцінку майна приміщення №19 у м. Івано-Франківськ містить очевидні ознаки підробки не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено, що іпотекодержатель надав державному реєстратору висновок про вартість спірного об`єкту нерухомості, складений 02.07.2021 року 2021 року №18-210702-041 суб`єктом оціночної діяльності та виконаний із застосуванням порівняльного методичного підходу. Вказаний висновок був чинним на момент прийняття оспорюваного рішення, а про його оскарження в установленому законом порядку позивач не заявляв. Стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не встановлює обмежень щодо застосування методичних підходів оцінки та не вимагає проведення оцінки нерухомого майна виключно шляхом безпосереднього огляду приміщення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі №713/1365/21.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги, що в матеріалах справи відсутні оригінали кредитних договорів, що позбавило суд можливості встановити на яких саме умовах виникли договірні правовідносиниі чи дійсна наявна заборгованість за кредитними договорами, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази видачі ОСОБА_1 кредиту, виходячи з наступного.

В матеріалах справи № 344/12948/21 наявні належним чином завірені копії кредитних договорів від 12.09.2008 року №014/0321/4/22949 та №014/0321/9/22950, належним чином засвідчені копії додаткових угод до кредитних договорів.

Відповідно до кредитного договору від 12.09.2008 року укладеного між ВАТ «Ерсте-Банк» та ОСОБА_1 за №014/0321/4/22949 (не відновлювальна кредитна лінія), кредитор на положеннях та умовах цього договору відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію (далі кредит) у сумі 35000 доларів США, зі сплатою відсотків 13,50 % зі строком погашення до 11 вересня 2018 року. Додатковою угодою №1 до вказаного кредитного договору 16 жовтня 2009 року були внесені зміни, згідно якої кредитор , на положеннях та умовах цього договору надає позичальнику кредит в сумі 33464, 01 дол. США зі строком користування до 11 вересня 2023 року , зі сплатою 13, 5%., та передбачено, що повернення кредитних коштів та сплата відсотків здійснюється щомісячно шляхом згідно графіку платежів.

Відповідно до кредитного договору від 12.09.2008 року №014/0321/9/22950 (невідновлювальна кредитна лінія), на суму 35000 доларів США, зі строком погашення до 11.09.2015 року зі сплатою 15% річних. Згідно додаткової угоди №1 до вказаного кредитного договору від 16 жовтня 2009 року кредитор надає позичальнику кредит в сумі 32479, 87 дол. США, зі строком користування до 11 вересня 2020 року, зі сплатою 15%річних, зі змінами та доповненнями від 16.10.2009 року.

Обидва кредитні договори та додаткові угоди до них підписані відповідачем та банком.

ОСОБА_1 не надано суду першої інстанції так і суду апеляційної інстанції належних доказів, які б спростовували укладання вказаних кредитних договорів.

Крім того, в забезпечення кредитних договорів від 12.09.2008 року №014/0321/4/22949 та №014/0321/9/22950 12.09.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Ерсте Банк» був укладений договір іпотеки №014/0321/4/22949 та договір від 16.10.2009 року про внесення змін і доповнення до договору іпотеки від 12.09.2008 року. Згідно вказаного договору, договір іпотеки забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають із вказаних вище кредитних договорів.

При розгляді справи у суді першої інстанції, досліджувались матеріали кредитної справи.

Судом встановлено, що отримання кредитних коштів підтверджується: заявами ОСОБА_1 про надання кредитних коштів, розпорядженнями бухгалтерії, виписками по рахунку, меморіальними ордерами про перерахування кредитних коштів шляхом зарахування коштів на поточний рахунок клієнта (т. с.2 а.с. 105-159). Вказані письмові докази, які були надані ТОВ «ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» позивачем ОСОБА_1 та його представником та не спростовані належними та допустимими доказами.

Позивач ОСОБА_1 не оспорює набуття за «ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» права вимоги за кредитними договорами від 12.09.2008 року №014/0321/4/22949 та №014/0321/9/22950 12.09.2008 року відповідно до договору №190421/ДВ про відступлення прав вимоги від 19.04.2021 року та не оспорює права вимоги товариства за договором іпотеки від 12.09.2008 року, яке товариство набуло відповідно до договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки .

Згідно п.2 договору про відступлення прав вимоги від 19.04.2021 року №190421/1ДВ розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку №1 цього договору. Права кредитора за основними договорами за переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги.

Згідно додатком №1 до вказаного договору заборгованість за кредитним договором №014/0321/4/22949 від 12.09.2008 року складає по основному боргу - 811865, 77 грн, відсотки - 233444, 61 грн, а всього 1045312, 38 грн.

За кредитним договором №014/0321/9/22950 від 12.09.2008 року основний борг - 725813,38 грн, відсотки -231890, 10 грн, а всього - 957703, 48 грн.

Вказана сума заборгованості була зазначена у довідці про заборгованість станом на 14.07.2021 року яка була надана приватному нотаріусу для реєстрації права власності на предмет іпотеки, що спростовує доводи скаржника про відсутність довідки про заборгованість.

Що стосується заявлених вимог ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» набуло право власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , шляхом звернення на предмет іпотеки у позасудовому порядку.

15.07.2021 року приватним нотаріусом Данилів Т.Д. Івано-Франківського міського нотаріального округу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності здійснено відповідний запис про право власності 43041316.

Як зазначалося вище, підстави для скасування рішення державного реєстратора нотаріуса - приватного нотаріуса Данилів Т.Д. Івано-Франківського міського нотаріального округу про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення відсутні.

21.07.2021 року представники ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» не були допущенні до вказаного приміщення.

23.07.2021р. на адресу ОСОБА_1 новим власником було направлено письмове повідомлення щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за товариством, та прохання звільнити нежитлове приміщення до 28.07.2021 року. Вказане повідомлення ОСОБА_1 отримав 26.07.2021 року, однак нежитлове приміщення не звільнив.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Колегія суддів погоджується висновком суду першої інстанції, що ефективним способом захисту порушеного права товариства буде саме зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» права власності на нерухоме майно шляхом звільнення даного нежитлового приміщення. Доводи апеляційної скарги про те, що задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог не заслуговують на увагу, оскільки ефективним способом захисту порушеного права ТОВ в контексті заявлених вимог є зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійснені ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» права власності на нерухоме майно шляхом звільнення даного нежитлового приміщення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2023 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, висновків суду першої інстанції не спростовують, містять посилання на обставини, що були предметом перевірки суду першої інстанції, яким була надана належна правова оцінка, зводяться до переоцінки доказів та незгоди із судовим рішенням і не спростовують правильних висновків суду першої інстанції. Суд першої інстанції правильно та в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 ,залишити без задоволення .

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 20 жовтня 2023 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

В. А.Девляшевський