Справа № 383/473/23
Номер провадження 2-з/383/28/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючої судді Адаменко І.М.,

за участю секретаря судового засідання Зербул С.В.,

розглянувши в м.Бобринець Кіровоградської області, в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області заяву представника позивача - адвоката Бондаренко Ірини Анатоліївни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

25 жовтня 2023 року від представника позивача адвоката Бондаренко І.А. до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0214 площею 5,9697 га, яка знаходиться на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області та заборони ОСОБА_2 вчиняти із земельною ділянкою, кадастровий номер :02:000:0214 площею 5,9697 га, яка знаходиться на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки, її поділу або об`єднання з іншими земельним ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що відповідач має у власності земельну ділянку площею 5,9697 га, кадастровий номер :02:000:0214, предметом позову є стягнення заборгованості за договором позики в сумі 51639,72 грн. та накладення арешту на земельну ділянку та заборони вчиняти певні дії є співмірним заходом забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, оскільки між сторонами дійсно виник спір щодо стягнення коштів за договором позики, тому невжиття заходів заберпечення позову може утруднити виконання судового рішення в перспективі, так як ОСОБА_2 може відчужити вказану земельну ділянку для того щоб не сплачувати ОСОБА_1 борг.

Тому з огляду на зазначені обставини звернувся до суду з вказаною заявою.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову та докази на її обґрунтування , а також зміст позовних вимог, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до змісту пунктів 2, 3, 10 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 ч.1 ст. 150 ЦПК України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 6 постанови цього ж Пленуму визначено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При задоволенні заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п.43 Рішення по справі «Шмалько проти України» «право на суд», одним із аспектів якого є право на доступ, тобто право подавати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Отже, при вирішенні питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування заходів забезпечення позову судом, серед іншого, підлягають встановленню наявність або відсутність спору, наявність або відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам, співмірність заявлених позовних вимог до майна, яким заявник просив забезпечити позов.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

За наслідками розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд відповідно до частин 9-10 ст. 153 ЦПК України може постановити ухвалу про повернення заяви заявникові, а також про вжиття заходів забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову, вказані ухвали підлягають оскарженню відповідно до статті 353 ЦПК України.

Проаналізувавши доводи та обґрунтування, викладені в заяві про забезпечення позову, суд приходить до висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір з приводу заборгованості за договором позики, у зв`язку з чим, враховуючи предмет позову, є підстави для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти із земельною ділянкою певні дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки, її поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, тобто задоволення заяви частково, оскільки вказаний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, тому лише в цій частині задовольняє заяву.

Суд вважає, що звертаючись із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане майно, позивачем не враховано, що арешт передбачає не лише заборону реалізації (відчуження) майна, а й заборону користування майном, що на думку суду є невідповідним заходом, тому у даній вимозі слід відмовити.

При цьому, встановлення заборони користування земельною ділянкою не є доцільним, оскільки користування відповідачем земельною ділянкою не може вплинути на виконання судового рішення у разі задоволення позову, тому в цій частині заява задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що існує реальна загроза того, що невжиття таких заходів може утруднити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову та відповідає вимогам закону та забезпечує баланс між інтересами сторін, не позбавляє ОСОБА_2 права володіти належною їй земельною ділянкою, тому заяву задовольняє частково, про що зазначив вище, а в іншій частині заяви відмовяє в зв`язку з необґрунтованістю даної вимоги.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти із земельною ділянкою, кадастровий номер :02:000:0214 площею 5,9697 га, яка знаходиться на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки, її поділу або об`єднання з іншими земельним ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

В іншій частині заяви відмовити.

Дана ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч.1 ст. 157 ЦПК України).

Копію ухвали для виконання направити позивачу ОСОБА_1 , відповідачу ОСОБА_2 та до Бобринецького ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси).

Про виконання ухвали негайно повідомити суд.

Дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І. М. Адаменко