Справа № 461/6643/22 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/526/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Суди В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2022 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 27 серпня 2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Е07.00609.006956553, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмір 300 000,00 грн. строком на 30 місяців зі сплатою відсотків в розмірі 10,99 % річних. Стверджує, що банк повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковими касовими (меморіальними) ордерами. Зазначає, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором у нього утворилась заборгованість в розмірі 170 244,73 грн. станом на 08 листопада 2022 року. Вказує, що 05 жовтня 2022 року на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, а саме протягом тридцяти днів з дня направлення вимоги повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором, однак така вимога відповідачем не виконана. З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 251160,1 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2023 року позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № Е07.00609.006956553 від 27.08.2020 року в сумі 189 271,1 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 2 839, 07 грн. судового збору.

Відстрочено виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 20.01.2023 року у цивільній справі № 461/6643/22 на 12 місяців, а саме до 20 січня 2024 року.

Рішення суду оскаржило Акціонерне товариство «Ідея Банк», в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що, відстрочуючи виконання судового рішення, суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 435 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження», не встановив обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Зазначає, що відповідач не зазначив підстав для відстрочення виконання рішення суду, відтак, відстрочуючи виконання рішення суду з підстав введеного воєнного стану, суд першої інстанції виходив з власних мотивів та міркувань. Вказує, що у власності відповідача перебувають транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «Toyota FJ Cruiser», 2007 року випуску, та «Одісей», 2016 року випуску, а відтак, майновий стан відповідача дозволяє йому сплатити заборгованість за кредитним договором. З наведених підстав просить рішення суду скасувати.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 20 жовтня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 16 жовтня 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 20 жовтня 2023 року.

Зі змісту апеляційної скарги Акціонерного товариства «Ідея Банк» вбачається, що рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2023 року оскаржується лише в частині відстрочення виконання рішення суду, а відтак, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в частині інших вимог, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Відстрочуючи виконання рішення суду на 12 місяців, а саме до 20 січня 2024 року, суд першої інстанції виходив з того, що виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд, однак існують об`єктивні виняткові обставини, які перешкоджають виконанню рішення суду, а відтак, зважаючи на введення на території України воєнного стану, доцільно відстрочити виконання рішення суду на 12 місяців, а саме до 20 січня 2024 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із частинами третьою- п`ятою статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З аналізу викладених норм вбачається, що нормами ЦПК України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 9901/598/19.

Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, оцінки доводів боржника та заперечень кредитора, зокрема, й щодо його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 910/1180/19 та від 03 вересня 2020 року у справі № 905/30/16.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, а в подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжено, в тому числі і на день розгляду справи судом першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 27 серпня 2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Е07.00609.006956553, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмір 300 000,00 грн. строком на 30 місяців зі сплатою відсотків в розмірі 10,99 % річних.

Пунктом 1.7 кредитного договору № Е07.00609.006956553 від 27 серпня 2020 року передбачено, що банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 300 000,00 грн. на рахунок позичальника НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ідея Банк».

В п. 2.1 кредитного договору № Е07.00609.006956553 від 27 серпня 2020 року позичальник підтвердив, що місце його праці «ФОП ОСОБА_1 ».

З виписки по рахунку НОМЕР_1 станом на 07 листопада 2022 року вбачається, що до січня 2022 року відповідач регулярно вносив платежі за кредитним договором.

05 жовтня 2022 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» надіслало позичальнику вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, в якій вимагало терміново протягом 30 календарних днів з дня надіслання цієї вимоги повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші платежі за кредитним договором.

У грудні 2022 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Е07.00609.006956553 від 27 серпня 2020 року в розмірі 251160,1 грн.

20 січня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позов визнає частково, а також просив відстрочити виконання рішення на 1 рік.

Згідно з довідкою, виданою сторостою Іванківського старостинського округу, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації у березні 2022 року припинено роботу підприємства «ФОП ОСОБА_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Незважаючи на те, що відповідач брав кредит як фізична особа, припинення роботи підприємства, яке, як вбачається з матеріалів справи, є його місцем праці, безперечно впливає на його доходи і, як наслідок, на його майновий стан в цілому.

Оскільки підприємство «ФОП ОСОБА_1 » знаходиться на території Київської області, де відбувалися активні бойові дії, до введення воєнного стану ОСОБА_1 виконував умови кредитного договору та регулярно сплачував платежі, а заборгованість відповідача за кредитним договором № Е07.00609.006956553 від 27 серпня 2020 року почала виникати з лютого 2022 року, тобто з місяця, коли на території України введено воєнний стан, відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, пов`язані із запровадження воєнного стану вплинули на майновий стан відповідача та істотно ускладнили виконання ним рішення суду у даній справі.

Отже, оцінюючи всі надані сторонами докази у сукупності, з метою дотримання балансу інтересів сторін, враховуючи погіршення фінансового стану заявника та наявність надзвичайних подій, якими є воєнний стан в країні, активні бойові дії на території села Іванків Бориспільського району Київської області, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наявні підстави для відстрочення виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2023 року.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідач визнає встановлений рішенням суду розмір заборгованості за кредитним договором № Е07.00609.006956553 від 27 серпня 2020 року, не оспорює його, що свідчить про його намір виконати рішення суду та сплатити наявну у нього заборгованість, однак у зв`язку з вищезазначеними об`єктивними обставинами виконання рішення суду потребує більше часу.

Враховуючи те, що нормами ЦПК України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення, зважаючи на те, що рішення суду не підлягає до негайного виконання, рішенням суду стягнуто заборгованість за кредитним договором, розмір якої є значним, хоч і визнається відповідачем, однак, у зв`язку з військовою агресією російської федерації у березні 2022 року припинено діяльність «ФОП ОСОБА_1 » в селі Іванків Бориспільського району Київської області, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2023 року, а тому таке підлягає відстроченню на строк, що не може перевищувати одного року з дня його ухвалення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд з власних міркувань відстрочив виконання рішення з підстави введення воєнного стану, не беруться до уваги, оскільки підставою для відстрочення виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2023 року є не сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні, а обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та істотно ускладнили виконання відповідачем рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 20.10.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк