Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/291/22
Номер провадження 2/711/471/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради, КП «Благоустрій» Черкаської міської ради, про виділення в натурі частки із спільної часткової власності,

в с т а н о в и в:

У провадженні Придніпровського районного суду перебуває цивільна справа за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради, КП «Благоустрій» Черкаської міської ради, про виділення в натурі частки із спільної часткової власності.

У позові позивач просить виділити в натурі частку у розмірі 2/25 та визнати за територіальною громадою в особі Черкаської міської ради право власнгості на частину домоворлодіння за адресою АДРЕСА_1 ум. Черкаси, що включає літ. А-1 (приміщення 3-3, 3-4), літ. А прибудова (приміщення 3-1, 3-2), загальною площею 38,6 кв.м., припинивши право спільної часткової власності для позивача.

Ухвалою суду від 02.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судове засідання від 18.10.2023 представник позивача до суду не з`явився та подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

У позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Від змісту позовної заяви залежать дії суду щодо вирішення питання проведення подальших процесуальних дій по розгляду справи по суті, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, визначення суб`єктного складу спірних правовідносин, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовних вимог залежить і позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, для реалізації якого має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Тому позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо дотримання процесуального порядку форми та змісту позовної заяви.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 263-267 ЦПК України. У ній, зокрема, має бути зазначено й висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Так, позивачем у позові не зазначено та до позовної не додано доказів про можливість виділення в натурі частки у домоволодінні. Окрім того, відсутні актуальні, на час подання позовної заяви, докази того, що саме 2/25 частки у указаному у позові домоволодінні перебувають у власності позивача.

Аналіз змісту статей 183, 358, 364,379,380 ЦК України свідчить про те, що виділ часток приміщення, яке перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину нежитлового приміщення із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання приміщення в ізольовані об`єкти, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Відповідно до п. п. 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судому у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 559/1923/17.

Згідно п. 3.10 цієї Інструкції суб`єкт господарювання готує висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна для укладення договору про виділ в натурі частки з об`єкта нерухомого майна або договору про виділ частки з об`єктів нерухомого майна, що є у спільній частковій власності.

Всупереч указаним вимогам позивачем, який на стадії підготовки позову, необмеженої часом, мав визначитись із чітким переліком доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог та зібрати їх, до суду не надано, зокрема, посилань на висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна та висновок про загальну ринкову вартість нерухомості, необхідного для визначення відповідності ідеальної частки в праві спільної часткової власності реальній частці.

Відповідно до ч.11ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.95, 175, 177, 187 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху для усунення вказаних недоліків.

У випадку неусунення вказаних недоліків заява буде визнана не поданою та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н. М. Кондрацька