Справа № 454/3030/22 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1580/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколота Т.І.,Савуляк Р.В.,

секретар Cалата Я.І. (Іванова О.О.),

З участю: представника боржника ОСОБА_1 -адвоката Столяренка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №454/3030/22за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Столяренка Василя Олеговича на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 19 грудня 2022 року у справі за поданням державного виконавця Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України,-

в с т а н о в и в :

13 жовтня 2022 року Державний виконавець Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування свого подання державний виконавець вказав, у ОСОБА_1 існує обов`язок з виконання нею зобов`язань згідно виконавчого провадження №69316819 з виконання судового наказу №914/3687/21 виданого 13 грудня 2021 року про стягнення коштів у розмірі 157 754,87грн.

За згаданим виконавчим провадженням існує борг та станом на момент звернення до суду немає відомостей про сплату боржником ОСОБА_1 заборгованості. Зазначав, що боржник у добровільному порядку виконавчий лист не виконала, ухиляється від виконання покладених на неї зобов`язань.

Враховуючи наведене, Державний виконавець просив вирішити питання про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України боржника ОСОБА_1 до виконання нею зобов`язань згідно судового наказу №914/3687/21 виданого 13 грудня 2021 року про стягнення коштів у розмірі 157 754,87 грн.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 19 грудня 2022 року подання задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки с.Комарів Червоноградського району Львівської області, до виконання нею зобов`язань згідно судового наказу №914/3687/21 виданого 13.12.2021р. про стягнення коштів у розмірі 157 754,87грн.

Ухвалу оскаржив представник ОСОБА_1 - адвокат Столяренко Василь Олегович. Вважає ухвалу суду незаконною, та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи. Стверджує про відсутність в матеріалах справи доказів ухилення скаржника від виконання покладених на неї судовим наказом Господарського суду Львівської області №914/3687/21 від 13 грудня 2021 року зобов`язань, в зв`язку з чим, в державного виконавця були відсутні підстави на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України. Також вважає, що державним виконавцем не було вжито всіх передбачених заходів щодо розшуку майна боржника на яке можливо б було звернути стягнення.

Просить скасувати ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 19 грудня 2022 року та постановити нову, якою у задоволенні подання головного державного виконавця Сокальського відділу ДВС Червоноградськогоо району Львівської області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України Головка А.М. відмовити.

Стягувач АТ КБ «Приватбанк» в порядку ст.360 ЦПК України подав до суду відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що вважає ухвалу законною та обґрунтованою. Стверджує, що боржник добровільно не виконує рішення, ухиляється від виконання покладених на неї зобов`язань.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Столяренка В.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, первіривши законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що Господарським судом Львівської області 13.12.2021р. видано судовий наказ про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 157 754,87грн. заборговагості за кредитним договором б/н від 04.06.2021 року . Судовий наказ набрав законної сили 11 січня 20122 року (а.с.4-5).

01.07.2022р. Сокальським відділом ДВС у Червоноградському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відкрито виконавче провадження №69316819.

Зобов`язано боржника протягом п`яти робочих днів, подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідпльність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження скерована боржнику 06 липня 2022 року, що стверджується списком рекомендованих листів та фіскальним чеком (а.с.7).

Боржник у добровільному порядку рішення суду не виконала, ухиляється від виконання покладених на неї зобов`язань, зокрема не подала декларацію про доходи та майно.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно частини третьої статті 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

У п.5 ч.1 статті 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він, зокрема, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч.4 ст.18 Закону).

Частиною 4 ст.19 Закону передбачено, що сторони виконавчого провадження зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

У частині 5 ст.19 Закону на боржника покладені такі обов`язки:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Боржником не спростовано факту обізнаності про наявність судового рішення щодо стягнення з неї заборгованості.

На спростування боржником ухилення від виконання рішення суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що останньою вчинялися дії щодо виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, при цьому відсутні також докази наявності об`єктивних причин, що унеможливлюють виконання боржником рішення суду повністю або частково або наявності непереборної сили, що унеможливлює виконання судового рішення.

ОСОБА_1 не надавала пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, не повідомляла про заходи, що вживаються нею з метою виконання рішення, також й не надано відомостей про доходи та місце роботи, про майно та майнові права, про грошові кошти на рахунках у банках та фінансових установах, не подавалася декларація про доходи та майно, зокрема про майно, яким вона володіє, спільно з іншими особами, тобто не вчинювала жодних дій, направлених на забезпечення виконання судового рішення.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, оскільки бездіяльність останньої полягає в умисному, свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків по виконанню судового рішення.

Доводи апеляційнлої скарги про те, що ОСОБА_1 не проживає за адресою на яку державний виконавець надіслав постанову про відкриття апеляційного провадження, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» саме на боржника покладено обов`язок повідомити виконавця про зміну місця проживання.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів, які б свідчили, що вона намагається виконати рішення суду та законну вимогу державного виконавця щодо подання декларації про доходи та майно.

З врахуванням наведеного, зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є обгрунтованим , а тому ухвалу слід залишити без змін.

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389,411 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Столяренка Василя Олеговича залишити без задоволення.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 19 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 19 жовтня 2023 року.

Головуючий Ю.Р. Мікуш

Судді: Т.І. Приколота

Р.В.Савуляк