КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/4258/23 Головуючий у І інстанції Бебешко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Череп Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа - Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту реєстрації шлюбу та поновлення актового запису про шлюб,

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаною вище заявою в порядку окремого провадження, в якій просили встановити факт реєстрації шлюбу 15 липня 2015 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою Республіки Узбекистан, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України, про що 15 липня 2015 року Джанкойським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим складений актовий запис про укладення шлюбу № 373, та після реєстрації шлюбу прізвище дружини залишити « ОСОБА_1 », а прізвище чоловіка - « ОСОБА_2 », поновивши актовий запис про шлюб.

В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що 15 липня 2015 року між ними було укладено шлюб, який зареєстровано Джанкойським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим за актовим записом № 373, та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

В період шлюбу народилося троє дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Свідоцтво про шлюб та свідоцтва про народження дітей були видані на тимчасово окупованій території.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01 березня 2023 року у справі № 463/1430/23 встановлено факти народження дітей на території Автономної Республіки Крим Україна та отримано свідоцтва про їх народження у Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Заявниця звернулася до Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою реєстрації факту укладення шлюбу, проте їй було рекомендовано звернутися до суду через відсутність у реєстрі даних про шлюб між заявниками та недійсність свідоцтва про шлюб, виданого на тимчасово окупованій території України.

Встановлення факту реєстрації шлюбу та поновлення актового запису про шлюб необхідно заявникам для підтвердження родинних відносин. Заявники є релігійними особами і для них є важливим факт народження дітей у шлюбі.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 року заяву задоволено частково.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт реєстрації шлюбу 15 липня 2015 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою Республіки Узбекистан, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України, про що 15 липня 2015 року Джанкойським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим складений актовий запис про укладення шлюбу № 373. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини залишено « ОСОБА_1 », а прізвище чоловіка - « ОСОБА_2 ».

У задоволенні вимог заяви щодо поновлення актового запису про шлюб відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням в частині відмови у поновленні актового запису про шлюб, заявники звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять його скасувати з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального й порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення вимог заяви у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначають, що встановивши факт реєстрації шлюбу і водночас фактично забороняючи відділу державної реєстрації акту цивільного стану його поновлювати, суд першої інстанції здійснив неправильне тлумачення і застосування Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 № 96/5 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Заявники фактично позбавлені можливості реалізувати свої права відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», яким громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив. В силу вимог частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції заявник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заявниця в апеляційній скарзі просила проводити розгляд справи без її участі, а заінтересована особа надіслала заяву про розгляд справи без представника відділу, тому колегія суддів дійшла висновку, що їх неявка відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення заявника в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 березня 2023 року заявник ОСОБА_1 уклав договір оренди двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19-20).

15 липня 2015 року на тимчасово окупованій території Джанкойським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Кримвидано свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 373 (а.с. 21).

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01 березня 2023 року у справі № 463/1430/23 задоволено заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та встановлено факт народження на території Автономної Республіки Крим Україна ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_7 , батьками яких є заявники у справі (а.с. 22-28).

Частково задовольняючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того, що заявники 15 липня 2015 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований в населеному пункті, який на момент реєстрації шлюбу відносився до тимчасово окупованої території України, тому відповідно до положень статті 315 ЦПК України та частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» наявні підстави для задоволення заяви в частині встановлення факту реєстрації шлюбу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Разом з цим, місцевий суд вважав, що поновлення актового запису про шлюб між заявниками не є можливим у зв`язку з тим, що вказаний актовий запис не складався органами реєстрації актів цивільного стану України, а його було зроблено на тимчасово окупованій території.

Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та вимогам закону з огляду на наступне.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Частиною другою, третьою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (у редакції, чинній на час звернення заявників до суду) визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно з частиною другою статті 49 ЦК України актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо.

Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Питання державної реєстрації актів цивільного стану, в тому числі їх поновлення, врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку (частина третя статті 9 цього Закону).

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації.

За правилом частини першої статті 12 вищевказаного Закону внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.

Частинами першою - третьою статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально. Право на подання заяви про поновлення актового запису цивільного стану мають особи, зазначені в частині другій статті 22 цього Закону.

Заява про поновлення актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.

Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення.

Згідно пункту 3 розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 із змінами та доповненнями, за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Як передбачено пунктом 3 розділу ІІ зазначених Правил для державної реєстрації актів цивільного стану подаються заява, документи чи у випадку, передбаченому абзацами п`ятими, сьомим цього пункту, у відповідній заяві зазначаються відомості про документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації, зокрема, рішення суду про встановлення факту реєстрації шлюбу.

Натомість, у відповідності до пункту 1.2 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, поновлення актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану в разі втрати цих записів.

Системний аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що якщо рішенням суду встановлено факт, що має юридичне значення, зокрема, факт реєстрації шлюбу на тимчасово окупованій території України, відповідний актовий запис не поновлюється, оскільки первинний актовий запис не складався органом державної реєстрації актів цивільного стану, утвореним відповідно до Конституції та законів України, а за місцем звернення заявника відділом державної реєстрації актів цивільного стану України проводиться державна реєстрація акту цивільного стану шляхом складення актового запису про укладення шлюбу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог заяви щодо поновлення актового запису про шлюб між заявниками у зв`язку з тим, що вказаний актовий запис не складався органами державної реєстрації актів цивільного стану України, а його було зроблено на тимчасово окупованій території.

При цьому суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Посилання заявників в апеляційній скарзі на пункт 3.17 розділу ІІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання є безпідставними, адже рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану може бути підставою для поновлення відповідного (втраченого) актового запису у разі його первинного складання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України.

У даному випадку для державної реєстрації шлюбу заявникам достатньо звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із рішенням суду, яке підтверджує факт, що підлягає державній реєстрації, тому підстави вважати вони фактично позбавлені можливості реалізувати свої права відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» відсутні.

Отже, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на власному тлумаченні і розумінні заявником правовідносин, які склалися, та положень чинного законодавства, вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що районним судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені статтею 376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та дійшов законного і обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поновлення актового запису про шлюб, який не складався уповноваженим органом державної реєстрації актів цивільного стану на території України.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У такому разі розподіл судових витрат у вигляді сплаченого заявниками судового збору за подання апеляційної скарги не проводиться згідно зі статтями 141, 382 ЦПК України.

Керуючись статтями 367 - 369, 372, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 року у даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2023 року.

Головуючий С.А. Голуб

Судді: Т.О. Писана

Д.О. Таргоній