ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4825/22 Номер провадження 22-ц/814/2974/23Головуючий у 1-й інстанції Бабенко Ю.П. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Чумак О.В.,

суддів Пилипчук Л.І., Обідіної О.І.

за участю секретаря Галушко А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 січня 2023 року, ухвалене суддею Бабенко Ю.П., повне рішення складено 25.01.2023,

по справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

встановила:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся доКиївського районного суду м. Полтави з позовом до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, в якому після поданих уточнень просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка доводиться йому бабою.

В обґрунтування позову вказує, що він займався похованням бабусі, здійснював оплату предметів і послуг похоронного призначення.

17.12.1996 р. ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Матвеєнко В.О., за яким заповіла усе належне їй майно, в тому числі належну їй квартиру АДРЕСА_1 , своєму онуку ОСОБА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. від 19.05.2022 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що позивач не подав до органу нотаріату у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини.

В спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи щодо померлої ОСОБА_2 , інші особи не зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини.

Щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини зазначив, що на піклуванні позивача знаходиться його батько ОСОБА_3 , який є інвалідом ІІ групи безтерміново по психічному захворюванню. Хвороба батька пов`язана із значними обмеженнями рівня його життєдіяльності, останній має обмежену здатність контролювати свою поведінку, обмежену здатність до спілкування, самообслуговування та самостійного пересування. Вказаний стан батька вимагає від позивача постійного перебування з ним.

Крім того, оскільки разом з ними проживає малолітня дитина позивача, останній зобов`язаний постійно контролювати поведінку батька.

Інші родичі, які б могли доглядати за батьком, відсутні.

У жовтні 2021 року позивач захворів на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2.

У листопаді 2021 року позивач проходив лікування з приводу остеохондрозу шийного відділу хребта ускладнений нестабільністю С5-С6, С6-С7 міжхребцевих дисків зі стійким больовим синдромом, в тому числі і на денному стаціонарі.

Також позивач зазначив, що про існування заповіту йому стало відомо лише наприкінці березня 2022 року, оскільки за життя бабуся про це не згадувала, а лише незадовго до смерті повідомляла про своє бажання, щоб після її смерті позивач разом із донькою мешкали в її квартирі.

Позивач вважає, що народження дитини незадовго до відкриття спадщини, психічне захворювання його батька, хвороба позивача на COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, погіршення внаслідок хвороби його стану здоров`я, необізнаність про наявність заповіту є поважними причинами для пропущення строку на своєчасне прийняття спадщини, а тому просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 січня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визначення додаткового строку тривалістю два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , - відмовлено.

З цим рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач вказує, що за життя бабуся не згадувала про те, що склала заповіт на нього. Про наявність заповіту він дізнався поза межами строку, передбаченого ч.1 ст. 1270 ЦК України. Після того, як йому стало відомо про наявність заповіту, він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Необізнаність про існування заповіту була для нього об`єктивною перешкодою для своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував висновки Верховного Суду у справах з аналогічних правовідносин, у яких встановлено, що необізнаність позивача щодо існування заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Також вказує, що інших спадкоємців немає, у нього відсутнє власне житло, а хвороба його батька потребує окремого проживання від малолітньої дитини.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач не подав.

У судове засідання з`явилися позивача ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 , які апеляційну скаргу підтримали.

Відповідач повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача.

Колегія суддів, заслухавши позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4 , перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно (а.с.4).

Також встановлено, що 17.12.1996 року ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Матвеєнко В.О. за реєстровим №4-4022. Зі змісту даного заповіту вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось в тому числі нелажну їй квартиру АДРЕСА_1 повністю заповіла своєму онуку ОСОБА_1 , який є позивачем у вказаній справі. (а.с. 8, 11-12.18-21).

Згідно постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. від 19.05.2022 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилося після смерті його бабусі ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с. 9).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №68987639 від 19.05.2022 року інформація про наявність спадкової справи після смерті ОСОБА_2 відсутня (а.с. 10).

Районним судом також встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом із ним зареєстровані його батько (а.с.21) ОСОБА_3 , та донька позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №35 від 03.08.2022 року (а.с. 13).

Згідно довідки №38.1-21/613 від 22.03.2022 року, яка видана завідувачем поліклінічного відділення КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», ОСОБА_3 , є інвалідом ІІ групи безтерміново по психічному захворюванню (а.с. 16).

Згідно висновку лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи, ОСОБА_3 визнаний таким, що потребує стороннього догляду та допомоги, у зв`язку із обмеженням самообслуговування, обмеженням здатності самостійно пересуватися, обмеженням здатності до спілкування, обмеженням здатності контролювати свою поведінку (а.с. 17).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 15.10.2021 року по 28.10.2021 року перебував на лікуванні у зв`язку із гострим респіраторним вірусним захворюванням, Covid-19, а також з 09.11.2021 року до 23.05.2022 року проходив лікування з діагнозом: остеохондроз шийного відділу хребта ускладнений нестабільністю С5-С6, С6-С7 міжхребцевих дисків зі стійким больовим синдромом, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого (а.с.22,23).

Згідно відповіді приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. та інформаційної довідки зі спадкового реєстру №70388355 від 21.10.2022 року,, а також відповіді Другої полтавської державної нотаріальної контори №481/01-16 від 21.10.2022 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася (а.с. 47, 56-57, 58).

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів необізнаності про існування заповіту, а вказані позивачем причини пропуску строку на звернення з заявою про прийняття спадщини не можуть вважатись об`єктивними та непереборними перешкодами.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з положеннями ч. 3 ст.1222, ч. 1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За правилами ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 26 вересня 2012 року у справі №6-85цс12,від 04 листопада 2015 року у справі №6-1486цс15 і підтримана Верховним Судом, зокрема у постановах від 28 лютого 2018 року в справі№318/1037/15-ц (провадження №61-4630св18), від 21 жовтня 2019 року в справі №662/1724/18 (провадження №61-9300св19), від 24 січня 2020 року в справі №192/1663/17 (провадження №61-7193св19).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема:

1) тривала хвороба спадкоємців;

2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;

3) складні умови праці, які, зокрема, пов?язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;

4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України;

5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня2008року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як на обгрунтування доводів позовної заяви щодо обґрунтованості пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини позивач вказує на те, що він постійно доглядав за своїм батьком ОСОБА_3 , оскільки він є інвалідом II групи по психічному захворюванню та потребує стороннього догляду та допомоги.( а.с.16,17).

Окрім того вказував, що він з 15.10.2021 року по 28.10.2021 року перебував на лікуванні у зв`язку із гострим респіраторним вірусним захворюванням, Covid-19, а також з 09.11.2021 року до 23.05.2022 року проходив лікування з діагнозом: остеохондроз шийного відділу хребта ускладнений нестабільністю С5-С6, С6-С7 міжхребцевих дисків зі стійким больовим синдромом, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого (а.с.22,23).

Також зазначав, що про існування заповіту, який склала ОСОБА_2 дізнався наприкінці березня 2022 року від сусідки, яка доглядала за квартирою померлої бабусі.

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів наголошує, що виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Колегія суддів зауважує, що також підлягає врахуванню свобода заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та дотримання принципу пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він не проживав зі спадкодавцем на момент смерті, не є спадкоємцем першої черги за законом, а тому об`єктивно не міг знати про наявність на його ім`я заповіту.

Отже, у межах шестимісячного строку позивач не вчиняв дій, спрямованих на прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність заповіту. Про існування заповіту позивачу стало відомо лише після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, підстави пропуску строку для прийняття спадщини зазначені ОСОБА_1 можна вважати поважними .

Враховуючи встановлені обставини справи, наявність заповіту на користь позивача, як спадкоємця майна, відсутність інших спадкоємців за законом та заповітом, а також наведені позивачем причини несвоєчасного подання заяви про прийняття спадщини, які свідчать про наявність об`єктивних та істотних труднощів у питанні подання заяви про прийняття спадщини, колегія суддів, з урахуванням свободи заповіту як фундаментального принципу спадкового права, дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визначення ОСОБА_1 додаткового строку тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 374 ч. 1 п.2, 376 ч. 3,4; 381-384,389-391 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 січня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додатковий строк тривалістю два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24.10.2023 р.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді О.І.Обідіна

Л.І.Пилипчук

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Дата: 24.10.2023 р.

Помічник судді М.Д. Самойлова