Справа № 204/5456/23
Провадження № 2/204/1992/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Романюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення дії трудового договору, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», в якій просила: визнати незаконним та скасувати наказ голови правління Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» Герхард Бьош № Е.17.U.0.0/4-6813382 від 31 березня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору» з ОСОБА_1 , починаючи з 01 квітня 2022 року; поновити з 01 квітня 2022 року дію трудового договору, укладеного між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» і ОСОБА_1 на посаді Керівника напрямку - Заступника Керівника Дирекції Напрямку трудових ресурсів (HR) ГО. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 є співробітником Напрямку трудових ресурсів HR Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» та займає посаду Керівника напрямку - Заступника Керівника Дирекції Напрямку трудових ресурсів (HR) ГО. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 травня 2021 року по справі № 209/2468/20, залишеним без змін поставною Дніпровського апеляційного суду 22 вересня 2021 року, задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк». Визнано незаконним та скасовано наказ Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» № Э.DN-УВ-2020-6998744-п від 20 липня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на роботі в АТ КБ «Приватбанк» на посаді Керівника напрямку - Заступника Керівника Дирекції Напрямку трудових ресурсів (HR) ГО. Наказом голови правління АТ КБ «Приватбанк» Герхард Бьош № Е.17.1Л0.0/4-6950177 від 14.06.2021р. ОСОБА_1 поновлено на роботі. Наказом голови правління АТ КБ «Приватбанк» Герхард Бьош № Е.17.U.0.0/4-6813382 від 31 березня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору» призупинено дію трудового договору ОСОБА_1 , Керівника напрямку - Заступника Керівника Дирекції Напрямку трудових ресурсів (HR) ГО, починаючи з 01 квітня 2022 року (перший день призупинення) до дати припинення або скасування воєнного стану. Наказано проінформувати ОСОБА_1 щодо призупинення дії трудового договору на період воєнного стану. У зв`язку з тимчасовим призупиненням дії трудового договору, починаючи з 01 квітня 2022р. до дати скасування чи припинення воєнного стану з Україні тимчасово: припинити роботодавцем забезпечення ОСОБА_1 роботою; припинити нарахування та виплату заробітної плати (будь-яких гарантійних та компенсаційних виплат). У разі зміни обставин, викладених у цьому наказі, рішення щодо призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 може бути переглянуте, шляхом видачі окремого наказу. Наказано забезпечити облік робочого часу ОСОБА_1 на період призупинення дії трудового договору як інші причини неявок, за умови наявності технічних та організаційних можливостей у роботодавця. Правовими підставами наказу є: ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Закон України «Про правовий режим воєнного стану», Укази Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. № 64/2022 та «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022р. №133/2022 на період дії воєнного стану. Фактичними обставинами наказу є: неможливість забезпечити працівника роботою у зв`язку із військовою агресією проти України. Отже, як вбачається зі змісту наказу від 31 березня 2022 року, зупинення дії трудового договору зумовлено неможливістю забезпечення працівника роботою, що унеможливлювало виконання працівником трудових обов`язків, визначених посадовою інструкцією. Із зазначеним наказом позивач ОСОБА_1 не погоджується та вважає його протиправним, оскільки АТ КБ «Приватбанк», приймаючи рішення про призупинення дії трудового договору, жодним чином його не обґрунтував, не зазначив, що конкретно перешкоджає забезпечувати роботою позивача ОСОБА_1 , не надав конкретних відомостей та доказів про те, що він дійсно позбавлений можливості забезпечувати роботою, принаймі частково, або позбавлений можливості застосовувати інші механізми, такі як дистанційна або надомна робота, скорочення тривалості робочого часу тощо. Режим воєнного стану (військова агресія) як такий не є самостійною підставою для призупинення трудових відносин. Головною умовою призупинення дії трудового договору є абсолютна неможливість роботодавця надати роботу, а працівника - виконувати її в умовах воєнного стану. За даними офіційного сайту АТ КБ «Приватбанк», банк працює в безперебійному режимі в тих населених пунктах, в яких немає загроз для здоров`я та життя працівників і клієнтів та з урахуванням вимог Постанови Правління НБУ від 24.02.2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» банки продовжують роботу з урахуванням обмежень, визначених вказаною постановою. Банк продовжує виконувати свої завдання і функції, забезпечуючи роботою своїх працівників. Про будь-які обставини, які унеможливлюють роботу АТ КБ «Приватбанк», відповідач офіційно не повідомляв. Позивач ОСОБА_1 є працівником Головного офісу Банка із дислокацією в м. Дніпрі, відділення та структурні підрозділи банку в м. Дніпрі працюють в штатному режимі (очно та дистанційно). Сама Позивач ОСОБА_1 завжди була готова виконувати свої трудові обов`язки відповідно до посадової інструкції з огляду продовження функціонування товариства за її місцем роботи. Тому за умови, що працівник бажає та може виконувати роботу, а роботодавець може надати роботу, відсутні підстави для призупинення дії трудового договору. Оскільки із позивачем не припинено трудовий договір, а лише призупинено його дію, ефективним способом відновлення порушеного права Позивача є поновлення з 01 квітня 2022 року дії трудового договору. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом.

12 травня 2023 року від представника відповідача - ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» не погоджується з позовними вимогами в повному обсязі з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість з огляду на наступне. ОСОБА_1 працює в АТ КБ «Приватбанк» з 04.10.1994 по теперішній час. Згідно з наказом № Э.DN.ПП-2018-7054851 від 14.08.2018 позивач з 14.08.2018 займає посаду «керівник напрямку заступник керівника Дирекції» Напрямку трудових ресурсів (HR) Дирекції з HR та корпоративного управління Головного офісу АТ КБ «Приватбанк». Наказом № E.17.U.0.0/4-6813382 від 31.03.2022 з 01.04.2022 було призупинено дію трудового договору ОСОБА_1 до дати припинення або скасування воєнного стану. Призупинення - це не звільнення, воно не припиняє трудових відносин. Головна умова, щоб призупинити дію трудового договору - абсолютна неможливість роботодавця надати роботу, а працівника - виконувати її. Положення Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-ІХ, що набув чинності 24 березня 2022 року., які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж Кодекс законів про працю мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану. Водночас, інші норми законодавства про працю, які не суперечать положенням Закону № 2136-ІХ також можуть або повинні застосовуватися у відносинах між працівником та роботодавцем. Неможливість забезпечення працівника роботою була зумовлена відсутністю того обсягу роботи, виконання якої віднесено до функціональних обов`язків позивача, що унеможливлювало виконання працівником трудових обов`язків, визначених посадовою інструкцією, в повному обсязі. Обставинами, що виключали можливість надання працівнику роботи згідно з переліком виконуваних трудових обов`язків, були, в тому числі, відсутність масових звільнень працівників Банку під час воєнного стану, відсутність потреби у масовому прийнятті нових працівників та інші. Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про неможливість забезпечення роботодавцем працівника роботою згідно з встановленими трудовими обов`язками, що в свою чергу виключає можливість працівника виконувати роботу за її відсутності. Неможливість роботодавця надати роботу, а працівника виконувати роботу в даному випадку стали підставою для призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 Призупинення дії трудового договору було застосовано Банком не лише щодо позивача, а і щодо підпорядкованих їй працівників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що слідує з тексту наказу про призупинення дії трудового договору. Це додатково доводить той факт, що фактором для прийняття рішення про призупинення дії трудових договорів були неможливість надання та виконання роботи, обумовленої трудовим договором. Ті обставини, на які посилається Позивачка в позовній заяві, що під час воєнного стану АТ КБ «Приватбанк» відділення та структурні підрозділи у м. Дніпрі працюють в штатному режимі, не означає, що Банк мав можливість забезпечити працівника роботою саме за тим переліком трудових обов`язків, який затверджено у посадовій інструкції. Банк не мав правових підстав для переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, відтак за відсутності можливості забезпечення працівника роботою прийняв рішення про призупинення трудового договору, що допускається згідно з чинним трудовим законодавством на період дії воєнного часу. Зауважує також, що оскарження позивачем наказу про призупинення дії трудового договору не відповідає порядку, встановленому частиною третьою ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Крім того вважає, що з вимогами про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору позивач звернулась з пропуском строку позовної давності, і відсутні підстави для поновлення пропущеного строку. Позивачку було належним чином повідомлено про призупинення дії трудового договору 31.03.2022, і з 01.04.2022 розпочався строк для звернення до суду з вимогами про визнання незаконним та скасування цього наказу, який відповідно сплинув 01.07.2022. Натомість ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом лише 29.03.2023, тобто через майже дев`ять місяців після спливу тримісячного строку, не надаючи при цьому доказів поважності причин пропуску строку. Позивач не надала ані у позові, ані у доданих до позову документах жодного підтвердження того, що пропуск нею строку звернення до суду був зумовлений саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, та з причин, що об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду, наприклад, як знаходження на самоізоляції, обмеження у роботі поштових операторів, припинення руху транспорту тощо. Враховуючи все вищенаведене просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

23 травня 2023 року від представника позивача ОСОБА_5 надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Висновки відповідача не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Згідно з пунктом 1 Глави XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Кодекс доповнено главою XIX згідно із Законом № 540-ІХ від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020. З того часу вказані прикінцеві положення не змінювалися. Позивач звернулася до суду 29.03.2023 року. Станом на час звернення Позивача до суду на території України продовжував діяти карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19). На підставі викладеного, позивач вважає себе такою, що дотрималася строку звернення до суду із даним позовом. Крім того, слід також врахувати специфіку оскаржуваного наказу про призупинення дії трудового договору вказаний наказ порушує права працівника протягом усього строку своєї дії, тобто порушення є триваючим, та на сьогодні як і зазначає сам відповідач, трудові відносини між ним та позивачем не є припиненими, як і дія самого оскаржуваного наказу. За такої логіки, поновлення прав позивача шляхом скасування протиправного наказу можливе на будь-якому проміжку часу його дії, та обмеження у такому разі працівника строком у 3 місяці для звернення до суду не є виправданим. Стан війни в Україні створив об`єктивні перешкоди позивачу для реалізації своїх прав на судовий захист шляхом оскарження в судовому порядку у визначені строки наказу про призупинення дії трудового договору від 31.03.2022 року. Починаючи з 11.03.2022 року, позивач ОСОБА_1 вимушено перебуває за межами України, а саме Республіка Мальта. Визначений нормою ст. 233 КЗпП України строк пропущено з поважних причин, а тому, суд може поновити ці строки, адже з дня отримання оскарженого наказу минуло не більше одного року. Крім того, відповідач стверджує що у Банку у зв`язку з військовими діями відсутній прийом та звільнення співробітників, тому не було можливості забезпечити позивача роботою. Але це спростовується даними на офіційному сайті банку: на 22 травня 2023 року Приватбанком розміщено 464 вакансії.

26 червня 2023 року від представника відповідача - ОСОБА_2 до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначено наступне. Доводи представника позивача про застосування п. 1 розділу ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України вступають у колізію із положеннями пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, згідно з якими суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Вважає, що за цих обставин має бути враховано критерії поважності причин пропуску строку, які застосовуються у практиці ЄСПЛ. У справі за позовом ОСОБА_1 позивачем не було надано доказів, які б свідчили про наявність непереборних обставин, що перешкоджали її зверненню до суду у тримісячний строк з дня, коли вона дізналась про призупинення дії трудового договору. Доводи про те, що вказаний наказ порушує права працівника протягом усього строку своєї дії, тобто порушення є триваючим, і за логікою представника позивача поновлення прав позивача шляхом скасування протиправного наказу можливе на будь-якому проміжку часу його дії, є помилковим тлумаченням загалом інституту позовної давності та зокрема ст. 233 КЗпП України. Як станом на дату ознайомлення з зазначеним наказом, так і станом на дату звернення за правничою допомогою позивач перебуває за кордоном, тим не менше, має можливість діяти через представника. Також, позивач не надала доказів того, що з часу ознайомлення з оскаржуваним наказом до часу звернення до суду існували об`єктивні непереборні обставини, що перешкоджали зверненню до суду, адже протягом цього часу, незважаючи на продовження в Україні воєнного стану та карантину, суди не припиняли свою роботу, були і є доступними електронні засоби зв`язку. Посилання представника позивача на наявність даних на офіційному сайті банку про вакансії вважає необґрунтованими, оскільки, надана представником позивача інформація не відображає даних про дату розміщення тієї чи іншої вакансії, наведені у переліку вакансії є різними як за професією, так і за територіальним розміщенням, отже, не свідчать про наявність масового набору персоналу до Банку. З наданого переліку вакансій неможливо також встановити, що саме позивач як керівник напрямку має брати безпосередню участь у проведенні співбесід з кандидатами при прийомі на роботу, адже наведені у переліку вакансії не є керівними посадами.

Представник позивача Кочергін С.О. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше в судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_2 зазначала, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Розглянувши вказане клопотання представника відповідача, суд ухвалив відмовити у його задоволенні, оскільки відповідачем не надано належних та достовірних доказів на підтвердження поважності причин його неявки до суду, а з наданої представником відповідача інформації з сайту Судової влади України не вбачається можливим встановити, що саме Мужевська Є.Л. є представником Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у справі 552/4766/23, розгляд якої був призначений на 17 жовтня 2023 року об 11.00 год. в Київському районному суді м. Полтави. Сторонам було надано достатній строк для реалізації своїх процесуальних прав щодо подання доказів та своїх пояснень, сторони у повній мірі реалізували надані їм права щодо подання заяв по суті справи. Розгляд справи не повинен тривати понад розумні строки. Таким чином, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.05.2021 року по справі № 209/2468/20, визнано незаконним та скасовано наказ Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» № Э.DN-УВ-2020-6998744-п від 20.07.2020 року про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на роботі в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» на посаді керівника напрямку Заступника керівника Дирекції Напрямку трудових ресурсів (НR) (а.с. 14-28).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.09.2021 року рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.05.2021 року по справі № 209/2468/20 залишено без змін (а.с. 29-37).

Відповідно до наказу про поновлення на роботі Е.17.U.0.0/4-6950177 від 14.06.2021 року на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.05.2021 року у справі № 209/2468/20 та з врахуванням ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська у справі № 209/2468/20 від 31.05.2021 року, на підставі ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», скасовано наказ Э.DN-УВ-2020-6998744-п від 20.07.2020 про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді керівника напрямку Заступника Керівника Дирекції Напрямку трудових ресурсів (НR) з 21.07.2020. Внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про поновлення на посаді Керівника напрямку Заступника керівника Дирекції Напрямку трудових ресурсів (НR). Внести відповідні корективи в табулювання ОСОБА_1 та в інформацію про нараховані невикористані дні відпустки. Визначити робоче місце місце ОСОБА_1 , яке знаходиться за адресою місцезнаходження банку, тобто є місцем виконання рішення АДРЕСА_1 . Допустити до роботи ОСОБА_1 15.06.2021 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до особистого підпису ОСОБА_1 ознайомлена з наказом 15.06.2021 року (а.с. 38, 92).

Наказом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» № Е.17.U.0.0/4-6813382 від 31 березня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору» призупинено дію трудового договору, зокрема, з ОСОБА_1 , Керівником напрямку Заступником Керівника Дирекції Напрямку трудових ресурсів (HR) ГО, з 01 квітня 2022 року (перший день призупинення) до дати припинення або скасування воєнного стану (а.с. 39). Наказано проінформувати Працівників щодо призупинення дії трудового договору на період воєнного стану України всіма доступними засобами комунікації. У зв`язку з тимчасовим призупиненням дії трудового договору, починаючи з 01 квітня 2022 року до дати скасування чи припинення воєнного стану в Україні, тимчасово: припинити роботодавцем забезпечення Працівників роботою; припинити нарахування та виплату заробітної плати (будь яких гарантійних та компенсаційних виплат). У разі зміни обставин, викладених у цьому наказі, рішення щодо призупинення дії трудового договору з Працівниками може бути переглянуте, шляхом видачі окремого наказу. Наказано забезпечити облік робочого часу Працівників на період призупинення дії трудового договору як інші причини неявок, за умови наявності технічних та організаційних можливостей у роботодавця.

Правовими підставами для видання вищезазначеного наказу № Е.17.U.0.0/4-6813382 від 31 березня 2022 року вказано: ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Закон України «Про правовий режим воєнного стану», Укази Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 та «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 року №133/2022.

У даному наказі № Е.17.U.0.0/4-6813382 від 31 березня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору» також зазначено, що у зв`язку з військовою агресією проти України АТ КБ «Приватбанк» не має можливості забезпечити роботою працівників ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Не погодившись з наказом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» № Е.17.U.0.0/4-6813382 від 31 березня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору», ОСОБА_1 вирішила звернутись до суду з даним позовом, який надійшов на адресу суду 12 квітня 2023 року (відповідно до відмітки на поштовому конверті позовна заява була направлена на адресу суду за допомогою засобів поштового зв`язку 29 березня 2023 року (а.с. 41)).

Представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 , наполягала на тому, що ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом з пропуском встановленого статтею 233 КЗпП України строку. Однак, такі твердження сторони відповідача є безпідставними та помилковими з огляду на наступне.

Дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Однак, разом з цим, у пункті 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України закріплено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на всій території України було установлено карантин з 12 березня 2020 року.

В подальшому, відповідними постановами Кабінету Міністрів України, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, карантин було продовжено.

Отже, оскаржуваний наказ Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» № Е.17.U.0.0/4-6813382 від 31 березня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору» було видано під час дії на території України карантину.

Карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, був відмінений на всій території України лише з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року (постанова Кабінету Міністрів України «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 27 червня 2023 року № 651).

Тобто, оскільки дана позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду у квітні 2023 року, тобто під час дії на території України карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), то з урахуванням пункту 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення», встановлений статтею 233 КЗпП України строк, протягом якого працівник може звернутися до суду з заявою про вирішення трудового спору, в даному випадку ОСОБА_1 не пропущено.

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 відповідач посилався також на те, що призупинення дії трудового договору було обумовлено неможливістю забезпечення працівника ОСОБА_1 роботою згідно з встановленим трудовими обов`язками Керівника напрямку Заступника Керівника Дирекції Напрямку трудових ресурсів (HR) ГО, у зв`язку з відсутністю масових звільнень працівників Приватбанку під час воєнного стану, а також відсутністю потреби у масовому прийнятті нових працівників, що унеможливлювало виконання працівником трудових обов`язків.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-IX від 15 березня 2022 року в редакції, що діяла на момент видання позивачем оскаржуваного наказу, тобто станом на 31 березня 2022 року, призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Отже, спеціальна норма права передбачає право роботодавця призупинити дію трудового договору за умови наявності військової агресії проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. При цьому, роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати роботу працівнику або працівник не може виконати роботу. Лише наявність правової норми, яка передбачає право роботодавця призупинити дію трудового договору, не є достатньою, оскільки мають наступити для сторін відповідні наслідки за обставинами, що передбачає така норма права.

Вказана норма передбачає призупинення дії трудового договору не само по собі - у зв`язку з військовою агресією проти України, а лише за умови виключення можливості надання та виконання роботи.

Саме тому, у наказі має зазначатися інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки.

Щодо абсолютної неможливості надавати роботу та виконувати її, то роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати роботу працівнику, а працівник, в свою чергу, не може виконати роботу. Зокрема, про абсолютну неможливість надання роботодавцем роботи в контексті призупинення трудового договору може свідчити випадки неможливості забезпечувати працівників умовами праці, внаслідок того, що необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціонування з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.

Отже, за умови, що працівник бажає та може виконувати роботу, а роботодавець може надати роботу, відсутні підстави для призупинення дії трудового договору.

Фактичними причинами призупинення дії трудового договору в оскаржуваному наказі зазначено лише неможливість забезпечити працівника роботою у зв`язку із військовою агресією проти України, однак при цьому взагалі не вказано які ж саме обставини виключають можливість надання та виконання роботи.

Наведені у відзиві на позовну заяву посилання сторони відповідача на те, що відсутній той обсяг роботи, виконання якої віднесено до функціональних обов`язків позивача, а також відсутні масові звільнення працівників Банку під час воєнного стану та відсутні потреби у масовому прийнятті на роботу нових працівників, суд до уваги не приймає, оскільки стороною відповідача на підтвердження вказаних обставин не надано жодного доказу. Відповідач взагалі не надав суду будь-яких доказів на підтвердження неможливості забезпечення позивача роботою, інформації щодо звільнених та прийнятих на роботу під час воєнного стану працівників Банку тощо.

При цьому, відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 80 ЦПК України).

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б спростовували обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, відповідач суду не надав.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В свою чергу, позивач у позовній заяві наполягала на тому, що вона має змогу працювати та виконувати свої трудові обов`язки відповідно до посадової інструкції.

Крім того, Головний офіс Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з дислокацією у місті Дніпрі, працівником якого є позивач, а також окремі підрозділи Банку, продовжують працювати в штатному режимі, роботу Банку не припинено.

Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до переконливого висновку, що оскаржуваний наказ Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» № Е.17.U.0.0/4-6813382 від 31 березня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору» з ОСОБА_1 починаючи з 01 квітня 2022 року є незаконним та підлягає скасуванню, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, оскільки трудові відносини з ОСОБА_1 припинені не були, а лише призупинено дію трудового договору, то в даному випадку ефективним способом відновлення порушеного права позивача буде поновлення з 01 квітня 2022 року дії трудового договору, укладеного між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 , на посаді Керівника напрямку Заступника Керівника Дирекції Напрямку трудових ресурсів (HR) ГО, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також підлягають задоволенню.

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 147,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 233, п. 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення дії трудового договору задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» № Е.17.U.0.0/4-6813382 від 31 березня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору» з ОСОБА_1 починаючи з 01 квітня 2022 року.

Поновити з 01 квітня 2022 року дію трудового договору, укладеного між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 , на посаді Керівника напрямку Заступника Керівника Дирекції Напрямку трудових ресурсів (HR) ГО.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ЄДРПОУ - 14360570) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2 147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень, 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез