Справа № 144/1231/23
Провадження № 2/144/353/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"23" жовтня 2023 р. смт Теплик
Теплицький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої - судді Довгалюк Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Дудник С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представником якого є адвокат Панченко Дмитро Іванович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС ФАКТОРИНГ», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. перебуває виконавче провадження
Позивач вважає, що виконавчий напис суперечить вимогам законодавства, оскільки він не укладав кредитного договору № 9682501 від 04.01.2020 з ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги є ТОВ «ВВС ФАКТОРИНГ», не отримував від відповідача та приватного нотаріуса листа вимоги про погашення заборгованості по кредиту, тому заборгованість не має ознак безспірності. З огляду на наведене, ОСОБА_1 просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, даний виконавчий напис.
Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Л.В. від 07.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Панченка Д.І. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 20.09.2023, відзив на позов до суду не подав.
Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням, причини неявки суду невідомі.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.
Приватний нотаріус обґрунтував виконавчий напис тим, що позивач є боржником за Кредитним договором № 9682501 від 04.01.2020, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги є ТОВ «ВВС - ФАКТОРИНГ». Строк платежу за кредитним договором настав, проте, боржником допущено прострочення платежів.
Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.07.2020 по 25.01.2021, сума заборгованості за кредитом складає 17 040, 00 грн. та за вчинення виконавчого напису 1 000, 00 грн.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).
Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц, від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17.
Згідно з п. 3.1 та п. 3.4 Глави 16 Розділу ІІ «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
У матеріалах справи відсутні докази того, що між банком та позивачем укладено кредитний договір № 9682501 від 04.01.2020, який посвідчений нотаріально, дана обставина також не спростована відповідачем, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису нотаріусом.
Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивачу направлено письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором, що свідчить про те, що під час вчинення спірного виконавчого напису у нотаріуса не було доказів визнання позивачем пред`явленої до стягнення суми заборгованості.
Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.
З огляду на наведене, з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Враховуючи викладене вище та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про визнання виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВВС - ФАКТОРИНГ» заборгованості в сумі 18 040, 01 грн. таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат».
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «ВВС ФАКТОРИНГ» на користь ОСОБА_1 стягненню підлягає судовий збір у сумі 1 073, 60 грн.
За змістом частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Встановлено, що 30.08.2023 між ОСОБА_1 та адвокатом Панченком Д.І. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, пунктом 3.1 якого встановлено, що вартість послуг складає 1 000, 00 грн.
На підтвердження оплати витрат на правову допомогу в розмірі 1 000, 00 грн. позивачем надано копію квитанції № 30/08-23 та акт приймання передачі послуг професійної правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 30.08.2023.
Таким чином ОСОБА_1 підтверджено належними доказами понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.
Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», ст. ст. 2-5, 10-13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265, 273, 280, 282, 352, 354 ЦПК України, -
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС ФАКТОРИНГ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС ФАКТОРИНГ», адреса: вул. Підвисоцького Професора, 10/10, м. Київ, .

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, адреса: вул. Героїв Крут, 4-В, м. Вінниця.

Суддя