Справа №442/7165/23
Провадження №2-о/442/352/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Курус Р.І.

за участю секретаря судового засідання Федишина Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Відділ-служба у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради та ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

Заявник звернулася до суду із ОСОБА_3 самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що разом з ОСОБА_2 є батьками сина ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.11.2016 між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.05.2023 було розірвано. Крім цього, цим же рішенням суду визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначає, що ще до розірвання їхнього шлюбу ОСОБА_2 проживала окремо від нього та сина в республіці Польща, вихованням сина не займалася.

Після нападу Росії на Україну він з сином переїхав до родичів в м. Дрогобич з м. Охтирка Сумської області. Тут син почав навчатися у ліцей №1 ім. Франка, зареєструвався до сімейного лікаря, у сина з`явились нові друзі. Він, як батько, турбується про сина, забезпечує матеріально, займається його вихованням, розвитком та здоров`ям. ОСОБА_2 майже постійно перебуває за кордоном, намагається там облаштуватися, а тому син вже звик до її відсутності.

Вважає, що встановлення факту самостійного виховання батьком дітей повинно бути юридично зафіксоване, адже в подальшому можуть виникати питання щодо оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується тільки одним з батьків, а також щодо переміщення сина без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом з ними.

Ухвалою від 11.10.2023 в зазначеній справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.

В судове засідання учасники справи не зявились, подавши заяву про розгляд справи у їхній відсутності.

Заявник заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи відділу-служби у справах дітей та ОСОБА_2 заяву підтримують та не заперечують з приводу її задоволення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 23.11.2016 уклали шлюб, який було зареєстровано у Охтирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 260 (Свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 23.11.2016).

Крім цього, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_6 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 ).

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2023 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який було зареєстровано в Охтирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 260. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказаним рішенням встановлено, що обставини справи об`єктивно свідчать про те, що після припинення шлюбних відносин між сторонами по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спір про визначення місця проживання дітей відсутній. Сторони з урахування інтересів дитини та її прихильності погодили між собою, що малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде проживати разом з батьком.

Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали/ участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 3 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.

Таким чином, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.05.2023 встановлено, а відтак доказуванню не підлягає, що малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом з батьком заявником ОСОБА_1 .

Разом з тим, відповідно до довідки №01-32/174 від 25.04.2023, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 5-Г класі ліцею №1 імені Івана Франка Дрогобицької міської ради. Навчанням сина та позашкільним довкіллям займається батько ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки медичного центру св.. ОСОБА_8 , декларація в сімейного лікаря ОСОБА_9 БФ " ОСОБА_10 " на сина ОСОБА_6 укладена разом з батьком, який бере безпосередню участь у відвідуванні лікаря разом з сином.

За заявою ОСОБА_1 , Відділом - Службою у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради 05.10.2023 проведено обстеження та складено акт обстеження умов проживання, яким встановлено, що ОСОБА_1 проживає на АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_6 , якого самостійно виховує, син перебуває на його утриманні. Дитина забезпечена всім необхідним, а саме житлом, в якому є електро -, газо -, водопостачання та водовідведення, наявна техніка, меблі, сезонний одяг, окрема кімната та все необхідне для повноцінного розвитку та виховання. Даним актом також встановлено, що мати дитини ОСОБА_2 не проживає разом з сином.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. 1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що дана справа не пов`язана з вирішенням спору про право. Беззаперечно встановлено, що заявник самостійно виховує та утримує сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому заявлені вимоги є підставними в повній мірі та такі, що підтверджуються належними доказами і відповідають якнайкращим інтересам дитини.

Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника юридичні наслідки, іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, суд вважає доведеним той факт, що заявник самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина, а тому вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст. ст. 315, 317 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з ним на АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Курус Р.І.