Справа №751/6544/23
Провадження №2/751/1320/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 р. місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

суддяЛібстер А.С.
секретар судового засіданняКурган В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 751/6544/23
за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2
про треті особи визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ОСОБА_3 ОСОБА_1 Комунальне підприємство «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради
учасники справи та представники:
позивачкаОСОБА_1
відповідач треті особи ОСОБА_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ВСТ

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вона є наймачем і постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Разом з нею зареєстровані та проживають її син ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_1 , та їх неповнолітній син ОСОБА_4 . З 07.08.1989 в квартирі зареєстрований, але фактично з 1994 року не проживає її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом багатьох років син мешкає в с. Олишівка Чернігівського району Чернігівської області, зловживає спиртними напоями. В квартирі по АДРЕСА_1 , відсутні його особисті речі, у відповідача відсутні ключі від квартири, він жодним чином не приймає участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Вважає, що на підставі ст. 71 ЖК України відповідач втратив право проживання за місцем реєстрації. Просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував, що постійно проживає в смт Олишівка Чернігівського району, і ніякого стосунку до квартири матері не має.

Третя особа на стороні позивача, Комунальне підприємство «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради, свого представника в судове засідання не направило, надало клопотання в якому вказує, що при розгляді позовних вимог покладаються на розсуд суду, просить проводити розгляд справи без участі їх представника.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги ОСОБА_1 , пояснивши, що відповідач ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживає з 1994 року без поважних причин.

Позовна заява надійшла до суду 02.08.2023 та була залишена без руху. Недоліки позовної заяви позивачка усунула 18.08.2023. Ухвалою головуючого судді від 24.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, перше судове засідання призначене на 15.09.2023.

Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення учасників справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

В суді встановлено, що ОСОБА_1 є наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_2 , квартира не приватизована.

Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 01.08.2023 № 5038, в АДРЕСА_2 , зареєстровані: позивач з 23.02.1984, ОСОБА_2 з 07.09.1989, а також ОСОБА_3 з 05.08.1995, ОСОБА_1 з 25.02.2010, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 02.12.2010 (а.с. 5).

01.08.2023 складений акт про непроживання особи за місцем реєстрації, в якому зазначено, що ОСОБА_2 не проживає в АДРЕСА_2 , з березня 1994 року. акт підписаний сусідами та майстром КП «ЖЕК-13» (а.с. 6).

Дані про реєстрацію право власності на житлове приміщення в АДРЕСА_2 , відстуні.

Згідно зі ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в закладах охорони здоров`я або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в закладах охорони здоров`я, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Відповідно до законодавства України може бути встановлено й інші умови і випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий строк.

Згідно зі ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

На позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин.

Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності.

За сукупністю досліджених доказів позивач довів, а відповідач не заперечував, що він не проживає за місцем реєстрації з 1994 року. При цьому дані про те, що позивачка чи треті особи якимось чином перешкоджали користуванню відповідачем вказаною квартирою, відсутні. Дані по наявність обставин, за яких за членом сім`ї зберігається житлове приміщення за весь час його відсутності, як то військова служба, навчання, у тому числі за кордоном, відсутність за характером роботи, виїзд для лікування, взяття під варту, тощо, відсутні.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що протягом тривалого часу відповідач не ставився до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, та втратив до нього інтерес, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись статтями ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 19.09.2023.

Суддя А. С. Лібстер