Провадження № 22-ц/812/1197/2023
У Х В А Л А

23 жовтня 2023 року м. Миколаїв

справа № 487/4507/17

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Тищук Н.О., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про визначення меж та порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визначення меж та порядку користування земельною ділянкою,

у с т а н о в и в :

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2020 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення меж та порядку користування земельною ділянкою.

03 жовтня 2023 року відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення, з клопотаннями про поновлення строку на апеляційне оскарження та про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху для витребування справи з суду першої інстанції.

17 жовтня 2023 року цивільна справа № 487/4507/17 надійшла до апеляційного суду.

Крім іншого, апеляційна скарга містить клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору. Підставами звільнення зазначено матеріальне становище апелянта, а саме єдиним доходом ОСОБА_1 є пенсія, розмір якої складає 3 571, 99 грн.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 ЗУ "Про судовий збір", ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, що у даному випадку складає 2 136, 30 грн. ((640 грн. + 784, 20 грн.) х 150 %).

Згідно із частинами 1 та 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати" судам роз`яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

У зв`язку з цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За правилами частин 1, 2 статті 8 ЗУ «Про судовий збір» суд може звільнити від сплати судового збору або зменшити його розмір разі, якщо він перевищує п`ять відсотків розміру річного доходу апелянта.

Отже, можливість звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру законодавство пов`язує з розміром річного, а не щомісячного доходу апелянта, при цьому розмір судового збору має перевищувати п`ять відсотків.

Оскільки за період з серпня 2022 року по вересень 2023 року розмір пенсії ОСОБА_1 склав 39 801 грн., то п`ять відсотків від цієї суми складає 1 990, 01 грн.

За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити клопотання ОСОБА_1 частково та розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги, зменшити.

Визначити розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги у 1 500 грн., що є меншим за 5 відсотків річного доходу ОСОБА_1 ..

З огляду на викладене апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для сплати судового збору.

Крім цього апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Підставою для поновлення строку зазначено те, що ОСОБА_1 не знала про розгляд справи судом першої інстанції, участі в її розгляді не приймала, а копію судового рішення отримала тільки 04 вересня 2023 року.

За правилами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, у разі подання а апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з вересня 2017 року знала про те, що справа перебуває на розгляді в Заводському районному суді м. Миколаєва, оскільки отримала судову повістку з копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви з додатками (а.с. 87 том І).

У подальшому ОСОБА_1 дійсно судових повісток не отримувала, вони поверталися до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання.

Проте, 09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подала до Заводського районного суду м. Миколаєва заяву про доручення до матеріалів справи доказів: копії ухвали Верховного Суду України, копії договору дарування, копії технічного паспорту будинку та копії листа КП ММБТІ.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 була обізнана про слухання справи судом першої інстанції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторони у справі, що задіяні в ході судового розгляду, зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитися провадженням у справі, добросовісно користуватися належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення строку на апеляційне оскарження. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року). Постанова ВС від 2 квітня 2018 року справа № 243/3508/16-цпровадження № 61-8000 св 18).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (справа «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року).

Отже, для вирішення питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження суду необхідно з`ясувати причини пропуску цього строку.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст оскаржуваного рішення було виготовлено 10 листопада 2020 року, оскільки цього дня рішення було направлено до реєстру. 12 листопада 2020 року рішення було оприлюднене в ЄДРСР.

За таких обставин, враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про існування судового провадження у цій справі, з`ясуванню підлягає питання про те, чи цікавилася апелянтка станом відомого їй судового провадження, які заходи вживала для належного виконання своїх процесуальних обов`язків як відповідачки по справі, чи вживала заходів для отримання судового рішення в суді першої інстанції чи для ознайомлення з ним в ЄДРСР.

Оскільки твердження апелянтки ОСОБА_1 про те, що вона не знала про розгляд справи судом першої інстанції та не приймала участі в її розгляді, спростовуються матеріалами справи, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для надання апелянтці можливості зазначити поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення з наданням відповідних доказів.

Керуючись статями 354, 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2020 року залишити без руху.

Запропонувати апелянту протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали сплатити 1 500 грн. судового збору.

Оригінал квитанції надати апеляційному суду.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

Отримувач коштів: Миколаїв. ГУК/тг м. Миколаїв/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0014478

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: «Судовий збір за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2020 року, ».

У разі несплати судового збору у зазначений строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту (частина 3 статті 185, стаття 356, частина 2 статті 357 ЦПК України).

Крім цього, надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для зазначення поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

У разі невиконання вимог ухвали у встановлений строк, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук