Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5696/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Виноградівської міської ради Закарпатської області про усунення перешкод у користуванні майном та встановлення земельного сервітуту,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стасюк Ю.П., звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 та Виноградівської міської ради Закарпатської області про усунення перешкод у користуванні майном та встановлення земельного сервітуту.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування укладеного 16.01.2018 року у приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Рішко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за №67. Також, згідно з договором дарування від 16.01.2018 року укладеним у приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу - Рішко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за №68, позивач є власником земельної ділянки загальною площею 0,0597 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :07:003:0325. Земельна ділянка позивача та відповідача ОСОБА_2 (фактичного користувача майна за адресою АДРЕСА_2 ) мають спільну межу. Житловий будинок позивача знаходиться на незначній відстані від межі земельної ділянки, що унеможливлює встановлення конструкцій необхідних для проведення капітальних та поточних ремонтних робіт без використання земельної ділянки належної відповідачу, позивач немає можливості здійснити необхідний поточний чи капітальний ремонт будівлі в якій вона проживає без доступу до суміжної земельної ділянки. У зв`язку з впливом зовнішніх факторів, атмосферних вод, замокання стіни та впливом часу, стіна будинку почала руйнуватися, для чого необхідно отримати доступ до стіни будинку через земельну ділянку, користувачем якої є відповідач ОСОБА_2 . Останньою особою на чиє ім`я було зареєстровано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в її будинку проживає ОСОБА_2 , яка вказує, що вона дочка померлої. Володілець житлового будинок за адресою: АДРЕСА_2 , відмовляється в добровільному порядку надати доступ до стіни позивача, шляхом надання права, тимчасово на час ремонту, використовувати її земельну ділянку. Виноградівська міська рада відмовляється визнавати спадщину відумерлою та фактично не заперечую проти використання майна ОСОБА_2 . Також у зв`язку з висадженням дерева, яке розрослось, дах будинку, в якому проживає позивач, отримує постійні пошкодження, від вітру гілля дерева постійно ударяє по даху будинку, що спричиняє незручності, заважає нормальному сну, а також тягне за собою додаткові витрати на утримання та ремонту даху будинку. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача, з метою вирішення конфлікту, досягнення результату, який влаштував би обидві сторони, а саме: з метою збереження стовбуру дерева, позивачка просить лише обрізати його гілля, які пошкоджують дах будинку, однак, відповідач не реагує на будь-які спроби мирним шляхом вирішити дане питання.

Представник відповідача Виноградівської міської ради подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що міська рада не порушувала права позивача. У міської ради відсутні докази щодо того чи була прийнята спадщина фактично після смерті власника житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , та вважає, що зазначення Виноградівської міської ради співвідповідачем по даній справі є безпідставним та необґрунтованим. Позивачем належним чином не обґрунтовано необхідність надання постійного (безстрокового) сервітуту та не наведено доказів на підтвердження необхідності встановлення безоплатного сервітуту. У задоволенні позову просить відмовити повністю (а.с. 83-91).

Представник позивача ОСОБА_4 , в інтересах позивача подав до суду відповідь на відзив поданий представником відповідача Виноградівської міської ради, згідно якого зазначає, що Виноградівську міську раду залучено співвідповідачем, оскільки житловий будинок після смерті власника є відумерлою спадщиною. Позивач намагалася врегулювати спір в позасудовому порядку, однак відповідач ОСОБА_2 відмовляється розмовляти та прийняти письмову пропозицію вирішення спору (а.с. 98-107).

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, з невідомих суду причин в судове засідання не з`явилася. Правом подати відзив на позов відповідач не скористалася.

Представник відповідача Виноградівської міської ради будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Представник відповідача ОСОБА_5 , яка діє згідно довіреності від 18.01.2023 № 02-22/162 подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутність представника міської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування укладеного 16.01.2018 року у приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу - Рішко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за №67.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу №111013959, сформованого 18.01.2018 року нотаріусом Рішко О.І. - ОСОБА_1 є власником зазначеного будинку, за реєстраційним номером 212.

Згідно з договором дарування від 16.01,2018 року укладеним у приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу - Рішко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за №68, позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 0,0597 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :07:003:0325.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу №111011297, сформованого 18.01.2018 року нотаріусом Рішко О.І. - ОСОБА_1 є власником вказаної земельної ділянки.

Відповідно до акту прийому передачі межових знаків на зберігання та акту погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами складеного ФОП ОСОБА_6 від 03.10.2017 року відбулося погодження встановлених в натурі меж землеволодіння за адресою АДРЕСА_1 , межі проходять по периметру земельної ділянки, заперечень з боку суміжних землекористувачів не надходило, з вимогами ст.56 КУпАП землекористувачі ознайомлені. Наявність обмежень на земельній ділянці відсутні, сервітут на земельну ділянку не встановлювався.

Вказана земельна ділянка позивача має спільну межу з земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_2 .

Згідно відомостей наявних у КП «Виноградівське РБТІ» власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в її будинку проживає відповідач ОСОБА_2 , котра вказує, що вона дочка ОСОБА_7 .

Згідно відповіді Виноградівського міської ради від 02.09.2020 за № 02-21/1418, орган місцевого самоврядування не звертався з заявою про визнання спадщини за ОСОБА_3 відумерлою ( а.с. 31).

Листом від 09.07.2021 за № 02-21/2351 Виноградівська міська рада повідомила позивача, що за інформацією Відділення № 1 Берегівського відділу РВП ГУНП в Закарпатській області відповідач ОСОБА_2 проживала з власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , є дочкою померлої та саме вона прийняла спадщину ( а.с. 45).

Таким чином, саме відповідач ОСОБА_2 на даний момент є фактичним користувачем майна, розташованого за адресою АДРЕСА_2 .

Між позивачем та користувачем земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_2 виник спір з приводу доступу (безперешкодного проходу) до зовнішньої стіни належного позивачу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з боку житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 .

Даний спір був предметом розгляду Виноградівського районного суду у 2020-2021 роках, однак ухвалою суду від 27.05.2021 по справі № 299/3771/20 позовну заяву було залишено без розгляду (а.с.63).

Суд встановив, що житловий будинок позивача знаходиться на незначній відстані від межі земельної ділянки, що унеможливлює встановлення конструкцій необхідних для проведення капітальних та поточних ремонтних робіт без використання суміжної земельної ділянки .

Позивачка не має можливості здійснити необхідний поточний чи капітальний ремонт будівлі в якій вона проживає без доступу до суміжної земельної ділянки. У зв`язку з впливом зовнішніх факторів, атмосферних вод, замокання стіни та впливом часу, стіна будинку почала руйнуватися, для чого необхідно отримати доступ до стіни будинку через земельну ділянку, користувачем якої є відповідач ОСОБА_2 .

В свою чергу відповідач ОСОБА_2 відмовляється в добровільному порядку надати доступ до стіни позивача, шляхом надання права, тимчасово на час ремонту, використовувати її земельну ділянку. Виноградівська міська рада відмовляється визнавати спадщину відумерлою та фактично не заперечую проти використання майна ОСОБА_2 .

У зв`язку з висадженням дерева по АДРЕСА_2 , дах будинку, в якому проживає позивач отримує постійні пошкодження, від вітру гілля дерева постійно ударяє по даху будинку, що спричиняє незручності, тягне за собою додаткові витрати на утримання та ремонту даху будинку.

Відповідно до ст. 322 ЦК України - власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої - третьої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до статті 321, 391 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно норм ДБН 5,2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 року за №104 - відстань від межі суміжної земельної ділянки до висаджених кущів, має становити 1 м, до стовбурів дерев від 4 до 6 м залежно від крони, але не менше половини її діаметру.

Згідно пункту 2.18 Державних будівельних норм України (ДБН 79-92) «Житлові будинку для індивідуальних забудовників України», затверджених наказом Держбуду України від 24 березня 1992 року №37, відстань від зовнішніх стін будівель та споруд до стовбура дерева з діаметром крон до 5 м. має становити 5 м (втратили чинність, однак імовірно були чинними на час висадження дерева).

За ст. 103 ЗК України визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). За змістом вказаної статті право добросусідства являє собою сукупність прав власників та користувачів земельних ділянок на найбільш повне, безпечне та комфортне користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення.

Позивач неодноразово зверталася до відповідача, з метою вирішення спору, однак відповідач на пропозиції позивача не реагує .

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного Кодексу України в тому числі і шляхом усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з правом володіння земельною ділянкою і відшкодування збитків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.395 ЦК України, одним із видів речових прав на чуже майно є право користування (сервітут).

За приписами статті 401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Таким чином, сервітут - це право обмеженого користування чужим майном.

Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Відповідно до вимог ст.ст. 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (стаття 100 ЗК України).

Згідно з вимогами ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

З аналізу положень ст.ст.401, 402 ЦК України вбачається що підставою для встановлення судом земельного сервітуту є недосягнення домовленості сторін.

Згідно ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.

Положеннями ст. 404 ЦК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Відповідно до роз`яснень викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 N 24-150/0/4-13 при вирішенні спорів щодо встановлення сервітуту судам слід з`ясовувати, чи звертався позивач з такою вимогою безпосередньо до власників майна і чи вирішувалося це питання між сторонами в добровільному порядку, чи не будуть внаслідок установлення сервітуту порушуватись права власників майна або інших його користувачів, чи може позивач задовольнити свою потребу у користуванні своїм майном інакше як установленням такого сервітуту. У рішенні суд повинен зазначити, в якій саме частині належного відповідачу майна встановлено сервітут і в якому розмірі, чітко визначити обсяг прав особи, що звертається з питанням обмеженого користування чужим майном.

Відповідно до п. 38 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки в ефективному її використанні; умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, а сервітут, який встановлюється є найменш обтяжливим для власника земельної ділянки.

Також, відповідно до п. 22-2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7 встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого права.

Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом.

Враховуючи вимоги закону, для забезпечення гарантованих прав власника земельної ділянки земельний сервітут має здійснюватися найменш обтяжливим способом. Це означає, що незручності у використанні власником своєї земельної ділянки, обтяженої земельним сервітутом, мають бути мінімальними, тобто такими, що суттєво не перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою.

Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі і у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном сервітуту.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи від 30.06.2023 № 193, яку було призначено ухвалою суду від 06.10.2022, доступ до стіни індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться на межі із земельною ділянкою, яка фактично використовується володільцем житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 відсутній, крім того ремонт та обслуговування зазначеної стіни, без проникнення на земельну ділянку, яка фактично використовується володільцем житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 неможливе. Експертом пропонується встановити земельний сервітут на право тимчасового проходу на період ремонту, встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту та обслуговування стіни індивідуального житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , яка знаходиться на межі із земельною ділянкою, яка фактично використовується володільцем житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Пропонується наступний варіант встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_2 , а саме: шириною - 1,0 м., від АДРЕСА_1 довжиною - 34,16 м., в глибину даної земельної ділянки.

Також висновком експерта встановлено, що на території земельної ділянки, яка фактично використовується володільцем житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , наявні фруктові дерева, які розміщені з порушенням вимог п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» в частині відстані від межі суміжної земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки кадастровий номер: :07:003:0325. Усунення виявлених порушень можливо - шляхом видалення наявних дерев.

За таких встановлених в судовому засіданні обставин, у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 категорично забороняє позивачу ОСОБА_1 здійснювати будь-які дії по обслуговуванню належного їй домоволодіння, позивач позбавлена іншої можливості для ремонту, відновлення та обслуговування стіни будинку, окрім як встановлення сервітуту, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити та встановити земельний сервітут на користь позивача у межах, відповідно до запропонованого судовим експертом варіанту.

За для усунення пошкоджень даху житлового будинку позивача, слід зобов`язати власника чи володільця земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зменшити радіус крони фруктових дерев, які знаходяться на належній йому земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином, щоб вони не мали фізичного контакту з будівлею житлового будинку та не знаходилися в межах земельної ділянки позивача, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Встановити постійний безоплатний земельний сервітут в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , власника житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання власника чи володільця земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 :

- надати право проходу до зовнішньої стіни будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з боку житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: шириною - 1, 0 м, від АДРЕСА_1 довжиною - 34,16 м, в глибину даної земельної ділянки;

- надати право тимчасового (на період ремонту) встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та призначена для обслуговування будинку за вказаною адресою, з метою ремонту та обслуговування стіни будівлі індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: шириною - 1, 0 м, від АДРЕСА_1 довжиною - 34,16 м, в глибину даної земельної ділянки.

Зобов`язати власника чи володільця земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зменшити радіус крони фруктових дерев, які знаходяться на належній йому земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином, щоб вони не мали фізичного контакту з будівлею житлового будинку та не знаходилися в межах земельної ділянки кадастровий номер: :07:003:0325, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24.10.2023.

ГоловуючийТ. Ю. Левко