Справа № 211/6087/23
Провадження № 2/211/2615/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 жовтня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Данилової О.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - виконавчий комітет Центрально-Міської районної в місті ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що з вона з відповідачем з 30 травня 2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 05 квітня 2019 року було розірвано. Від шлюбних відносин мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини належним чином не піклується про доньку, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з донькою, що свідчить про ухилення відповідача від виховання дитини та свідоме нехтування своїми обов`язками та підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 27 вересня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, зобов`язано службу у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язано службу у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної в місті ради надати акт обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

В судове засідання сторони у справі не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Морозов Є.Є. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 09.10.2023 подав до суду заяву про визнання позову у зв`язку з тим, що він не бажає у подальшому приймати участь у житті та вихованні малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як він має іншу родину, та просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с. 53). Крім того, 25.10.2023 до суду подано нотаріально завірену заяву від ОСОБА_2 , в якій він дає згоду на позбавлення його батьківських прав в судовому порядку та можливість усиновлення ОСОБА_3 в майбутньому у відповідності з діючим законодавством, розуміє наслідки позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки.

Представник виконавчого комітету Центрально-Міської районної в місті ради (як орган опіки та піклування) належним чином повідомлений про час а місце слухання справи у судове засідання не з`явився.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).

Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, суд, враховуючи положення статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи даний позов, суд згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.

Судом встановлено, що з 30 травня 2014 року ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року був розірваний, рішення не оскаржене, набрало законної сили 07.05.2019 (а.с. 15 - копія свідоцтва про шлюб, а.с. 16, 17 - копія рішення суду, а.с. 12 - копія свідоцтва про зміну імені).

Сторони мають малолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 18), яка зареєстрована та проживає з матір`ю та перебуває на її повному утриманні (а.с. 11, 20- копії витягів, а.с. 21 - акт, а.с. 37 - довідка, а.с. 38-40 - форма ОК-6). Згідно з актом обстеження умов проживання від 10.10.2023, витребуваного за ухвалою суду, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має задовільні умови для проживання, дитина проживає з матір`ю у двокімнатній квартирі з усіма комунальними зручностями (є електроенергія та водопостачання), є місце для підготовки уроків, сну, дитина забезпечена усім необхідним, між членами родини панує взаєморозуміння (а.с. 56, 57).

Судовим наказом, виданим за заявою ОСОБА_1 Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року у справі №211/1135/19 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 41-43 - копія судового наказу).

У період з 01.06.2021 по 01.09.2023 у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів у справі №211/1135/19 у сумі 95 802,75 грн. (а.с. 45 - копія довідки).

Згідно з характеристикою за місцем проживання позивач, батько дитини ОСОБА_2 за адресою проживання дитини ніколи не бачили, у вихованні дитини участі не приймає, фінансів на утримання доньки на надає, не цікавиться станом її здоров`я, розвитком та її життям в цілому (а.с.22). Також, як вбачається з психологічної характеристики, наданої Криворізькою гімназією №23 Криворізької міської ради, батько дитини має іншу родину, з донькою не спілкується, відноситься байдуже, зустрічається зрідка, за власним бажанням, коли приїздить у гості до його батьків (а.с.23).

Статтями 7, 155 Сімейного Кодексу України визначається, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

За ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Виконкомом Довгинцівської районної в місті ради (як органом опіки та піклування) не було надано висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з перебуванням представника служби у справах дітей у відпустці у період з 02.10.2023 по 02.11.2023 (а.с. 53), ухвала суду була направлена на виконання та отримання представником виконкому 29.09.2023 (а.с. 51).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу України.

При вирішенні питання щодо доцільності позбавлення відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд враховує їх характер, який з огляду на надані до матеріалів позовної заяви документи, свідчать про відсутність підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків. Також суд бере до уваги те, що відповідач визнав позов та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, ст.ст. 19, 150, 155, 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 200, 206, 247, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25 жовтня 2023 р.

Суддя Д.М. Ніколенко