МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2023 р. Справа №370/1223/23

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., із секретарем судового засідання Некращук Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у смт Макарів Київської області справу за позовом

ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Богданчук Олександри Володимирівни, до Бишівської сільської ради, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивачка), в особі представника адвоката Богданчук О.В., звернувся до суду із позовом до Бишівської сільської ради (далі - відповідач), в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_2 на день її смерті проживала її донька ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на згаданий вище житловий будинок. Позивачка, як донька померлої, належить до спадкоємців першої черги за законом та спадщину після смерті матері прийняла, вступивши в оперативне управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог ЦК УРСР, що діяв на момент відкриття спадщини. Проте, при зверненні позивачки до приватного нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав на житловий будинок по АДРЕСА_1 , їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, які б посвідчували право власності на житловий будинок у спадкодавиці.

На підставі викладеного позивачка, посилаючись на ст. ст. 525, 548 ЦК УРСР, ст. 392, 1297 ЦК України, просить суд визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 право власності на домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , до складу якого входить: (А) житловий будинок, загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м.; веранда (а), ганок (а1), погріб (Б), сарай (В), сарай (Г), сарай (Д), літня кухня (Ж), сарай (З), вбиральня (Е), колодязь питний №1, хвіртка №2, ворота №3, огорожа №4. Також просила судові витрати покласти на позивача.

Ухвалою суду від 07.06.2023 року позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 11.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 18.10.2023 року.

У судове засідання 18.10.2023 року учасники справи не прибули.

Представник позивачки адвокат Богданчук О.В., подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги за позовом підтримала.

Відповідно до поданого клопотання представника відповідача, останній просив розглядати справу за його відсутності, а рішення у справі прийняти за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.02.2003 року (а.с.8) та довідкою №119 від 06.04.2023 року Бишівської сільської ради (а.с.12).

Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Позивач у справі ОСОБА_1 належить до спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , як її донька, що підтверджується копіями наступних документів, що містяться в матеріалах справи: свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_2 від 06.03.1968 року (а.с.9), де її матір`ю вказана ОСОБА_2 ; свідоцтвом про укладення шлюбу позивачки серії НОМЕР_3 від 30.06.1990 року (а.с.10), яким підтверджується зміна прізвища позивачки з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 »; свідоцтвом про шлюб позивачки серії НОМЕР_4 від 06.03.2009 року (а.с.11), яким підтверджується зміна прізвища позивачки з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до вимог ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року (що діяв на момент відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Так, позивачка ОСОБА_1 спадщину після смерті матері ОСОБА_2 прийняла, оскільки на день її смерті проживала разом з матір`ю та вела з нею спільне господарство, а також у строк до шести місяців вступила в оперативне управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою №119 від 06.04.2023 року Бишівської сільської ради (а.с.12).

Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №72602718 від 25.05.2023 року інформація щодо наявності посвідченого заповіту від імені ОСОБА_2 відсутня (а.с.21).

Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №72602710 від 25.05.2023 року, спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась (а.с.20).

Таким чином, інших спадкоємців, окрім позивачки ОСОБА_1 , яка належить до спадкоємців першої черги за законом, щодо спадкового майна померлої ОСОБА_2 ні за законом/заповітом, які б прийняли спадщину, судом не встановлено.

Проте, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Корнієвська Н.В. своєю постановою №02-41/1 від 25.05.2023 року відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , на житловий будинок, що в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документів, які б посвідчували право власності на житловий будинок у спадкодавиці (а.с.22).

Те, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , підтверджується Випискою з погосподарської книги №118, виданої 06.04.2023 року Бишівською сільською радою, з якої вбачається, що відповідно до архівних даних з погосподарській книзі №6, номер об`єкта 479 на 2001-2005 роки, власником будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок за вказаною вище адресою, до складу домоволодіння входить: (А) житловий будинок 1970 року побудови, загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м.; веранда (а), ганок (а1), погріб (Б), сарай (В), сарай (Г), сарай (Д), літня кухня (Ж), сарай (З), вбиральня (Е), колодязь питний №1, хвіртка №2, ворота №3, огорожа №4 (а.с.14-16).

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються зокрема нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року (далі-ЦК УРСР, що діяв на момент відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ), та Цивільного кодексу України (далі -ЦК України).

Згідно положень ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 Кодексу).

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ст. 524 ЦК УРСР).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР).

Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями (ч. 1 ст. 548 Кодексу).

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Кодексу).

Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом.

Відповідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2018 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подається, зокрема виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадщину прийняла, фактично вступивши в управління спадковим майном, до складу спадщини увійшов житловий будинок, щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

За клопотанням позивачки судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 141, 198, 200, 206, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бишівської сільської ради, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності на домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , до складу якого входить: (А) житловий будинок, загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м.; веранда (а), ганок (а1), погріб (Б), сарай (В), сарай (Г), сарай (Д), літня кухня (Ж), сарай (З), вбиральня (Е), колодязь питний №1, хвіртка №2, ворота №3, огорожа №4.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.10.2023 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Бишівська сільська рада, , адреса: 08072, с. Бишів Фастівського району Київської області, вул. Київська, 48; електронна пошта:

Суддя А.В. Косенко