Провадження № 2-з/686/255/23
24 жовтня 2023 року м. Хмельницький
Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Стефанишин С.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,
встановив:
В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 має намір звернутись до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання квартири АДРЕСА_2 , об`єктом права спільної сумісної власності членів однієї сім`ї та поділ даної квартири шляхом визнання права власності на 1/2 її частку. Власником вказаної квартири є матір заявника - ОСОБА_2 , на ім`я якої 02 квітня 2015 року було зареєстровано право власності, номер відомостей про речове право: 9273252, що підтверджується свідоцтвом про народження заявника та актуальною інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Однак, заявнику стало відомо про те, що його матір таємно без жодного погодження з ним, прийняла рішення здійснити відчуження спільної квартири шляхом її продажу на користь третіх осіб, також було змінено замок на вхідних дверях квартири, внаслідок чого довіритель не має доступу до неї.
За таких обставин останній вважає, що існує реальна можливість відчуження квартири ОСОБА_2 на користь третіх осіб, що значно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду по даній справі.
Враховуючи викладене, оскільки існує об`єктивна необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке є предметом спору між сторонами - на квартиру, право власності на яку зареєстровано на ім`я матері заявника (довірителя) - ОСОБА_2 , останній просить накласти арешт на вказану квартиру з метою подальшої можливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав інтересів позивача на час вирішення спору.
Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що вказану заяву слід задовольнити частково з наступних підстав.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Тому, під час визначення необхідності застосування заходів забезпечення цього позову слід керуватися не лише тим, чи не ускладнить або унеможливить їх не застосування виконання рішення суду, а й чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування.
Таким чином, забезпечення позову є не тільки гарантією виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, а й засобом запобігання порушення прав.
Згідно з п.1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб або забороною вчиняти певні дії.
Пунктом 6 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Згідно ст.153 ч.1 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин.
В задоволенні решти вимог заяви слід відмовити.
Керуючись ст.149 ч.2, ст. 150, ст.152 ч.4, ст.153 ч.1 ЦПК України, суддя, -
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали для виконання направити Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради (29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 3).

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.Л. Стефанишин