Провадження № 2-з/522/371/23
УХВАЛА

24 жовтня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Дельта Банк», Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» про визнання недійсним договору купівлі продажу та витребування майна.

20 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладання договору купівлі продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду тощо, вчиняти будь-які дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що у рамках розгляду справи № 522/17024/17 за її позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова А. В., ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання протиправним і скасування рішення, витребування майна ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.01.2018 було вжито заходів забезпечення позову щодо спірної квартири.

Наразі позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , АТ «Дельта Банк» АТ «Агропросперіс Банк» про визнання недійсним договору купівлі продажу та витребування майна.

Після звернення до суду із даною позовною заявою позивачу стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 вживає заходів щодо скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року у справі № 522/17024/17, судове засідання з цього питання призначено на 24.10.2023.

Позивач зазначає, що вимоги позовної заяви про витребування майна обґрунтовані незаконністю заміни кредитора у кредитних та іпотечних зобов`язаннях, при цьому об`єктом спору є та ж квартира як і у справі № 522/17024/17 за адресою: АДРЕСА_2 . Остаточним рішенням у справі № 522/17024/17 ОСОБА_2 було відмовлено у виселенні позивача та її родини, та в рамках розгляду справи встановлено факт проживання позивача у спірній квартирі.

Позивач вважає, що намагання відповідача ОСОБА_2 скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року у справі № 522/17024/17, свідчить про його намір усунути перешкоди у розпорядженні квартирою, в якій проживає позивач та її родина, що може мати важкі наслідки як для неї та її родини, так і для особи, яка набуде право власності на квартиру, в результаті чого будуть порушені як її права, так і права третіх осіб (потенційних набувачів квартири). Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у майбутньому через те, що розпорядження квартирою змусить змінювати склад сторін, підстави та предмет позову, адже вимоги буде заявлено до інших осіб у новій редакції прохальної частини. При цьому позивач вказує, що заявлений нею спосіб забезпечення позову не обмежить законних прав будь-яких осіб як і самого ОСОБА_2 , оскільки за умови його наміру розпорядитися квартирою забезпечення позову має бути обов`язково застосовано, а у раз відсутності такого наміру таке забезпечення не матиме для нього ніяких несприятливих наслідків.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.10.2023, заяву передано на розгляд судді Федчишеній Т. Ю.

Заяву отримано суддею 23.10.2023.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви в межах вирішення зазначеної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, № 9 визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Умовою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обрунтування необхідності забезпечення позову позивач указує, що відповідач ОСОБА_2 вживає заходів щодо скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року у справі № 522/17024/17, звернувшись із відповідною заявою до суду, що може мати важкі наслідки як для неї та її родини, так і для особи, яка набуде право власності на квартиру, в результаті чого будуть порушені права як її так і третіх осіб (потенційних набувачів квартири). Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у майбутньому через те, що розпорядження квартирою змусить змінювати склад сторін, підстави та предмет позову.

Разом з тим, такі доводи не є достатньою підставою для забезпечення позову, усупереч вищевказаних процесуальних норм подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не містить доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову, заявлених позивачем, утруднить чи унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Подана заява про забезпечення позову не містить доказів про існування обставин, які унеможливлять виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття вказаних у заяві видів забезпечення позову, зокрема, заява не містить обґрунтування ризиків та доказів, які б могли свідчити про намір відповідача відчужити спірне майно.

Ненадання належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а лише посилання на це в заяві, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову.

Крім того, посилання позивача на те, що невжиття заходів забезпечення позову може спричинити тяжкі наслідки в тому числі для особи, яка набуде право власності на квартиру та призведе до порушення прав третіх осіб (потенційних набувачів квартири) не узгоджуються із завданнями інституту забезпечення позову та не є підставою для задоволення позову.

Ураховуючи наведене, правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову на підставі поданої заяви про забезпечення позову відсутні, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА