02.10.2023 Єдиний унікальний № 371/297/23 провадження № 2/371/282/23
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2/371/282/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

02 жовтня 2023 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом звернувся позивач та просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право на користування жилим будинком АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю за місцем реєстрації протягом більше одного року.

Позовні вимоги обґрунтував тими обставинами, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Також зазначив, що разом з ним у його будинку також зареєстровані: колишня дружина ОСОБА_2 , та його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 є лише зареєстрованими, але за місцем реєстрації не проживають з 2006 року. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 22 грудня 2022 року по цивільній справі №371/1101/22 шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був розірваний. В 2006 році ОСОБА_2 та його син ОСОБА_3 виїхали з села Шандра Обухівського району Київської області в невідомому напрямку.

Реєстрація ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за зазначеною адресою в належному позивачу на праві власності будинку створює йому перешкоди, незручності у здійсненні права володіння, користування та розпорядження його майном.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки до суду не повідомили.

Як вбачається з поштових довідок ф. 20, листи не вручено під час доставки у зв`язку з тим, що адресати відсутні за вказаною адресою. Відповідачі не вжили заходів, щодо отримання вищезазначених листів, а також в установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не надали.

Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився до суду, причин неявки в судове засідання не повідомила, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надав, враховуючи правила ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, зважаючи на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав №324379625 (а.с. 11).

Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , замовником якого є ОСОБА_1 (а.с. 12-17).

Згідно копії наказу Відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області від 21 лютого 2023 року №4 присвоєно об`єкту нерухомого майна (будинку садибного типу загальною площею 50,3 м2) адресу: « АДРЕСА_1 » (а.с. 18).

Відповідно до копії рішення Миронівського районного суду Київської області від 22 грудня 2022 року був розірваний шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.20).

Частиною 1 ст. 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї та інших осіб.

Аналогічне правило міститься в ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, відповідно до якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення осіб у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності, є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.

Відповідно до актів обстеження від 26 листопада 2021 року, від 28 грудня 2021 року, від 28 січня 2022 року, від 25 лютого 2022 року, від 28 березня 2022 року, від 28 квітня 2022 року, від 27 травня 2022 року, від 29 червня 2022 року, від 29 липня 2022 року, від 29 серпня 2022 року, від 29 вересня 2022 року, від 28 жовтня 2022 року, на момент огляду житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що крім власника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які з 2006 року в даній садибі відсутні. Особистих речей, одягу вказаних осіб не виявлено. Спільного господарства вказані особи з власником ОСОБА_1 не ведуть. Будь-яких інших слідів перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в садибі не виявлено (а.с. 21-32).

Таким чином судом встановлено, що відповідачі понад рік (з 2021 року по час розгляду справи 02 жовтня 2023 року) відсутні без поважних причин за місцем своєї реєстрації в будинку АДРЕСА_1 .

Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права розпорядження своїм майном.

Відповідачі, які без поважних причин були відсутній понад один рік у будинку за вказаною адресою втратили право на користування ним, а тому у позивача, як власника будинку, виникло право на звернення до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування будинком АДРЕСА_1 , який належить позивачу на праві власності. Цим правом позивач правомірно скористався у спосіб, передбачений ст. 405 Цивільного кодексу України, а тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі ст. ст. 319, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 10-13, 76- 81, 95, 141, 223, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 - 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право на користування жилим будинком АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю за місцем реєстрації протягом більше одного року.

3.Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1103,60 грн. (одну тисячу сто три гривні шістдесят копійок).

4.Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

5.Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

6.На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

7.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук