"16" жовтня 2023 р. Справа № 363/2982/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Петрова Б.І.,

представника заявника адвоката Сидоренко Н.О.

представника позивача адвоката Самарцева Я.Ю.,

розглянувши у відкритому засіданні у залі суду в місті Вишгороді у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 серпня 2022 року у цивільній справі №363/2982/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна, про визнання договорів дарування недійсними,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 серпня 2022 року у цивільній справі №363/2982/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна, про визнання договорів дарування недійсними.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25 серпня 2022 року у цивільній справі №363/2982/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 07 березня 2023 року, задоволено позов ОСОБА_2 та: визнано недійсним договір дарування будинку від

03 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений ПН КМНО Войнарською І.А., зареєстрований в реєстрі за номером 135; визнано недійсним договір дарування земельної ділянки від 03 березня 2016 року, укладений між

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений ПН КМНО Войнарською І.А., зареєстрований в реєстрі за номером 136.

Позивач у справі ОСОБА_2 обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю, своєї згоди на укладення договорів дарування позивач не надавав, а тому вказані договори є недійсними.

Заява ОСОБА_2 про надання згоди ОСОБА_1 подарувати, підписати та укласти договори дарування нерухомого майна, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. 02.03.2016, зареєстровану в реєстрі нотаріальних дій за №660 (нотаріальний бланк HAT 994037), оскаржена

ОСОБА_2 у судовому порядку та рішенням Шевченківського районного суду

м. Києва від 12.10.2018 у справі №761/21742/17 визнано недійсною заяву ОСОБА_2 про надання згоди ОСОБА_1 подарувати, підписати та укласти договори дарування нерухомого майна. Вказане рішення набрало законної сили на підставі постанови Київського апеляційного суду від 05.02.2019.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва, зокрема, встановлено, що відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 18.10.2017 №3706/3707/17-32 Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз встановлено, що підпис ОСОБА_2 виконаний не ОСОБА_2 у заяві від 02 березня 2016 року, справжність якого засвідчена приватним нотаріусом Козаєвою Н.М., що зареєстрована в реєстрі за №660.

ОСОБА_1 звернулася із заявою про імовірне вчинення кримінального правопорушення службовими особами Слідчого управління ГУ НП в Київській області та прокуратури Київської області, що спричинило притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності під час складення та направлення до суду обвинувального акту від 24.04.2018 у кримінальному провадженні №0000177 від 18.07.2016 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358, частиною четвертою статті 190 КК України.

За заявою ОСОБА_1 порушено кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000708 від 10.09.2022.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000708 від 10.09.2022 за частиною другою статті 372 КК України за фактом притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності.

Під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського НДЕККЦ МВС України та у висновку судового експерта Київського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/111-23/26067-ДД від 21.07.2023 вказано, що:

1. Підпис в заяві приватному нотаріусу HAT 994037 №52/02-01 від 03.03.2016 в графі: «підпис», ймовірно виконано ОСОБА_2 .

2. Підпис в заяві приватному нотаріусу HAT 994037 №52/02-01 від 03.03.2016 в графі: «підпис», ймовірно виконано не ОСОБА_1 .

3. Відповідь на запитання в частині «Чи виконано підпис в заяві приватному нотаріусу НАТ 994037 №52/02-01 від 03.03.2016 в графі: «підпис» Гриневич СТО. та ОСОБА_1 чи іншою особою вказано вище у п.1,2.

16 серпня 2023 року, за клопотанням ОСОБА_1 , про ознайомлення з матеріалами вищезазначеного кримінального провадження, у тому числі з висновком судового експерта Київського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/111-23/26067-ДД від 21.07.2023, та на підставі частини першої статті 222 КПК України ОСОБА_1 надано дозвіл на розголошення відомостей у кримінальному провадженні №0000708 від 10.09.2022 в частині висновку судового експерта Київського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/111-23/26067-ДД від 21.07.2023, у тому числі під час розгляду господарських, цивільних, кримінальних та інших справ.

ОСОБА_1 зазначає, що 16 серпня 2023 року вона дізналася про наявність обставини, яка має істотне значення у справі та не була відома та не могла бути відома під час розгляду справи №363/2982/16-ц у судах першої та апеляційної інстанції, а тому, вважає, що вона є нововиявленою, оскільки існування підтверджених судовим експертом відомостей про те, що заява про надання згоди ОСОБА_1 подарувати, підписати та укласти договори дарування нерухомого майна підписана ОСОБА_2 , могло б істотно вплинути на вирішення справи №363/2982/16-ц у Вишгородському районному суді Київської області. Провести судову почеркознавчу експертизу в Одеському науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України на підставі ухвали від 16.02.2017 у межах розгляду справи №363/2982/16-ц, не виявилося можливим, оскільки експерту не було надано оригінал досліджуваного документу заяви про надання згоди ОСОБА_1 подарувати, підписати та укласти договори дарування нерухомого майна.

Вважає, що висновок судового експерта Київського НДЕКЦ МВС України

№СЕ-19/111-23/26067-ДД від 21.07.2023 є належним і допустимим доказом у розумінні вимог цивільного процесуального законодавства, а також водночас нововиявленою обставиною згідно із положеннями статті 423 ЦПК України.

Також, у заяві про перегляд рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 серпня 2022 року у цивільній справі №363/2982/16, ОСОБА_1 , посилаючись на Консультативний висновок складений 24.11.2020 за результатами науково-методичного аналізу висновку експертів №3706/3707/17-32 від 18.10.2017, який було враховано Шевченківським районним судом міста Києва під час ухвалення рішення суду від 12.10.2018 року у справі №761/21742/17, зазначає про недоліки та недотримання певних нормативно-правових актів і методичних положень в галузі почеркознавчої експертизи, які впливають на результат дослідження.

На підставі викладеного у заяві, ОСОБА_1 вважає, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25.08.2022 у справі №363/2982/16-ц підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки під час розгляду справи судом не була встановлена обставина, а сторонам не була і не могла бути відома ця обставина, що підтверджена висновком судового експерта №СЕ-19/111-23/26067-ДД від 21.07.2023 у кримінальному провадженні №0000708 від 10.09.2022, про те, що заяву про надання згоди ОСОБА_1 подарувати, підписати та укласти договори дарування нерухомого майна, підписано ОСОБА_2 , а тому просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 передано для розгляду головуючому судді Лукач О.П.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20 вересня 2023 року відкрито провадження у справі заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 серпня

2022 року у цивільній справі №363/2982/16 та призначено у судове засідання на 14:00

16 жовтня 2023 року у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У призначене судове засідання з`явилися представник заявника (відповідач у справі) та представник позивача у справі. Відповідач ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду заяви, до суду не з`явилася, поважності причини неявки не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася.

У судовому засіданні представник заявника та відповідача у справі ОСОБА_1 адвокат Сидоренко Н.О. заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами підтримала і просила задовольнити з підстав, наведених у ній.

Представник позивача у справі ОСОБА_2 адвокат Самарцев Я.Ю. заперечував проти задоволення заяви, зазначивши, що висновок експерта у кримінальному провадженні, на який посилається заявник, не може бути нововиявленою обставиною для перегляду рішення Вишгородського районного суду Київської області, оскільки в основу рішення покладено не висновок почеркознавчої експертизи, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва, яке набрало законної сили.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та матеріали справи, суд вважає, що ця заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що задовольняючи позов ОСОБА_2 та визнаючи недійсними договори дарування будинку і земельної ділянки від 03 березня 2016 року, укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчені ПН КМНО Войнарською І.А., зареєстровані в реєстрі за номерами 135 і 136, Вишгородський районний суд Київської області своє рішення від 25 серпня 2022 року у справі №363/2982/16, яке переглядається за нововиявленими обставинами, обґрунтував тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року (справа №761/21742/17) визнано недійсною заяву ОСОБА_2 про надання згоди ОСОБА_1 подарувати, підписати та укласти договори дарування нерухомого майна, посвідчену ПН КМНО Козаєвою Н.М. 02 березня 2016 року, зареєстровану в реєстрі нотаріальних дій за №660 (нотаріальний бланк НАТ 994037).

Дане рішення набрало законної сили на підставі постанови Київського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року встановлено, що відповідно до підстав оскарження заяви у справі, згода на продаж об`єктів нерухомості на умовах визначених у заяві-згоді від 02 березня 2016 року позивачем ОСОБА_2 не надавалась; заява ним не підписувалась, за посвідченням свого підпису він до нотаріуса ОСОБА_6 не звертався.

Надання такої згоди не відповідає, та станом на 02 березня 2016 року не відповідало внутрішній волі ОСОБА_2 , що є порушенням частини третьої статті 203 ЦК України та за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання її недійсною.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, Вишгородський районний суд Київської області виходив з того, що на момент укладення оспорюваного договору, позивач ОСОБА_2 своєї згоди на відчуження спірного майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, не надавав, відповідач ОСОБА_1 уклала оспорювані договори без відома та згоди позивача, що є підставою для задоволення позовних вимог про визнання недійсними договорів дарування будинку та земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 03 березня 2016 року, зареєстрованих за номерами 135 та 136, як таких, що укладені з порушенням вимог статей 203, 205, 215ЦК України.

З наведеними у рішення Вишгородського районного суду Київської області висновками також погодився суд апеляційної інстанції про що зазначено у постанові Київського апеляційного суду від 07 березня 2023 року.

При цьому, як убачається із постанови Київського апеляційного суду від 7 березня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 містила посилання на Консультативний висновок спеціаліста від 24 листопада 2020 року та Висновок спеціаліста №158 від 28 грудня 2020 року щодо Висновку експерта від 18 жовтня 2017 року №1722/1723/16-32, який було враховано лише під час ухвалення рішення Шевченківським районним судом міста Києва 12.10.2018, та у долученні яких до матеріалів справи Вишгородським районним судом Київської області було відмовлено.

Рішення Шевченківського районного суду Київської області від 12.10.2018 року з цих підстав не переглядалося судом за нововиявленими обставинами та, як зазначено у судовому засіданні представником заявника, у перегляді вказаного рішення суду за нововиявленими обставинами з підстав наявності висновку судового експерта від 21.07.2023 у кримінальному провадженні відмовлено через пропуск строку.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, зі змісту судового рішення, яке просить переглянути за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 , вбачається, що висновки суду ґрунтувалися на рішенні Шевченківського районного суду Київської області від 12 жовтня 2023 року у справі №761/2142/17, яке є чинним, а не на висновку почеркознавчої експертизи, з результатом якої сторона відповідача у справі №363/2982/16-ц не погоджується та, після ознайомлення із висновком судового експерта від 21 липня 2023 року у кримінальному провадженні, встановила наявність нововиявленої обставини, яка, на її думку, може бути підставою для перегляду рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 серпня

2022 року.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначення обставин нововиявленими необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Встановивши, що висновок судових експертів Київського НДЕККЦ МВС України №СЕ-19/111-23/26067-ДД від 21.07.2023, складений під час досудового розслідування кримінального провадження №0000708 від 10.09.2022 за частиною другою

статті 372 КК України, не впливає на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у справі №363/298216-ц, що переглядається, оскільки Вишгородський районний суду Київської області ухвалював рішення на підставі оцінки наявних у матеріалах справи доказах, зокрема обґрунтовував його преюдиційністтю фактів, встановлених рішенням Шевченківського районного суду від 12 жовтня 2018 року, яке є чинним, і не обґрунтовував свої висновки наявністю висновків судової почеркознавчої експертизи, при тому, що висновок експерта не є обов`язковим для суду і оцінюється за загальними правилами оцінки доказів.

Додатково, слід зазначити, що копія висновку судових експертів Київського НДЕККЦ МВС України №СЕ-19/111-23/26067-ДД від 21.07.2023, яку надано заявником до суду з матеріалів кримінального провадження та з дозволу старшого слідчого у кримінальному провадженні №0000708 від 10.09.2022 на розголошення відомостей в частині висновку, засвідчено особисто ОСОБА_1 , а не старшим слідчим, на що вона не мала права у відповідності до статті 95 ЦПК України, відповідно до якої, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Також, як убачається із копії висновку судових експертів Київського НДЕККЦ МВС України №СЕ-19/111-23/26067-ДД від 21.07.2023, об`єктом дослідження була заява приватному нотаріусу HAT 994037 №52/02-01 від 03.03.2016, а не від 02.03.2016.

З урахуванням зазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що вказані заявником обставини не є нововиявленими відповідно до статті 423 ЦПК України у цій справі, а свідчать про переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та наявність доказів, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом під час вирішення спору у справі №363/2982/16.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (P0N0MARY0V v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви

ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вишгородського районного суду київської області від 25 серпня 2022 року у цивільній справі №363/2982/16 та його скасування.

Відповідно до частини третьої статті 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Керуючись статтями 259, 260, 353, 429 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 серпня 2022 року у цивільній справі №363/2982/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна, про визнання договорів дарування недійсними, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 20 жовтня 2023 року.

Суддя О.П. Лукач