Справа №938/537/23
Провадження № 2/938/162/23
23 жовтня 2023 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Чекан Н.М.
з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг,-
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 23.01.2019 року. Він при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, що дiяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується його підписом у анкетi-заявi, а також наказом банка про їх затвердження. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), АТ КБ «ПриватБанк публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті, згідного яких обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, він отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 33 000 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4. договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язаннями, зокрема, станом на 10.03.2023 року він має заборгованість 41 185,78 гривень, з яких 33 524,86 гривень - заборгованість за кредитом; 7 660,92 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Ухвалою суду від 31.07.2023 року прийнято заяву до розгляду та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач АТ КБ «ПриватБанк» про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 118), явку представника до суду не забезпечив, у позовній заяві вказав що в разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.4), крім того, подав клопотання про підтримання позовних вимог у повному обсязі та не заперечення проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених у ч.1 ст. 280 ЦПК України (а.с. 7).
Відповідач про дату, час та місце судового розгляду справи тричі повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади України (а.с. 120), судові повістки на 21.08.2023 року, 13.09.2023 року, 09.10.2023 року позовна заява з додатками, та копія ухвали від 31.07.2023 року повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 90 93, 98 101,114-117).
Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У ч. 1 ст. 280 ЦПК України закріплено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У ст. 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Ухвалою суду від 23.10.2023 року постановлено проведення заочного розгляду цієї справи.
Враховуючи вищевказане, вивчивши,дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі зі ч. 2 ст. 1054 ЦК України , до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Як вбачається зі ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а в ст. 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Судом встановлено, що підписавши анкету-заяву від 23.01.2019 року, ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.15) та погодився з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. А також своїм підписом засвідчив, що він ознайомився і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку.
До позовної заяви додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна": "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна Contract", "Універсальна Gold" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети (а.с. 21 63).
Відповідно до наданої банком довідки (а.с. 14) за підписаним договором між банком та ОСОБА_1 останньому було надано кредитні картки «Універсальна» 06.03.2019 року, 17.08.2021 року, 13.10.2021 року, 29.10.2021 року.
Згідно з довідкою банку (а.с. 13) про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої ОСОБА_1 , старт карткового рахунку - 06.03.2019 року, кредитний ліміт - 3 000 гривень, який 23.01.2020 року збільшено до 8 000 гривень, 23.07.2023 року - до 14 000 гривень, 18.06.2021 року - до 24 000 гривень, 17.08.2021 року - до 29 000 гривень, 31.10.2021 року - до 33 000 гривень, 26.12.2022 року кредитний ліміт - 0 гривень.
Як вбачається з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором N б/н від 23.01.2019 року (а. с. 9-13), загальна сума заборгованості станом на 10.03.2023 року становить41 185,78 гривень, в тому числі 33 524,86 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 7660,92 гривень заборгованість за простроченими відсотками.
З виписки по рахунку за договором б/н від 23.01.2019 року станом на 10.03.2023 року (а.с. 73- 82), за період з 06.03.2019 року до 15.03.2023 року баланс на початок періоду 0 гривень, усього витрат 93 963, 65 гривень, всього надходжень 52 777,87 гривень, баланс на кінець періоду 41 185,78 гривень.
Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 17 грудня 2020 року у справі N 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі N 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі N 200/5647/18.
Таким чином, судом встановлено, що у зв`язку з не виконанням відповідачем свого обов`язку щодо погашення заборгованості за кредитним договором у нього перед банком виникла заборгованість у розмірі 41 185,78 гривень, з яких: 33 524,86 гривень - заборгованість за кредитом; 7 660,92 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом.
У ст. 265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат.
Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України,
Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати в частині сплати судового збору необхідно віднести на рахунок відповідача, у зв`язку з чим з нього слід стягнути 2648 гривень судового збору за подання позовної заяви.
Керуючись ст. ст. 141, 258, 259,264, 265, 268, 352,354,355 ЦПК України, -
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 23.01.2019 року станом на 10.03.2023 року, в розмірі 41 185,78 гривень (сорок одна тисяча сто вісімдесят п`ять гривень 78 копійок), яка складається з 33 524,86 гривень (тридцяти трьох тисяч п`ятсот двадцяти чотирьох гривень 86 копійок) заборгованості за кредитом, 7 660,92 гривень (сім тисяч шістсот шістдесят гривень 92 копійки) заборгованості за відсотками за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір у сумі 2648 (дві тисячі шістсот сорок вісім) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: с.Зелене Верховинського району Івано-Франківської області.
Суддя Наталія ЧЕКАН