РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1019/23

Провадження № 2-о/293/35/2023

17 жовтня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Мудрик В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1

заінтересовані особи:

1) Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

2) ОСОБА_2

про встановлення факту батьківства

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження, за змістом якої просить:

встановити, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Троковичі, Черняхівського району, Житомирської області є її батьком;

- зобов`язати Черняхівський відділ ДРАЦС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) внести до державного акту цивільного стану про її народження наступні зміни, в графі "Батько" зазначити " ОСОБА_3 ", у графі "Прізвище ім`я, по батькові" дитини зазначити " ОСОБА_4 ".

Ухвалою від 10.07.2023 суд заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав заявнику строк для усунення виявлених недоліків.

27.07.2023 заявник на виконання вимог ухвали від 10.07.2023 надала уточнюючу заяву, якою усунула недоліки заяви.

09.08.2023 суд ухвалою прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , про встановлення факту батьківства. Розгляд справи постановив здійснювати у порядку окремого провадження.Судове засідання призначив на 18 вересня 2023 року об 10:00 год.

Ухвалою від 18.09.2023, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 18.09.2023 суд замінив заінтересовану особу Черняхівський відділ ДРАЦС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на належну - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та відклав розгляд справи на 17.10.2023.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що її батьком є ОСОБА_3 , а матір`ю ОСОБА_2 . На час її народження ІНФОРМАЦІЯ_2 батьки у зареєстрованому шлюбі не перебували. Запис про батька за відсутності спільної заяви батьків проведено в порядку ч.1 ст. 135 СК України, а саме за вказівкою матері. Тому у свідоцтві про її народження ОСОБА_1 в графі батько значиться " ОСОБА_6 ". Батьки одружились ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 її батько ОСОБА_3 помер.

Вказує, що після реєстрації шлюбу змінила прізвище з " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 ".

Заявник доводить, що на час смерті батька вона мала неповнолітній вік 14 років та до дня його смерті у зв`язку з малолітнім віком не мала можливості звернутись до суду для встановлення родинних відносин із батьком.

Встановити факт батьківства їй необідно для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 .

22.09.2023 заявник через канцелярію суду подала заяву за змістом якої просить долучити до матеріалів справи докази, які мають значення по справі, а саме листи її померлого батька адресовані їй та її матері з Раїківської виправної колонії №73 Бердичівського району Житомирської області, де батько відбував покарання, а також довідку про звільнення із зазначеної установи.

17.10.2023 учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча і були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

17.10.2023 від представника заявника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у відсутності заявника та її представника, заяву просить задовольнити (а.с. 53).

Заінтересована особа 1 - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшло.

Заінтересована особа 2 - ОСОБА_2 про причини неявки суд не повідомила. В судовому засіданні від 18.09.2023 не заперечила проти задоволення заяви та вказала, що заявник її дочка, а встановлення факту батьківства необхідне для прийняття дочкою спадщини після смерті батька ОСОБА_3 .

За приписами ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Зважаючи, що заінтересовані особи про час та місце розгляду заяви повідомлені своєчасно та належним чином, враховуючи позицію заінтересованої особи 2, висловленої в судовому засіданні 18.09.2023 та заяву представника заявника про розгляд справи за його та заявника відсутності, суд здійснює розгляд за відсутності учасників справи на підставі наявних у матеріалах справи матеріалів.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 17.10.2023 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав вступну та резолютивну частину рішення суду.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.04.1991 року, виданого Житомирським міським відділом ЗАГС - 12.04.1991 року народилась ОСОБА_1 , її батьками у свідоцтві про народження записані ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.6).

Запис про батька ОСОБА_1 проведено за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записано за вказівкою матері.

Заявник доводить, що її батьком є ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та за життя визнавав себе її батьком, про що додала листи її померлого батька адресовані їй та її матері ОСОБА_2 з Раїківської виправної колонії №73 Бердичівського району Житомирської області, де батько відбував покарання, а також довідку про звільнення із зазначеної установи (а.с. 43-52).

Заявник вказує, що 17.02.1999 Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області між її батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб, актовий запис №40, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_2 » (а.с.7).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 23.05.2005 виконкомом Троковицької сільської ради, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 36 років, про що в Книзі реєстрації смертей 23 травня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за №32 (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 29.09.2012 заявник після реєстрації шлюбу змінила прізвище з " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 " (а.с.9).

Мати заявника ОСОБА_2 (заінтересована особа 2) після смерті ОСОБА_3 змінила шлюбне прізвище із " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_2 ".

З метою встановлення факту батьківства заявник звернулась до суду з вказаною заявою. Необхідність встановлення зазначеного факту заявнику необхідний для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Вжите у зазначеній статті конвенції поняття "сімейне життя" має автономне значення і, виходячи із прецедентної практики ЄСПЛ, включає фактичні сімейні відносини, зокрема і ті, що виникли, або можуть виникнути між дітьми і їх біологічним батьком, а також ті, що виникають між партнерами, що підтримують фактичні шлюбні відносини. У разі встановлення існування сімейного зв`язку з дитиною, держава має діяти в порядку, розрахованому на надання можливості розвитку цього зв`язку і юридичні гарантії мають бути встановлені з моменту народження або якнайшвидше після інтеграції дитини до її сім`ї ( АДРЕСА_1 ; Kroon and Others v. the Netherlands, § 30, 32).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд роз`яснює, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 ) Конституції України норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 р. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК.

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до ІНФОРМАЦІЯ_5 , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Статтею 53 КпШС визначено, що походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану . В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді цієї справи, слід виходити з дати народження дитини.

Заявник народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому слід з`ясовувати обставини, передбачені ст. 53 КпШС.

За положеннями цієї норми для встановлення батьківства в судовому порядку необхідно, щоб батьки дитини не перебували в зареєстрованому шлюбі між собою та щоб відбулась реєстрація народження дитини в органах РАЦС, а запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері.

Встановлення батьківства в судовому порядку можливо як в порядку позовного провадження, так і в порядку окремого провадження (встановлення факту визнання батьківства та факту батьківства).

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливо лише за життя припустимого батька дитини. У випадку, якщо він помер, та дитина народилась від незареєстрованого шлюбу, то встановлення факту визнання або факту батьківства має відбуватись в порядку окремого провадження.

Як зазначено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка була діючою на час дії КпШС України, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 «положення про встановлення батьківства, викладені у ч.3 ст.53 КпШС України, дають підстави для визнання ознаками сім`ї фактичних шлюбних відносин».

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження заявника ОСОБА_1 запис про батька проведено за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записано за її вказівкою, тобто заявник народилася від осіб, що не перебували між собою у шлюбі.

У заяві заявник пояснює, що її батьком є ОСОБА_3 , а матір`ю ОСОБА_2 , які під час її народження проживали разом без реєстрації шлюбу, а коли їй виповнилось вісім років батьки одружились.

Вказала, що при житті ОСОБА_3 визнавав її своєю донькою, про що свідчать листи адресовані на її ім`я.

Факт батьківства ОСОБА_3 не заперечила і мати заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні від 18.09.2023.

З урахуванням викладеного, суд встановив, що при житті ОСОБА_3 здійснював обов`язки батька відносно ОСОБА_1 , які відповідно до ст. 61 КпШС полягають у зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Краска проти Швейцарії» від 19 квітня 1993 року визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації нею свого права на спадщину.

Отже, з огляду на вищезазначене, беручи до уваги всі обставини справи, докази, надані заявником та безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 у зв`язку з чим її заява про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню.

Стосовно внесення змін до актового запису про народження заявника, суд уважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/2 із змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Враховуючи те, що наявні у справі докази у їх сукупності підтверджують факт батьківства померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 по відношенню до дочки ОСОБА_1 , з метою захисту прав та інтересів останньої щодо реалізації права на спадщину, суд дійшов висновку, що вказана вимога заявниці в частині внесення змін до актового запису про її народження, стосовно особи батька та зміни її призвища підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладених вище обставин суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 259, 263-265, 315, 319,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства задовольнити.

2. Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с.Троковичі Черняхівського району Житомирської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Троковичі Черняхівського району Житомирської області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Житомир.

3. Внести до актового запису про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 25.04.1991 Житомирським міським відділом ЗАГС за №1435 зміни, вказавши батьком ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а прізвище дитини « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Заінтересована особа 1: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса місця знаходження: майдан Соборний 1, м.Житомир, 10014, )

Заінтересована особа 2: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Повний текс рішення складений та підписаний: 23.10.2023

Суддя Людмила ЛОСЬ