ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Мариничева Юрія Павловича на рішення Київського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди , завданої каліцтвом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ТзДВ «Міжнародна страхова компанія», у якій просив стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 20 423,82 гривні за страховим випадком від 24.04.2016.

В обґрунтування позовних вимог вказано , що 24.04.2016 р. мала місце ДТП за участю автомобіля «Skoda Felicia» (р.н. НОМЕР_1 ) під керуванням водія ОСОБА_2 та мотоцикла «КМЗ Днепр-11» (р.н. НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок вказаного ДТП водій мотоцикла «КМЗ Днепр-11» (р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 отримав численні тілесні ушкодження та був госпіталізований до КЗОЗ ХКБСНМП ім. Мещанінова . 06.01.2020 в плановому порядку виконані 2 операції: - невроліз променевого нерва на рівні С-Н/3 правої плечової кістки; - видалення металоконструкції з С-Н/3 з правої плечової кістки. Внаслідок проведення планової операції видалення металоконструкції з С-Н/3 з правої плечової кістки (06.01.2020) позивачем були понесені витрати на лікування на загальну суму 20 423,82 грн.

Так, оскільки відповідальність завдавача шкоди була застрахована у відповідності до полісу № AI/8863848 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, крім того ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.12.2016 у справі № 642/7235/16-к водій автомобіля «Skoda Felicia» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 , який приймав участь у ДТП від 24.04.2016, був визнаний винним в скоєнні зазначеного ДТП, позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку за полісом № AI/8863848 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДТП від 24.04.2016). Проте відповідачем листами № 1805 від 29.11.2016 р. та № 662 від 27.02.2020 у виплаті страхового відшкодування за заявою позивача про виплату страхового відшкодування від 06.02.2020 було відмовлено. Що і стало підставою для звернення до суду ОСОБА_1 із вимогами про захист його порушеного права на отримання страхової виплати.

У грудні 2020 представником позивача подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, де зазначено, що станом на 02.12.2020 додаткові витрати на лікування, понесенні позивачем в зв`язку завданням каліцтва внаслідок ДТП від 24.04.2016, склали 4 572,70 грн. Тобто , станом на 02.12.2020 витрати на лікування, понесенні позивачем в зв`язку завданням каліцтва внаслідок ДТП від 24.04.2016, складають 24 996,52 грн. Окрім цього, витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 5 500,00 грн. А відтак позивач вважає за необхідне збільшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 24 996,52 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500,00 грн.

14.12.2020 до канцелярії суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП - відмовлено у повному обсязі.

Суд мотивував своє рішення тим, що страховий випадок (ДТП) стався 24.04.2016, а заяву про страхове відшкодування подано ОСОБА_1 та отримано страховиком - ТДВ «Міжнародна страхова компанія» 04.02.2020, тобто поза межами установленого законом трирічного строку, який є преклюзивним, а отже не підлягає поновленню, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Не погодившись із таким рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 . Скарга мотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким , що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В огрунтування скарги апелянт зазначав , що операція з видалення металоконструкції здійснювалась за показанням лікаря , позивач позбавлений можливості самостійно визначити конкретний момент настання необхідності з видалення вказаної металоконструкції.

Також посилається на те , що згідно з п.36.2 ст.36 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено , що у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи , необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування , подані з порушенням строку , встановленого цим Законом , строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

А отже з урахуванням того , що позивач не міг надати відповідні докази строк на прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату мав би збільшитися на кількість днів прострочення, тобто надання доказів позивачем.

Апелянт просить скасувати рішення Київського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2021 року та ухвалити нове , яким позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

Судовим розглядом встановлено що ОСОБА_2 24.04.2016 о 17-00 годині, керуючи технічно-справним автомобілем «Skoda Felicia» р.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Полтавський шлях у м. Харкові зі сторони вул. Ярославської в напрямку вул. Різдвяної зі швидкістю 10-15 км/год. В процесі руху по вказаній вулиці, на перехресті з вул. Різдвяна, ОСОБА_2 , здійснюючи маневр повороту ліворуч, грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;- п. 16.13 «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч» та допустив зіткнення з мотоциклом «КМЗ Днепр-11», р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по Полтавському шляху зі сторони пров. Банного в напрямку вул. Різдвяної по своїй смузі руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди згідно висновку судово-медичної експертизи №565-А/16 від 15.06.2016 потерпілому ОСОБА_1 спричинені наступні тілесні ушкодження: закритий уламковий перелом нижньої третини правої плечової кістки із зсувом - відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалості розладу здоров`я. Порушення п.п. 10.1, 16.13 Правил безпеки дорожнього руху України ОСОБА_2 , яке згідно висновку комплексної експертизи №74/519/534/16 від 12.09.2016 та автотехнічної експертизи 928/16 від 24.10.2016 знаходиться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем «Skoda Felicia», проявив необачність, перед зміною напрямку свого руху не переконався в безпеці своїх дій та виконуючи маневр повороту ліворуч на нерегульованому перехресті, не надав дорогу мотоциклу «КМЗ Днепр-11» під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному йому напрямку по своїй смузі руху та допустив з ним зіткнення, що спричинило вищевказані наслідки.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 30.12.2016 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрито, а останнього звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілим.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 15.02.2017 роз`яснено ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 30.12.2016 в частині відшкодування шкоди обвинуваченим ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_1 таким чином, що ОСОБА_2 була відшкодована потерпілому ОСОБА_1 моральна шкода, завдана пошкодженням здоров`я та майна, та матеріальна шкода за проведення судово-медичної експертизи №1028-2016 від 12.10.2016 КЗОЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи», без відшкодування страхових виплат.

Відповідно до виписки №12552 з історії хвороби стаціонарного хворого від 10.05.2016, 24.04.2016 о 17:50 ОСОБА_1 потрапив до лікарні із наступними травмами: ЗЧМТ забій головного мозку з осередками контузії кори обох лобових часток, субарахноїдальний крововилив, рани обличчя, забита-рвана рана нижньої губи, забита-рвана рана підборіддя, закритий осколковий перелом правої плечової кістки в н/3, закритий ротаційний підвивих С1 вправо.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення №9.202, 06.01.2020 ОСОБА_1 в плановому порядку виконана операція №1: Невроліз променевого нерва на рівні С-Н/З правої плечової кістки. Операція №2. Видалення металоконструкції з С-Н/З правої плечової кістки.

Повний діагноз: перелом, що не вірно зрісся с-н3 правої плечової кістки; перелом, що зрісся правого ліктьового відростку. Стан після МОС (26.04.20160. нейропатія правого променевого нерва в с-н/3 плеча.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення №9.1517 від 30.01.2018, ОСОБА_1 встановлено діагноз: зрощений перелом правої плечової кістки, зрощений перелом правого ліктьового відростка, стан після оперативного лікування (24.04.2016 - остеосинтез перелому плечової кістки блокованою пластиною, остеосинтез ліктьового відростка зправа за Вербером в ХМКЛ ШНМД ім.Мещанінова), запалення м`яких тканин в області правого ліктьового відростка.

Надійшов у плановому порядку для видалення металоконструкції і реабілітаційно-відновного лікування 8.20 г. 26.01.2018.

Сторонами не заперечується, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована у ТДВ «Міжнародна страхова компанія», відповідно до поліса АІ/8863848.

04.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «МСК» із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 20423,82 гривень, у зв`язку з тим, що 06.01.2020 йому була проведена операція по видаленню частини металоконструкції з правої плічової кістки.

Листом від 27.02.2020 Вих.№662 ТДВ «МСК» відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки підставою для звернення є ДТП, яка мала місце 24.04.2016, тому строк звернення із заявою пропущено.

31.08.2020 адвокат Мариничев Ю.П. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» із адвокатським запитом з проханням надати інформацію про те, з яких міркувань планова операція по видаленню металоконструкції з правого ліктьового відростку була проведена 26.10.2018, а планова операція по видаленню металоконструкції з С-Н/3 з правої плечової кістки - 06.01.2020, хоча операції по встановленню вказаних металоконструкцій були зроблені в один і той же час - 24.04.2016?; в який строк з посиланням на нормативну медичну документацію повинна бути проведена операція по видаленню металоконструкції з правого ліктьового відростку?; в який строк з посиланням на нормативну медичну документацію повинна бути проведена операція по видаленню металоконструкції з С-Н/3 з правої плечової кістки?

На вказаний запит 04.09.2020 №30/3458 було надано відповідь за підписом заступника генерального директора КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня», де зазначено про те, що одномоментне видалення металоконструкцій із правого ліктьового відростку та нижньої третини правої плечової кістки було неможливе у зв`язку з наявністю запалення м`яких тканин в ділянці ліктьового відростку. З метою уникнення можливого розвитку інфекційних ускладнень, видалення металевої пластини з нижньої третини правої плечової кістки було відтерміновано та проведено після загоєння рани в зоні ліктьового відростку. Точних нормативних термінів по видаленню металоконструкції із ліктьового відростку та плечової кістки не існує. Металоконструкції видаляються після повної консоладіції перелому, підтвердженої рентгенологічно. При відсутності скарг від пацієнта металоконструкцію можна взагалі не видаляти.

Наданими суду копіями чеків та квитанцій підтверджуються понесені ОСОБА_1 витрати на лікування в розмірі 20423,82 гривень.

Також наданими суду копіями чеків та квитанцій підтверджуються й понесені ОСОБА_1 витрати на лікування в розмірі 4572,70 гривень за період з 10.02.2020 по 14.11.2020.

Так, предметом розгляду даного спору є відшкодування шкоди заподіяне ушкодженням здоров`я внаслідок ДТП, в порядку страхового відшкодування. Ці правовідносини врегульовано нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 30 грудня 2016 року встановлено факт того, що потерпілий ОСОБА_1 надав розписку про відшкодування йому ОСОБА_2 завданої шкоди .( ухвала набрала законної сили 10 січня 2017 року)

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, статтею 3 цього Закону передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

За статтею 6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Встановлено, що на момент ДТП, яке сталося 24 квітня 2016 року цивільна відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована у ТДВ «Міжнародна страхова компанія», відповідно до поліса АІ/8863848.

Внаслідок ДТП ОСОБА_1 були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження.

На момент звернення позивача до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, провадження по справі за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрито, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілим.

Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого травматологічного відділення №9.1517 ОСОБА_1 о 08 :20 26 січня 2018 року поступив до лікарні на планове видалення металоконструкції та реабілітаційно-відновлювальне лікування.

Проте із заявою про виплату страхового відшкодування , щодо відшкодування витрат пов`язаних із лікуванням ОСОБА_1 звернувся 04 лютого 2020 року.

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У Законі № 1961-IV детально регламентовано дії водія транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: - навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; - неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) в порядку, який визначено ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що у свою чергу законодавець обмежує у випадку що переглядається трирічним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

Як вірно встановлено районним судом та вбачається з заяви ОСОБА_1 від 04.02.2020 , ДТП трапилась 24.04.2016, того ж дня позивачу проведено операцію та встановлено металоконструкції у праву плечову кість та правий ліктьовий відросток. З моменту проведення операції 24.04.2016 до моменту звернення до відповідача 04.02.2020 минуло повних 3 роки 9 місяців.

У період 2018 року , після здійснення оперативного втручання ОСОБА_1 не скористався своїм правом на звернення до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, хоча на той час строк визначений законодавством на отримання такого відшкодування ще не сплив.

Натомість , ОСОБА_1 , звернувся із відповідною заявою у 2020 році, пропустивши 9 місяців визначеного законодавством строку на подання заяви про відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Аргументуючи свій позов та апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує , що трирічний строк на подання відповідної заяви підлягає збільшенню на кількість днів , що були пропущені заявником, оскільки саме станом на 2020 рік позивач мав документи що були необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування , проте наведене не підтверджується в повній мірі матеріалами справи.

Досліджуючи вказані аргументи апеляційний суд, вважає вірним твердження суду першої інстанції , що з огляду на обставини страви та приписи ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у ТДВ «Міжнародна страхова компанія» наявні підстави для відмови ОСОБА_1 у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про право відповідача на відмову ОСОБА_1 у отриманні страхового відшкодування, оскільки пропуск встановленого ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» трирічного строку , тягне за собою відмову у виплаті страхового відшкодування.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Мариничева Юрія Павловича залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов