справа № 752/3496/22
головуючий у суді І інстанції Чередніченко Н.П.
провадження № 22-ц/824/3592/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Чехонадського Андрія Олексійовича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у якому просив суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 40747, вчинений 18 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 40747, вчинений 18 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., яким запропоновано звернути стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» борг у сумі 51 556 грн 39 коп.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір на загальну суму 1 488 грн 60 коп. У стягненні витрат на правову допомогу відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу мотивоване тим, що позивачем не надано суду достатні докази, які б підтверджували факт отримання позивачем правової допомоги від адвоката, їх обсяг та вартість.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Чехонадський А.О. подав апеляційну скаргу, у якій просить: змінити рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року та збільшити розмір судових витрат, які підлягають до стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 з 1 488 грн 60 коп. до 19 488 грн 60 коп.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення не здійснив розподіл судового збору у розмірі 496 грн 20 коп., сплаченого позивачем за подання апеляційної скарги на ухвалу Голосїївського районного суду міста Києва від 18 квітня 2022 року за результатом розгляду якої указана ухвала була скасована, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підтвердженням вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу є такі документи, які містяться в матеріалах справи:

- договір про надання правової допомоги від 04 лютого 2022 року;

- додаток до договору № 1 про надання правової допомоги від 04 лютого 2022 року;

- підпис PKCS #7 (.р7з) (кваліфікований електронний підпис)

- документ про перевірку накладення електронного підпису на додаток до договору № 1 про надання правової допомоги від 04 лютого 2022 року;

- платіжне доручення від 04 лютого 2022 року про сплату витрат на правову допомогу;

Відповідно до вказаних документів розмір гонорару за надання правової допомоги визначається у вигляді фіксованої суми у розмірі 18 000 грн, яка сплачується замовником виконавцеві у такому порядку:

- до 07 лютого 2022 року - 10 000 грн;

- до 01 березня 2022 року - 8 000 грн.

Представником позивача у період з лютого по квітень 2022 року виконаний такий обсяг робіт (послуг):

- складання та подання до місцевого суду позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню;

- складання та подання до місцевого суду заяви про забезпечення позову;

- складання та подання до апеляційного суду апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду про передачу справи на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва.

Також апелянт посилається на те, що, отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, відповідач не скористався правом на подання клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року не оскаржується у частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, тому предметом апеляційного перегляду є оскаржуване рішення лише у частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія апеляційного суду дійшла висновку про таке.

Згідно з частиною 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частин 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги від 04 лютого 2022 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Чехонадським А.О. (далі - договір) (а.с. 41-43), та квитанцію (а.с. 37).

Відповідно до пункту 1.1 договору у порядку та на умовах, визначених цим договором виконавець приймає доручення замовника на надання правової допомоги та за завданням замовника зобов`язується надати останньому комплекс юридичних послуг, вказаний у пункті 2.1 цього договору, а замовник зобов`язується прийняти ці послуги.

Пунктом 4.1 договору визначено, що правова допомога за цим договором виконавцем надається замовникові за цінами (розмірами гонорарів), передбаченими додатком № 1 до цього договору.

Ціни (розміри гонорарів) можуть бути змінені за згодою сторін (пункт 4.2 договору).

В апеляційній скарзі представник позивача посилається на те, що розмір гонорару за надання правової допомоги визначається у вигляді фіксованої суми у розмірі 18 000 грн.

Однак умовами договору не визначено розмір гонорару, а зазначено лише, що правова допомога за цим договором виконавцем надається замовникові за цінами (розмірами гонорарів), передбаченими додатком № 1 до цього договору (пункт 4.1), а ціни (розміри гонорарів) можуть бути змінені за згодою сторін (пункт 4.2 договору).

Додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 04 лютого 2022 року у матеріалах справи відсутній: не наданий позивачем до позовної заяви (що також вбачається із переліку додатків до неї (а.с. 24), а також не долучений під час розгляду справи по суті.

Відповідно до платіжного доручення від 04 лютого 2022 року № Р24АР24АС5468 ОСОБА_1 здійснив переказ грошових коштів у сумі 10 050 грн 25 коп. на рахунок ОСОБА_2 , однак у призначенні платежу зазначено: переказ власних коштів для поповнення картки НОМЕР_1 (а.с. 37).

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсутність додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 04 лютого 2022 року не дозволяє суду надати оцінку розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу щодо їх дійсності, необхідності й розумності.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що наявні у матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Висновки суду першої інстанції в цій частині відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

У частині задоволених вимог рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини рішення.

Також апеляційний суд не надає оцінки доводам апеляційної скарги про розподіл судового збору у розмірі 496 грн 20 коп., сплаченого позивачем за подання апеляційної скарги на ухвалу Голосїївського районного суду міста Києва від 18 квітня 2022 року, оскільки у прохальній частині апеляційної скарги на рішення суду відсутні вимоги відносно указаних витрат на сплату судового збору.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Чехонадського А.О.

Керуючись статтями 367, 369, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чехонадського Андрія Олексійовича залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська