справа № 156/647/23
Провадження № 2/156/141/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
16 жовтня 2023 року Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Бєлоусова А.Є.,
з секретарями судових засідань Кицею Л.Ф., Степанець Т.В.,
за участі: прокурора Грабовського О.О.,
представниці позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в смт. Іваничі Волинської області цивільну справу (в порядку загального позовного провадження) за позовом прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_2 про конфіскацію у власність держави земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
1.Стислий виклад позиції сторони позивача
1.1.Заступник керівника Володимирської окружної прокуратури Волинської області Андрейцев М.М. у червні 2023 року звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_2 про конфіскацію у власність держави земельної ділянки. Згадана позовна заява надійшла до суду 19.06.2023 (вх. № 1818/2023).
1.3. ОСОБА_2 з 20.05.2013 зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на теперішній час є власницею об`єкта нерухомого майна.
1.4.Згідно з чинним законодавством України ОСОБА_2 як іноземна громадянка упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення мала би здійснити відчуження вказаної ділянки, але не вчинила таких дій. Головне управління Держгеокадастру у Волинській області є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, однак цей уповноважений орган держави дотепер не вжив заходів, спрямованих на припинення права власності іноземної громадянки на вказану земельну ділянку й повернення цього об`єкта нерухомого майна у власність держави. Тому прокурор просить конфіскувати земельну ділянку, належну іноземній громадянці ОСОБА_2 , у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області.
2.Стислий виклад позиції сторони відповідача
2.2. Відповідачка неодноразово була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, однак для участі в судових засіданнях не прибула, про наявність поважних причин для цього суд не повідомляла, заяви (клопотання) щодо необхідності відкладення розгляду справи від неї до суду не надходили; відповідачка не надала до суду відзиву на позовну заяву.
3. Заяви (клопотання) учасників справи; інші процесуальні дії в справі
3.1. Ухвалою судді від 19.07.2023 у справі № 156/647/23 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження в справі, визначено необхідність розгляду справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15.08.2023 на 13 год 00 хв.
3.2. Представник позивача ОСОБА_4 25.07.2023 подав до суду клопотання щодо забезпечення участі представника в судових засіданнях в режимі відеоконференції (з використанням власних технічних засобів). Ухвалою судді від 27.07.2023 зазначене клопотання представника позивача задоволено.
3.3. Ухвалою суду від 15.08.2023 відкладено підготовче засідання (на 29.08.2023 на 11 год 00 хв), забезпечено інформування відповідачки ОСОБА_2 про дату, час та місце здійснення засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України».
3.4. Ухвалою суду від 29.08.2023 закрито підготовче провадження в цивільній справі № 156/647/23, призначено справу до судового розгляду по суті на 21.09.2023 на 13 год 00 хв, забезпечено інформування відповідачки ОСОБА_2 про дату, час та місце здійснення засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України».
3.5. Ухвалою суду від 21.09.2023 відкладено засідання щодо судового розгляду справи по суті на 16.10.2023 на 11 год 00 хв, забезпечено інформування відповідачки ОСОБА_2 про дату, час та місце здійснення засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України».
3.6. Під час судового розгляду справи прокурор Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури Волинської області Грабовський О.О., котрий діє за дорученням керівника органу прокуратури, підтримав заявлені позовні вимоги, на обґрунтування своєї позиції навів аргументи, аналогічні, викладеним у позовній заяві.
3.7. Представниця позивача Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Ковальчук О.В. (діє на підставі довіреності від 02.01.2023 № 0-3-0.6-1/62-23) під час судового розгляду справи вбачала наявність передбачених законом підстав для представництва інтересів держави прокурором, вважала заявлені прокурором вимоги до ОСОБА_2 обґрунтованими, просила позов задовольнити та конфіскувати земельну ділянку сільськогосподарського призначення, право власності на яку належить іноземній громадянці, на користь держави.
3.8. В судовому засіданні 16.10.2023 суд (за загальною згодою присутніх учасників процесу) згідно з ч.1 ст. 223, ст. 280-281 ЦПК України ухвалив рішення щодо здійснення заочного розгляду справи, без участі відповідачки ОСОБА_2 в порядку, визначеному гл. 11 розд. ІІІ Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України.
4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами у справі
4.1. Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
4.2. У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи (ч.3 ст. 56 ЦПК України).
4.3. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
4.4. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України).
4.5. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 82 ЦПК України).
4.6. Суд, вислухавши думку прокурора Грабовського О.О., представниці Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Ковальчук О.В., дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини.
4.8. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.03.2023 № 325530926,
4.10. Заступник керівника Володимирської окружної прокуратури Волинської області Андрейцев М.М. звертався із запитом від 24.04.2023 № 50/1-989вих23 до Володимир-Волинського відділу ДМС України щодо дати набуття певними особами (в тому числі ОСОБА_2 ) іноземного громадянства та втрати у зв`язку з цим громадянства України (а. с. 28-29). За повідомленням заст. начальника Володимир-Волинського відділу ДМС України від 10.05.2023 № 0712-150/0712-1-23 запитувана інформація на громадянку ОСОБА_2 у картотеках та базі даних ДМС відсутня, відділ не володіє інформацією щодо набуття іноземного громадянства особами, вказаними в запиті (а. с. 30).
4.11.Згідно зі службовим листом Управління СБУ у Волинській області від 28.02.2023 № 54/9/241, адресованим заступнику керівника Волинської обласної прокуратури О. Бабенкову для вжиття заходів прокурорського реагування, відповідачка ОСОБА_2 значиться в переліку громадян російської федерації, котрі мають посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України і є власниками земельних ділянок, розташованих на території Волинської області (а. с. 31). Згідно зі службовим листом Управління ДМС України у Волинській області від 22.02.2023 № 0701.3.1.-856/0701.1.2.-23 відповідачка ОСОБА_2 є громадянкою російської федерації, їй видана 05.12.2014 посвідка на постійне проживання в Україні за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 32-33).
4.12.Зі змісту листів заступника керівника Володимирської окружної прокуратури Волинської області Андрейцева М.М. від 10.04.2023 № 50/1-861вих23, від 28.04.2023 № 50/1-1044вих23, від 29.05.2023 № 50/1-1335вих23, адресованих Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області, відповідей адресата на ці листи від 20.04.2023 № 10-3-0.414-1431/2-23, від 03.05.2023 № 2984-23 вбачається, що прокурором повідомлено позивача про виявлені порушення земельного законодавства, запропоновано вжити заходів щодо усунення таких порушень, в тому числі шляхом звернення до суду з позовами, позивачем таких заходів вжито не було, позивач не заперечував проти представництва прокурором інтересів держави в суді при вирішенні питання щодо конфіскації земельних ділянок у іноземних громадян, котрі набули права власності на об`єкти нерухомого майна і своєчасно не здійснили їх відчуження (а. с. 24-27, 34-35).
5. Оцінка суду
5.1. Вирішуючи заявлені прокурором позовні вимоги по суті, суд виходить з такого.
5.2. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу (ЦК) України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
5.3. Ст. 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності визнано непорушним.
5.4. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
5.5. Нормами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
5.6. Відповідно до ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.
5.7. Як зазначено в ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
5.8. Ст.13,14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
5.9. Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу (ЗК) України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
5.10. Згідно з ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності й права користування земельними ділянками. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст. 116 ЗК України).
5.11. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст.80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту ч.2 ст. 81 та інших норм ЗК України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
5.12. Відповідно до ч.2 ст. 81 ЗК України іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.
5.13. Згідно із ч. 3 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати право власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.
5.14. Відповідно до ч.5 ст. 22 ЗК України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.
5.15. Нормами ч.4 ст. 81 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
5.16. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.
5.17. Положення п.10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначають конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.
5.18. Згідно із ст. 356 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом.
5.19. Відповідно до ч. 5 ст. 41 Конституції України конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
5.20. Отже, враховуючи, що ОСОБА_2 є громадянкою російської федерації, в травні 2013 року набула права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (в порядку спадкування за заповітом), як іноземна громадянка впродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (з 20.05.2013 і по теперішній час) не здійснила відчуження згаданої земельної ділянки на користь іншої особи, наявні підстави для конфіскації цієї ділянки у власність держави та припинення права власності ОСОБА_2 на згадані об`єкти нерухомого майна. Відтак, позов прокурора підлягає задоволенню.
6. Розподіл судових витрат між сторонами
6.1. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
6.2. Прокурором (через відповідний орган прокуратури) за заявлені вимоги майнового характеру сплачений судовий збір (за ставкою, чинною на момент подання позовної заяви) в розмірі 2684,00 грн. (платіжна інструкція від 01.06.2023 № 972, ГУ ДКСУ у Волинській області; а.с.1), про наявність інших судових витрат прокурор та представниця позивача не повідомляли.
6.3. Відповідачка не повідомляла про наявність судових витрат, понесених нею в цій справі.
6.4. Загальні правила розподілу судових витрат між сторонами визначені положеннями ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
6.5. Оскільки заочним рішенням суду від 16.10.2023 у справі № 156/647/23 заявлені прокурором позовні вимоги майнового характеру були задоволені, то з суд стягує з відповідачки на користь відповідного органу прокуратури понесені витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн..
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 316,318,319,321,325,328,346,354 Цивільного кодексу України, ст. 2-5,22,23,78,79,80,81,84,130,140,145 Земельного кодексу України, ст. 3,4,5,10,12,13,19,133,141,258,259,264,265,280, 281, 284, 285 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_2 про конфіскацію у власність держави земельної ділянки задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст цього рішення суду виготовлений 24.10.2023.

Учасники справи:

1)прокурор, котрий звертався з позовом в інтересах держави заступник керівника Володимирської окружної прокуратури Волинської області Андрейцев Микола Миколайович (службова адреса: вул. Драгоманова, буд. 31, м. Володимир, Володимирський район, Волинська область, Україна, поштовий індекс 44702);

2)позивач держава в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (юридична адреса: вул. Винниченка, буд. 67, м. Луцьк, Волинська область, Україна, поштовий індекс 43000; ідентифікаційний код юридичної особи за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 39767861);

3)відповідачка ОСОБА_2 (громадянка російської федерації, податковий номер НОМЕР_1 ; національний паспорт іноземця НОМЕР_2 , виданий 09.03.2006 відділом внутрішніх справ Центрального району м. Калінінграда; зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

Головуючий у справі суддя А.Є. Бєлоусов