Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1134/23
Провадження по справі № 2-о/514/52/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кравченко П.А.

за участю секретаря судового засідання Мельниченко Н.М.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тарутинський сектор ГУ ДМС в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона народилась в с. Волонтирівка, Суворовського району Молдавської РСР ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживала по 1972 рік. В 1972 року ОСОБА_1 разом з батьками переїхала на постійне проживання в смт Березине Тарутинського району Одеської області та з того часу проживає на території України. З 01.09.1972 року по 26.06.1980 рік навчалася в Березинській середній школі смт Березине Тарутинського району Одеської області, де отримала атестат про середню освіту. По досягненню 16 років отримала паспорт громадянина колишнього СССР, який згорів під час пожежі. Після отримання середньої освіти вона навчалася в Одеському ПТУ № 14 на контролера ОТК та деякий час працювала в м. Одеса. В 1984 році повернулася до смт Березине Тарутинського району Одеської області, де з 25.05.1984 року по 12.09.1986 р. працювала кухпрацівницею в Березинському радгоспробкоопі; з 26.03.1987 року по 10.09.1987 року працювала кухпрацівницею в Березинському радгоспробкоопі; з 01.03.1989 року по 29.01.1990 року працювала робочою на Березинському комбінаті хлібопродуктів; з 01.06.1990 року по 29.09.1990 року працювала прибиральницею в Березинській середній школі Тарутинського району Одеської області; з 08.04.1991 року по 01.04.1992 року працювала двірником доглядачем в житлово-експлуатаційному об`єднанні ЖЕУ №1 а м. Білгород-Дністровський Одеської області; з 01.04.1992 року по 05.05.1992 року працювала двірником ділянки № НОМЕР_1 по переводу з ЖЕУ №1 в м. Білгород-Дністровський Одеської області; з 09.03.1993 року по 18.09.1986 року працювала робочою в фермерському господарстві «Ластівка» в смт Березине Тарутинського району Одеської області. Після звільнення з останнього місця роботи вона більше офіційно ніде не працювала офіційно, а працювала по найму у приватних осіб. 15 листопада 1990 року вона повторно отримала паспорт громадянина на СРСР серії НОМЕР_2 , виданий відділом внутрішніх справ Тарутинського райвиконкому, в якому наявна відмітка про реєстрацію місця проживання, а саме з 23 листопада 1990 року по 29 березня 1991 року за адресою: АДРЕСА_1 . В квітні 1991 року вона переїхала в м. Білгород-Дністровський Одеської області, де була зареєстрована з 15.05.1991 року за адресою: АДРЕСА_2 . В середині 1992 року переїхала до постійного місця проживання в смт Березине Тарутинського району Одеської області, де проживає до теперішнього часу без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 . Заявник звернулась до Тарутинського сектору Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області ДМС України із заявою про внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру щодо оформлення паспорта громадянина України у формі ІD-картки. ОСОБА_1 було надано відповідь, згідно якої їй було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 р. або з 13.11.1991 р. Що й стало підставою для звернення заявника із заявою до суду.

В судове засідання заявник та його представник не з`явились, надали заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутністю, на вимогах наполягають.

Представник заінтересованої особи ДМС України Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій просили справу розглянути без участі представника, з вимогами заявника згодні в повному обсязі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Факт постійного проживання на території України підтверджується: письмовими показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в колишній Молдавської ССР, з 1972 року постійно проживає на території України, а саме з вересня 1972 року по травень 1991 року в селище Березине, колишнього Тарутинського району Одеської області, з травня 1992 року по теперішній час (а.с.21-24); трудової діяльністю зазначеною у трудовій книжці (а.с.16-18); довідкою Березинського старостинського округу Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської №1 від 27.01.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкала з реєстрацією в смт Березине Тарутинського району Одеської області з 01.09.1972 року по 29 березня 1991 року, та мешкає без реєстрації з 1992 року по теперішній час в АДРЕСА_4 (а.с.14); довідкою Березинського ліцею Тарутинської селищної ради Одеської області № 5 від 27.01.2023 року, виданою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому, що вона навчалась в Березинській середній школі смт Березине Тарутинського району Одеської області з 01.09.1972 по 26.06.1980 роки, з третього по десятий клас, та отримала атестат про середню освіту за номером Л 488541, номер запису в книзі видачі обліку бланків і видачі атестатів про середню освіту 1047 (а.с.15).

З відповіді т.в.о. завідувача Тарутинського сектору ГУ ДМС в Одеській області Бардук Г. наданій на звернення ОСОБА_1 , вбачається, що заявниці рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 р. або з 13.11.1991 р. (а.с.8).

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у ч. 1 статті 8, статті 21, ч. 1 статті 24 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №363/214/17-ц перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України "Про громадянство України" є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 статті 3 цього Закону.

Згідно з п. 1, п. 2 ч. 1 статті 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Особи, зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у п. 2, - з 13 листопада 1991 року (ч. 2 статті 3 Закону України "Про громадянство України").

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України від 08 жовтня 1991 року № 1636-ХІІ "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року).

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 293 ЦПК України та ст. 3 Закону України "Про громадянство України" і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо.

Відповідно до п.п. "а" п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27 березня 2001 року № 215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 статті 3 Закону "Про громадянство України", що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (підпункт "в" пункту 8 Порядку, в редакції, чинній на час звернення заявника до суду). Отже, у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Таким чином, відповідно до положень Закону України "Про громадянство України" і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

За наведеного, слід дійти висновку, що належність до громадянства України встановлюється на підставі ст. 3 Закону України "Про громадянство України" і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час та такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення.

Подібні правові висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 522/20494/18 (провадження № 61-6498св20), від 05 квітня 2021 року у справі № 523/14707/19 (провадження № 61-16116св20).

Таким чином, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України.

За наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви у повному обсязі, шляхом встановлення юридичного факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року, оскільки даний факт є доведеним наявними в матеріалах справи доказами, тому встановлення юридичного факту постійного проживання заявниці на території України станом на 24 серпня 1991 року необхідно їй для звернення до Тарутинський сектор ГУ ДМС в Одеській області із заявою про видачу паспорта громадянина України нового зразка ( ID-картки).

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про громадянство України», статтями 264, 265, 293, 315, ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тарутинський сектор ГУ ДМС в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.А. Кравченко