РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року

м.Харків

Справа № 642/3498/23

Провадження № 2/642/947/23

Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Петрової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Усиченко К.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

28 червня 2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернулась представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Боса О.О. з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, в якій позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кучинівка Щорського району Чернігівської області, біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харкова.

Рух справи

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.07.2023 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с.18).

28.07.2023 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він визнає позовні вимоги в повному обсязі та підтверджує той факт, що ОСОБА_1 є його рідним сином, вони мешкають разом, опікується ним, мають дружні стосунки (а.с.23-24).

16.08.2023 позивач надав суду уточнену позовну заяву, в якій просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кучинівка Щорського району Чернігівської області, біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харкова та зобов`язати Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Харкові, складеного 11.07.1997 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 11.07.1997 зроблено відповідний актовий запис № 261, серія НОМЕР_1 , зазначивши в графі відомості про батька « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Кучинівка Щорського району Чернігівської області, громадянин України» (а.с.30-44).

12.10.2023 представником позивача до суду надано Висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження № 39534 від 19.09.2023, відповідно висновку якого ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 99,9 % (а.с.51- 60)

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 261 та видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 11.07.1997 року (а.с.7, 35,37).

На час його народження, мати позивача - ОСОБА_3 не перебувала у зареєстрованому шлюбі з його батьком - ОСОБА_2 , тому в свідоцтві про народження, а також у книзі реєстрації народжень запис про батька зроблено за прізвищем матері, а ім?я та по батькові - за вказівкою матері, тобто державна реєстрація народження проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 7.

25 грудня 2007 року батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 769 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 .

Від дня народження позивача і до смерті його матері, батьки проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Відповідач завжди визнавав позивача своїм сином, разом з матір?ю виховували його, забезпечували необхідними речами, одягом, разом утримували його до повноліття, несли спільні матеріальні витрати для його навчання, розвитку. Весь час відповідач проявляв до позивача належну батьківську турботу, він завжди називав його батьком, між ними є щирі і теплі взаємини.

Після смерті матері ОСОБА_3 , позивач вирішив звернутися до суду з позовом про встановлення батьківства з метою реалізації в майбутньому права сина на спадкування.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Боса О.О. в підготовче судове засідання не з`явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, підтримали позовні вимоги в повному обсязі (а.с.65).

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити (а.с.66).

Представник третьої особи - Другого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в підготовче судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку належним чином та своєчасно, причини неявки не повідомив, своїм правом на подання заперечень або пояснень щодо позову не скористався.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 11.07.1997 року, актовий запис № 261, та Повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, батьками ОСОБА_1 зазначені мати ОСОБА_3 та батько (зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України) - ОСОБА_4 (а.с.4, 6-7, 34-35, 37).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , видане Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 214, вбачається, що відповідачі перебувають з 05.06.2018 року у зареєстрованому шлюбі.

25 грудня 2007 року батьки позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 769 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.8, 40).

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 07.04.2023 відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 зареєстровані та мешкають за одною адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3, 36).

Відповідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 , мати позивача - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8, 44).

Висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження № 39534 від 19.09.2023 встановлено, що ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 99,9 % (а.с.51- 60).

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Пунктом 3 частини 2 статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини за рішенням суду.

Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Згідно зі п. п. 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Згідно зі ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 Сімейного кодексу України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2021 року в справі № 645/1098/18 (провадження № 61-759св21) зазначено, що «при вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як вбачається з положень частини 1статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що згідно ДНК-тестом, який є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_1 ..

Враховуючи зазначене, те, що достатність указаного ДНК-тесту не спростована стороною відповідача в належний процесуальний спосіб, а також з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як висловився Європейський суд з прав людини в рішенні «М.Т. проти України» (заява №950/17) від 19.03.2019 року, біологічного батька не можна повністю виключати з життя дитини, якщо не існують відповідні підстави це зробити, які стосуються найкращих інтересів дитини.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Вимогами частини першої ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем ОСОБА_1 при подання позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. згідно квитанції про сплату № 12015 від 27.06.2023 (Отримувач ГУК Харків обл/мХар Холодног/22030101, код ЄДРПОУ - 37874947, МФО 899998).

Так як позов визнано відповідачем ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті, то суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду.

Керуючись ст. ст. 121, 125, 128, 129 СК України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кучинівка Щорського району Чернігівської області, біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харкова.

Зобов`язати Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Харкові, складеного 11.07.1997 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 11.07.1997 зроблено відповідний актовий запис № 261, серія НОМЕР_1 , зазначивши в графі відомості про батька « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Кучинівка Щорського району Чернігівської області, громадянин України».

Повернути позивачу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 50 (п`ятдесят) відсотків від сплаченого судового збору, а саме суму у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.) грн. відповідно до квитанції про сплату № 12015 від 27.06.2023 (Отримувач ГУК Харків обл/мХар Холодног/22030101, код ЄДРПОУ - 37874947, МФО 899998).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса: м.Харків, вул.Маліновського, 10/14, .

Повний текст рішення складено 23.10.2023

Суддя Наталя Петрова