Суддя Черняк В. Г.
Справа № 644/5217/23
Провадження № 2/644/1884/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

24 жовтня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Черняка В.Г.,

за участю:

секретаря судових засідань Анохіної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 235 133,55 грн., з яких: компенсація за заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.; компенсація за заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 196 633,55 грн.; витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 3 500 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 26.11.2022 року о 11:15 год в м. Харкові на перехресті вул.Біблика та вул.Потоцького сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Mitsubishi Pajero Pinin, держ. номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Mazda 6, держ. номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.02.2023 р. по справі про адміністративне правопорушення № 644/2043/22; 644/2045/22 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності ст.ст. 124, 130 КУпАП. Згідно висновку експерта №37В від 20 червня 2023 року сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки Mazda 6, держ. номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 26.11.2022 року, дорівнює ринкової вартості на моменту ДТП та складає 356 633,55 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mitsubishi Pajero Pinin, держ. номер НОМЕР_1 на момент ДТП застрахована не була, тому позивач звернувся до МТСБУ із заявою про страхове відшкодування, за результатами розгляду якої йому було виплачено 160 000 грн., що є максимальним відшкодуванням згідно чинного законодавства. Таким чином, для повного відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу, підлягає відшкодуванню відповідачем ОСОБА_2 196 633,55 грн. (356 633,55-160 000). Крім того, позивачем були здійснені витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 3500 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та його представник адвокат Горлач А.С. в судове засідання не з`явилися, позивач надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, до суду викликався належним чином шляхом направлення судових повісток та SMS-повідомлення, відзиву на позов не надавав.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 26.11.2022 року о 11:15 год в м. Харкові на перехресті вул.Біблика та вул.Потоцького сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Mitsubishi Pajero Pinin, держ. номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Mazda 6, держ. номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.02.2023 р. по справі про адміністративне правопорушення № 644/2043/22; 644/2045/22 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності ст.ст. 124, 130 КУпАП. Постанова набрала законної сили 21 лютого 2023 року.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mitsubishi Pajero Pinin, держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 на момент ДТП застрахована не була.

З метою отримання страхового відшкодування ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ, яким було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 160 000 грн.

З метою встановлення матеріального збитку, завданого транспортному засобу Mazda 6, держ. номер НОМЕР_2 між позивачем та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір про проведення експертної оцінки від 06.06.2023 року.

Відповідно до висновку експерта №37В від 20 червня 2023 року сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки Mazda 6, держ. номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 26.11.2022 року, дорівнює ринкової вартості на моменту ДТП та складає 356 633,55 грн.

Таким чином, для повного відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу, підлягає відшкодуванню відповідачем ОСОБА_2 196 633,55 грн. (356 633,55-160 000).

Позивачем були здійснені витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 3500 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №0.0.1 від 06.06.2023 року.

Крім того, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_2 автомобіль позивача, який він використовував в роботі, для поїздок за місто і до медичних закладів, фактично знищено. Після вчинення ДТП відповідач погрожував позивачу розправою, направляв в його бік автоматичну зброю, висловлювався нецензурною лайкою, що призвело до погіршення стану здоров`я позивача, безсоння та необхідності приймати ліки. Відсутність автомобіля змінила звичний спосіб життя ОСОБА_1 . Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 20 000 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

До джерел підвищеної небезпеки відноситься, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, (ч. 1 ст. 1187 ЦК України).

Згідно з Висновком Великої Палати Верховного Суду, наданим в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми (п. 85).

З матеріалів справи встановлено, що страховиком була відшкодована ОСОБА_1 сума страхового відшкодування у розмірі 160 000 грн.

Відповідно до ст. 29 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За правилами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Системний аналіз указаних положень законодавства, дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то такому разі майнова шкода у повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку.

Такого ж правового висновку дійшли Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 487/577/15-ц від 29 листопада 2019 року, № 761/41395/1 б-ц від 25 листопада 2019 року, № 490/898/16-ц від 01 серпня 2019 року, № 761/30666/16-ц від 12 квітня 2018 року.

З огляду на вказане, виходячи із встановлених обставин справи та підстав пред`явлених та підтриманих позивачем вимог, беручи до уваги, що неправомірні дії відповідача призвели до завдання позивачу матеріальних збитків, суд з урахуванням заявлених позовних вимог дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми матеріальних збитків в розмірі 196 633,55 грн.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав . Моральна шкода полягає, в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з положеннями статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31березня 1995року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так, відповідно до п.3 Постанови, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови, доведенню підлягають: наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявність вини останнього в заподіянні шкоди.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Внаслідок ДТП, яка трапилася 26.11.2022 р., позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного особистого та суспільного життя.

Внаслідок цієї ДТП позивач переніс нервово-емоційні переживання, оскільки його автомобіль, який зазнав значних механічних пошкоджень, був джерелом заробітку для матеріального забезпечення родини. ОСОБА_1 вважає, що його страждання викликали певні зміни в житті: збентеження, страх, хвилювання, емоційну нестабільність, стан здоров`я погіршився.

Суд вважає, співмірним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000 грн. моральної шкоди.

Крім того, згідно платіжної інструкції №0.0.1 від 06.06.2023 року ОСОБА_4 було сплачено на рахунок ФОП ОСОБА_3 суму понесених витрат за послугу із визначення вартості матеріальних збитків, завданого транспортному засобу Mazda 6, держ. номер НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення матеріальної шкоди з відповідача у розмірі 196 633,55 грн. суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з проведенням експертної оцінки а/м Mazda 6, держ. номер НОМЕР_2 у розмірі 3 500 грн.

Крім того, згідно договору про надання правової допомоги від 02 березня 2023 року ОСОБА_1 зобов`язався сплатити адвокату Горлач А.С. суму понесених витрат за професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення матеріальної шкоди з відповідача у розмірі 196 633,55 грн. суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з професійною правничою допомогою у розмірі 15 000 грн.

Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 76, 81, 82, 141, 206, 264, 265, 279, 280 ЦПК України, ст.ст.23, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 196 633 (сто дев`яносто шість шістсот тридцять три) грн. 55 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 351 (дві тисячі триста п`ятдесят один) грн. 40 коп., витрати на проведення експертизи у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (десять тисяч) грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення до Харківського апеляційного суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий - суддя: В. Г. Черняк

/