Номер провадження: 22-ц/813/6116/23
Справа № 523/324/17
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05.10.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/324/17

Номер провадження: 22-ц/813/6116/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

- за участі секретаря судового засідання Трофименка О.О.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору 1) ОСОБА_3 , 2) Суворовська державна нотаріальна контора у м. Одесі,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про призначення комплексної психолого-психіатричної експертизи під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , Суворовська державна нотаріальна контора у м. Одесі, про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Кисельова В.К. о 15 годині 28 хвилині 23 березня 2023 року, повний текст рішення складений 03 квітня 2023 року

встановив:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить визнати недійсним заповіт, який склала Пороло Тамара Миколаївна, посвідчений 27 жовтня 2006 року державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі - 551,20 грн..

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що він є онуком ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, що знаходяться у АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 позивач звернувся до Четвертої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і дізнався, що до смерті ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла частину житлового будинку з надвірними господарськими будівлями на користь ОСОБА_2 .

Заповіт на ім`я ОСОБА_2 був посвідчений 27 жовтня 2006 року Четвертою одеською державною нотаріальною конторою.

Позивач вважає, що даний заповіт є недійсним, оскільки останні десять років ОСОБА_4 страждала від різних захворювань, які завдавали їй фізичного болю і страждань. При цьому, оскільки ОСОБА_4 відчувала біль, вона стала зловживати спиртними напоями та в стані алкогольного сп`яніння не усвідомлювала значення свої дій та (або) не могла керувати ними. Під час нормального стану здоров`я вона завжди казала про те, що заповідає своє майно чотирьом онукам після її смерті.

Останні роки, коли ОСОБА_4 після інсульту не могла самостійно доглядати за собою і рухалася з труднощами, позивач та його родичі постійно доглядали за нею та допомагали їй. В останні роки у ОСОБА_4 розвився віковий склероз і почастішали випадки невірного сприйняття подій, що відбуваються, у зв`язку з чим вона перебувала на обстеженні у невропатолога та психіатра.

Позивач вважає, що заповіт взагалі може не був підписаний ОСОБА_4 або був складений під впливом, а тому просить визнати даний заповіт недійсним (Т.1, а. с. 2 - 6).

Представник ОСОБА_2 в запереченнях на позовну заяву, які за своєю суттю є відзивом на позов, просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, ґрунтуються лише на особистих уявленнях позивача. На час складання заповіту померла ОСОБА_4 розуміла значення своїх дій та керувала ними. Окрім того, під час посвідчення заповіту були присутні свідки, які можуть підтвердити, що заповіт був складений на підставі волевиявлення померлої (Т. 1, а. с. 54 - 55).

Рішенням Суворовського районного суд м. Одеси від 23 березня 2021 року залишено без задоволення вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 ..

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що форма та порядок посвідчення заповіту, який було посвідчено 27 жовтня 2006р. державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Романовою В.В., реєстровий №1-2038, відповідає положенням ЦК України, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 р. N 22/5. (далі Інструкція), у редакції станом на 18.04.2005р..

Суд також не погодився з позицією представника позивача, яка вважає, що наявність виготовленого машинописного тексту заповіту, який був наявний у нотаріуса під час посвідчення заповіту, є порушенням порядку посвідчення заповіту, оскільки це не було заборонено вищевказаною Інструкцією.

Суд звернув увагу на те, що у постанові Верховного Суду від 20 липня 2022 року по справі № 461/2565/20 вказано, що кваліфікація заповіту як нікчемного із мотивів розширеного розуміння вимог до форми і порядку його посвідчення, про які згадується у частині першій статті 1257 ЦК України, порушить принцип свободи заповіту. За відсутності дефектів волі та волевиявлення заповідача при складанні і посвідченні заповіту кваліфікація останнього як нікчемного з підстав, що прямо не передбачені ані цією статтею, ані взагалі нормами глави 85 ЦК України, по суті скасовує вільне волевиявлення заповідача без можливості виразити свою волю шляхом складання іншого заповіту у зв`язку з його смертю. Тільки у разі наявності фізичних вад у заповідача, які позбавляють його можливості прочитати заповіт, посвідчення заповіту відбувається лише при свідках. І саме в цьому разі недотримання такої вимоги щодо порядку посвідчення заповіту відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України має наслідком нікчемність заповіту.

На підставі аналізу показань свідків, суд дійшов до висновку, що відсутні дефекти волі та волевиявлення заповідача при складанні і посвідченні заповіту. Суд приймає до уваги також той факт, що з дати посвідчення заповіту 27.10.2006р. по дату смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 пройшло майже дев`ять років. За вищевказаний період ознак наявності психічного розладу у ОСОБА_4 не було встановлено, оскільки доказів протилежного позивач не надав (Т. 3, а. с. 63 - 66).

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 березня 2023 року. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт обґрунтовує вимоги апеляційної скарги тим, що рішення ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені в рішенні суду, не відповідають обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт посилається на те, що: 1) судом першої інстанції безпідставно було відмовлено у призначенні судово-психологічної експертизи; 2) судом не враховано, що посвідчення заповіту ОСОБА_4 27.10.2006 року державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Романовою В.В., реєстровий №1-2038, відбулось з порушенням ч. 5 ст. 1253 ЦК України, що є достатньою підставою для кваліфікації такого заповіту як нікчемного. Крім того, заповіт складений заповідачем мав дефект волі та волевиявлення під час його посвідчення, та мав бути кваліфікований як нікчемний, у зв`язку з порушенням вимог щодо порядку посвідчення заповіту (Т. 3, а. с. 70 - 77).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.05.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху (Т. 3, а. с. 76 - 76 зворотна сторона).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом надано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.05.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23.03.2023 року (Т. 3, а. с. 97 - 97 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.06.2023 року призначено справу до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 3, а. с. 100).

У судовому засіданні ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Адвокат Сагайдак О.В., діючий від імені ОСОБА_2 , заперечував проти задоволення клопотання.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Заяв, клопотань, зокрема про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надали.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду клопотання, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути клопотання за відсутності її інших учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи клопотання про призначення по справі комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм процесуального законодавства, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення.

За правилами, передбаченими ст. ст. 5, 11, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з подання відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлених законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтями 102, 103, 104, 107 ЦПК України передбачено, що висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта можуть бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу, (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових винятках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 367 ЦПК України).

У відповідності до п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.97 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», неприпустимо призначати експертизу у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

По даній справі апеляційним судом зазначених умов призначення експертизи не встановлено.

В матеріалах справи міститься висновок судово-психіатричних експертів №350 від 16.08.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на час складення заповіту 27.10.2006 року на будь-який психічний розлад не страждала, в тому числі, у тимчасовому хворобливому стані психічної діяльності не перебувала, тому була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (Т. 1, а. с. 198 - 214).

Колегія суддів враховує, що суд першої інстанції розглянув клопотання представника позивача (Т. 1, а. с. 197 197 зворотна сторона, 222 222 зворотна сторона) про призначення комплексної судово психолого-психіатричної експертизи та ухвалою суду від 01.03.2023 року відмовив в задоволенні вказаного клопотання (Т. 3, а. с. 47 47 зворотна сторона).

Розглядаючи клопотання позивача про призначення апеляційним судом комплексної судово психолого-психіатричної експертизи, колегія суддів приймає до уваги, що заявником не зазначено поважних причин незаявлення такого клопотання в суді першої інстанції. Заявивши клопотання про призначення комплексної судово психолого-психіатричної експертизи, позивач не ставить конкретні питання, які повинні бути поставлені апеляційним судом перед експертами.

З урахуванням вищезазначеного, предмета доказування по справі, колегія суддів не вбачає підстав для призначення по справі комплексної судово психолого-психіатричної експертизи. Колегія суддів вважає, що заявлене клопотання направлене на затягування розгляду справи, а тому у його задоволенні необхідно відмовити.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про відмову в призначенні експертизи не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 84, 367, 368, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення комплексної судово психолого-психіатричної експертизи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 30 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе