Провадження № 2/679/308/2023
Справа № 679/824/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Бражук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Нетішинського міського суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Волкова А.О., до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

10 липня 2023 року до Нетішинського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Волкова А.О., до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Волковою А.О. зазначено:

09 квітня 2022 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, на суму 12800 (дванадцять тисяч вісімсот) доларів США, на підтвердження отримання яких відповідач ОСОБА_2 надав розписку від 09 квітня 2022 року, зобов`язавшись повернути отримані кошти до 09 жовтня 2022 року,

станом на 04 липня 2023 року, не зважаючи на направлення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» претензій з вимогами про повернення боргу 25 квітня 2023 року та 27 червня 2023 року, відповідач ОСОБА_2 не повернув грошові кошти за борговою розпискою від 09 квітня 2022 року, уникаючи виконання своїх зобов`язань, що і стало підставою звернення до суду, оскільки, 09 квітня 2022 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким позивач ОСОБА_1 надав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти, а відповідач ОСОБА_2 зобов`язався повернути означену суму позики до 09 жовтня 2022 року, не виконавши свої зобов`язання з повернення позики в обумовлений термін,

у зв`язку з чим, з відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , у рахунок погашення боргу за розпискою від 09 квітня 2022 року, необхідно стягнути 12800 (дванадцять тисяч вісімсот) доларів США, а також, судові витрати в розмірі 10000 гривень, пов`язані зі сплатою судового збору та правовою допомогою.

11 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Волкова А.О., до ОСОБА_2 про стягнення боргу, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 11 липня 2023 року (а.с.28), відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, з призначенням судового засідання.

Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлені належним чином.

У строк, встановлений судом в Ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не надав.

У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні встановлено:

відповідно до змісту розписки від 09 квітня 2022 року (а.с.6) відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт (РНОКПП НОМЕР_1 ), виданий 17 січня 2020 року, орган, що видав, 6812, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 09 квітня 2022 року, отримавши від позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Славутським МВ УМВС України у Хмельницькій області 01 листопада 2000 року, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 грошові кошті в сумі 12800 (дванадцять тисяч вісімсот) доларів США, зобов`язався повернути останні в повному обсязі до 09 жовтня 2022 року,

із інформації від 09 квітня 2022 року (а.с.7) вбачається, що боргова розписка написана в присутності свідків: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які підтвердили факт передачі грошових коштів,

зі змісту претензій від 25 квітня 2023 року та від 27 червня 2023 року (а.с.10,13) вбачається, що 25 квітня 2023 року та 27 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача ОСОБА_2 з вимогою повернути грошові кошти в сумі 12800 (дванадцять тисяч вісімсот) доларів США, надані в борг 09 квітня 2022 року, про що свідчить власноруч написана останнім, в присутності свідків, розписка, з терміном повернення коштів до 09 жовтня 2022 року, запропонувавши відповідачеві ОСОБА_2 , у зв`язку з невиконанням зобов`язань станом на 25 квітня 2023 року та на 27 червня 2023 року, відповідно, протягом семи днів з моменту отримання вимоги, повернути кошти в сумі 12800 (дванадцять тисяч вісімсот) доларів США, про що на адресу відповідача ОСОБА_2 скерував відповідні претензії про повернення коштів за борговою розпискою від 09 квітня 2022 року,

відповідно до інформації АТ «Укрпошта» на поштових конвертах та документів АТ «Укрпошта» (а.с.8-9,11-12,35,37) відправлення №476 від 25 квітня 2023 року та відправлення №138 від 27 червня 2023 року, спрямовані позивачем ОСОБА_1 на адресу відповідача ОСОБА_2 за допомогою засобів зв`язку АТ «Укрпошта», повернуто на адресу відправника позивача ОСОБА_1 з відміткою «за закінченням терміну зберігання»,

відповідно до витягу з офіційного сайту НБУ (а.с.19) на момент подання позовної заяви (04 липня 2023 року), офіційний курс гривні щодо іноземних валют відповідає: 1 долар США 36,5686 гривні.

Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України).

Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України).

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).

Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 ч.1 ЦК України), яке, має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст.509 ч.3 ЦК України).

І зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, відповідно до положень якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також, із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, і підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст.11 ч.2 п.1) ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ст.510 ч.1 ЦК України).

У відповідності до приписів діючого цивільного законодавства цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства, і виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства (ст.14 ЦК України).

І порушенням зобов`язання і є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання (ст. 610 ЦК України).

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст.527 ЦК України).

Тож, зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства, що передбачено ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, і, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, при цьому, відповідно до ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з положеннями ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ч.2 ЦК України)

Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми, при цьому, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Положеннями ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, і правочини можуть бути односторонніми та дво/багатосторонніми (договори).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами (ст.207 ЦК України).

Договір позики є двостороннім правочином, а також, одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі, повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Тож, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи, як його укладення, так і умови договору, а також, засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України), тобто, за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором (ст.1049 ЦК України).

Законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня, водночас, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст.192 ЦК України).

Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, водночас, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ст.524 ЦК України).

Тож, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, і, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ст.533 ЦК України).

Однак, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, з огляду на положення ст.1046 ч.1 ЦК України, а також, ст.1049 ч.1 ЦК України, відповідно яких належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України, що узгоджується з Правовою позицією ВС, сформульованою у Постанови Великої Палати ВС від 16 січня 2019 року (справа №464/3790/16-ц).

Предметом договору позики у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Волкова А.О., до ОСОБА_2 про стягнення боргу, є іноземна валюта.

Тож, встановивши наявність з боку відповідача ОСОБА_5 не виконання належним чином і в установлений строк зобов`язання за договором позики, суд вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Волкова А.О., про стягнення боргу, обґрунтованими, вмотивованими та переконливими.

Таким чином, суд, дослідивши надані в судове засідання матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, і, відповідно, оцінивши надані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, і на які кожна сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, і, відповідно, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Волкова А.О., до ОСОБА_2 про стягнення боргу підлягає задоволенню, оскільки, у судовому засіданні встановлено, як факт укладення договорів позики між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , з фактом передачі грошової суми позичальнику відповідачу ОСОБА_2 , так і наявність невиконаного зобов`язання з боку відповідача ОСОБА_2 щодо повернення грошових коштів позикодавцю позивачу ОСОБА_1 , відповідно до обумовлених умов, зазначених у розписці від 09 квітня 2022 року, наданої на підтвердження позовних вимог, в присутності свідків, що, на переконання суду, буде відповідати засадам добросовісності, розумності та справедливості.

Крім того, суд вважає за необхідне, ухвалюючи остаточне рішення за справою, вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, з урахуванням діючого ЦПК України, та задоволенням позовних вимог, беручи до уваги положення ст.ст.133, 141-142 ЦПК України, за приписами яких судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (ст.133 ЦПК України), при цьому, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, водночас, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача (ст.141 ч.1, ст.141 ч.2 ЦПК України, і, відповідно, з огляду на конкретні обставини справи, складність провадження та надані адвокатом послуги за результатами розгляду, враховуючи принципи пропорційності, співмірності та розумності, з урахуванням виконаної роботи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача ОСОБА_1 :

судовий збір, сплачений позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом, що становить суму у розмірі 4680 (чотири тисячі шістсот вісімдесят) гривень 78 копійок, згідно квитанції № від 04 липня 2023 року (а.с.1),

витрати на професійну правничу допомогу, що становлять суму у розмірі 7000 гривень, відповідно до договору про надання правової допомоги №б/н від 16 березня 2023 року (а.с.15), з додатками до договору про надання правової допомоги від 16 березня 2023 року (а.с.17,40), заяви про зменшення розміру судових витрат від 03 серпня 2023 року (вх. №3273/23 від 07 серпня 2023 року (а.с.38) та акту наданих послуг від 01 серпня 2023 року (а.с.39),

оскільки, суд прийшов до переконання щодо задоволення позову, визначені суми підтверджуються наданими до суду документами, знайшли своє відтворення у матеріалах цивільного провадження і, на переконання суду, будуть достатніми і справедливими у даному випадку, так як є співмірними із: складністю справи та виконаними/наданими адвокатом роботами/послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання/надання відповідних робіт/послуг, обсягом виконаних/наданих адвокатом робіт/послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони, а також, публічним інтересом до справи.

На підставі викладеного, з урахуванням ст.ст. 526, 530, 536, 625, 1047, 1048, 1049, 1050, 1549 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 142, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Волкова А.О., до ОСОБА_2 про стягнення боргу, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), у рахунок погашення боргу за договором позики, на підставі розписки від 09 квітня 2022 року, суму у розмірі, еквівалентному 12800 (дванадцяти тисячам вісімсот) доларам США, що підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ):

судовий збір у сумі 4680 (чотири тисячі шістсот вісімдесят) гривень 78 копійок,

витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 (сім тисяч) гривень,

а всього, суму у розмірі 11680 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят) гривень 78 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Славутським МВ УМВС України у Хмельницькій області 01 листопада 2000 року, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Представник позивача: адвокат Волкова Анна Олександрівна, адреса для листування: 30000, місто Славута Шепетівського району Хмельницької області, вулиця Церковна, 43/5.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт (ІD-картка), виданий 17 січня 2020 року, орган, що видав, 6812, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складено 25 вересня 2023 року.

Суддя: