Ухвала

23 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 718/6/23

провадження № 61-12457 ск 23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 березня 2023 року, додаткове рішення цього суду від 04 квітня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 13 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН. ГРУП», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Сенс-Банк», приватний нотаріус Душинська Ніна Валеріївна, про визнання недійсними договорів уступки права вимоги та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

1. У серпні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана засобами поштового зв`язку 16 серпня 2023 року, на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 березня 2023 року, додаткове рішення цього суду від 04 квітня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 13 липня 2023 року, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

2. Разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 подала до Верховного Суду клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що розмір судового збору, який має бути сплачений за подання касаційної скарги складає 26 794,80 грн, що в порівнянні з її доходами є неспівмірною сумою, тобто перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік, становить для неї надмірний тягар та обмежує її в доступі до суду касаційної інстанції.

3. Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - скаржнику необхідно було надати належні докази на підтвердження того, що розмір судового збору за подання касаційної скарги в цій справі перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік. При цьому скаржнику було роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

4. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 565, ОСОБА_1 отримала зазначену ухвалу 05 жовтня 2023 року.

5. 12 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій зазначила, що з метою виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18 вересня 2023 року про залишення без руху касаційної скарги надає відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору.

6. Касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

7. Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

8. Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

9. Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

10. Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

11. Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

12. Тобто зі змісту вищенаведених положень вбачається, що звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не обов`язком, який, вирішуючи таке питання, враховує майновий стан сторони.

13. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

14. За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania»), «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

15. При цьому ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

16. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

17. Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

18. На виконання вимог ухвали суду від 18 вересня 2023 року про залишення касаційної скарги без руху на підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, згідно з якими за період з 1 кварталу 2022 року по 2 квартал 2023 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) їй ( ОСОБА_1 ) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору у вказаному реєстрі відсутня.

19. В пункті 7 ухвали Верховного Суду від 18 вересня 2023 року про залишення касаційної скарги без руху Верховний Суд закцентував увагу скаржника на тому, що суд критично оцінює будь-які відомості про відсутність доходу у фізичної особи.

20. Однак, повторно надаючи суду інформацію про відсутність доходу, ОСОБА_1 свідомо проігнорувала вимоги суду щодо надання належних доказів на підтвердження свого реального доходу за попередній календарний рік.

21. Верховний Суд повторно наголошує на тому, що він критично оцінює будь-які відомості про відсутність доходу в фізичної особи, оскільки фізична особа не може існувати взагалі без доходу - існування людини вимагає постійних регулярних витрат принаймні на їжу, житло та одяг, отже коли фізична особа заявляє, що у неї взагалі відсутній дохід, це означає, що така особа насправді приховує розмір та джерела власного доходу.

22. Крім цього, Велика Палата Верховного Суду в своїй ухвалі від 20 квітня 2023 року у справі № 990/13/223 зазначила, що з доданих до апеляційної скарги виписки по картці/рахунку з АТ КБ «ПриватБанк» від 16 січня 2023 року та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22 березня 2023 року № 0210-23-00229 за період з I по IV квартал 2022 року можна визначити, що скаржник не отримував доходів. Проте цих документів не достатньо для висновку визначити й визнати майновий стан скаржника таким, щоб звільнити його від сплати судового збору. З цих документів також не можна визначити, що у скаржника немає інших доходів. Посилання скаржника на відсутність у нього рухомого майна, не є тим фактом, що сам по собі та в сукупності зі згаданими вище документами може слугувати підставою для звільнення скаржника від виконання вимог процесуального закону щодо форми і порядку подання апеляційної скарги в цій справі.

23. За таких обставин, заявлене ОСОБА_1 клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання касаційної скарги не підлягає задоволенню.

24. Отже, ОСОБА_1 не виконала вимог ухвали Верховного Суду від 18 вересня 2023 року про залишення касаційної скарги без руху.

25. Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху та її повернення в разі неусунення недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

26. Отримавши ухвалу Верховного Суду від 18 вересня 2023 року про залишення касаційної скарги без руху, ОСОБА_1 не виконала у відведений судом строк вимог цієї ухвали, не надала Верховному Суду належних доказів на підтвердження свого реального доходу за попередній календарний рік і того, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги, перевищує 5 відсотків її доходу за вказаний період, а також - не виконала вимог процесуального закону (пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України) щодо оплати касаційної скарги судовим збором, та не усунула недоліків касаційної скарги, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

27. Тому касаційна скарга підлягає поверненню.

28. Крім цього, при вирішенні питання про повернення касаційної скарги, Верховним Судом враховано, що ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, однак підстави для розгляду вказаного клопотання відсутні, оскільки вона не пропустила строк на касаційне оскарження рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 березня 2023 року, додаткового рішення цього суду від 04 квітня 2023 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 13 липня 2023 року. Так, повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складено 17 липня 2023 року, а касаційну скаргу подано 16 серпня 2023 року, тобто в межах строку, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України.

29. Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 березня 2023 року, додаткове рішення цього суду від 04 квітня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 13 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН. ГРУП», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Сенс-Банк», приватний нотаріус Душинська Ніна Валеріївна, про визнання недійсними договорів уступки права вимоги та витребування майна вважати неподаною та повернути заявнику.

3. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя /т В. В. Пророк