Справа № 404/8918/23
Номер провадження 2-о/404/238/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

присяжних Кернасюк С.В.

Коломієць О.В.

за участю секретаря - Щербини А.І.,

за участю прокурора Стамат А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за заявою лікаря - психіатра КНП «Обласної клінічної психіатричної лікарні Кіровоградської обласної ради» про госпіталізацію особи ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Лікар-психіатр КНП «Обласної клінічної психіатричної лікарні Кіровоградської обласної ради» звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 з метою надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Заяву обґрунтовує тим, що поставлений діагноз: параноїдальна шизофренія, безперервний тип перебігу, виражений емоційно-вольовий дефект. F 20.00 за МКХ-10.

Лікар-психіатр в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 поступив до закладу 10 жовтня 2023 року. З дитинства є особою з інвалідністю 2 групи до 01.11.2022 року. Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2012 року був визнаний недієздатним, опікуном призначена ОСОБА_2 . У зв`язку зі смертю останньої, ухвалою суду була призначена опікуном двоюрідна сестра ОСОБА_3 . У 2006 році вперше попав в поле зору психіатрів, коли по лінії військомату направлений на обстеження у КЗ «КОПЛ», де перебував з 11.09.2006 року по 10.11.2006 року. Був встановлений діагноз: змішані специфічні розлади психологічного розвитку. Під час лікування в подальшому був встановлений діагноз: гострий психотичний розлад з симптомами шизофренії. Неодноразово лікувався у стаціонарі з діагнозом: параноїдальна шизофренія. В клінічній картині захворювання відмічались маячні ідеї відношення, переслідування, слухові галюцинації, що значно обумовлювали та дезорієнтували його поведінку: був агресивний, мали місце безглузді імпульсивні дії. Востаннє проходив стаціонарне лікування з 20.09.2011 року по 18.10.2011 року. 08.07.2012 року за місцем свого проживання, в ході сварки наніс тяжкі тілесні ушкодження своїй матері ногами і руками в голову та тулуб, від яких вона померла. В ході слідства була проведена судово-психіатрична експертиза, якою встановлено, що ОСОБА_1 особливої небезпеки для себе та оточуючих не зумовлює, примусових заходів медичного характеру в умовах психлікарні не потребує. Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2018 року поступив у відділення з посиленим наглядом ПОКПЛ, де перебував по 08.08.2023 року. Після виписки вів себе задовільно, але останнім часом психічний стан змінився: почав казати, що за ним стежать, все у нього крадуть, виривав трубу у ванній кімнаті, вмикав газ на плиті та забуває вимкнути його, почав погрожувати фізичною розправою, постійно чує «голоси», тікає від них та кричить. Підставою для госпіталізації в примусовому порядку є те, що ОСОБА_1 вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являються собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Зазначає, що висновком комісії лікарів-псиіатрів було встановлено діагноз: параноїдальна шизофренія, безперервний тип перебігу, виражений емоційно-вольовий дефект. F 20.00 за МКХ-10.

Опікун ОСОБА_1 ОСОБА_3 проти задоволення заяви не заперечила. Пояснила, що стан його брата погіршився: почав казати, що за ним стежать, все у нього крадуть, виривав трубу у ванній кімнаті, вмикав газ на плиті та забуває вимкнути його, почав погрожувати фізичною розправою, постійно чує «голоси», тікає від них та кричить, почав кидатись на неї, погрожувати фізичною розправою, замахується кулаками. Почала боятись його та не може самотужки з ним справитись.

Прокурор заяву підтримала.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що станом на 12.10.2023 року ОСОБА_1 оглянуто комісією лікарів-психіатрів з метою оформлення примусової госпіталізації до КНП «Обласні клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради».

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 12.10.2023 року, оглянуто ОСОБА_1 та встановлено наступне.

З дитинства є особою з інвалідністю 2 групи до 01.11.2022 року. Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2012 року був визнаний недієздатним, опікуном призначена ОСОБА_2 . У зв`язку зі смертю останньої, ухвалою суду була призначена опікуном двоюрідна сестра ОСОБА_3 . У 2006 році вперше попав в поле зору психіатрів, коли по лінії військомату направлений на обстеження у КЗ «КОПЛ», де перебував з 11.09.2006 року по 10.11.2006 року. Був встановлений діагноз: змішані специфічні розлади психологічного розвитку. Під час лікування в подальшому був встановлений діагноз: гострий психотичний розлад з симптомами шизофренії. Неодноразово лікувався у стаціонарі з діагнозом: параноїдальна шизофренія. В клінічній картині захворювання відмічались маячні ідеї відношення, переслідування, слухові галюцинації, що значно обумовлювали та дезорієнтували його поведінку: був агресивний, мали місце безглузді імпульсивні дії. Востаннє проходив стаціонарне лікування з 20.09.2011 року по 18.10.2011 року.08.07.2012 року за місцем свого проживання, в ході сварки наніс тяжкі тілесні ушкодження своїй матері ногами і руками в голову та тулуб, від яких вона померла. В ході слідства була проведена судово-психіатрична експертиза, якою встановлено, що ОСОБА_1 особливої небезпеки для себе та оточуючих не зумовлює, примусових заходів медичного характеру в умовах психлікарні не потребує. Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2018 року поступив у відділення з посиленим наглядом ПОКПЛ, де перебував по 08.08.2023 року. Після виписки вів себе задовільно, але останнім часом психічний стан змінився. Почав казати, що за ним стежать, все у нього крадуть, виривав трубу у ванній кімнаті, вмикав газ на плиті та забуває вимкнути його, почав погрожувати фізичною розправою, постійно чує «голоси», тікає від них та кричить. Підставою для госпіталізації в примусовому порядку є те, що ОСОБА_1 вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являються собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Психічний стан: контакту доступний, орієнтований всебічно вірно, під час бесіди приховує свої переживання, метушливий, емоційно лабільний, роздратований, настрій дещо знижений, легко афектизується, не стабільний. Мислення паралогічне, з елементами розірваності та зісковзування, нормального темпу. Мова не завжди по суті, багатослівний. Етичної дистанції не дотримується, присутня рухова активність в межах кімнати: встає з місця, починає показувати вени на руках. Бесіду з лікарем хотів закінчити якнайшвидше. Пам`ять та інтелект дещо знижені. Критика до свого стану відсутня.

Діагноз: параноїдальна шизофренія, безперервний тип перебігу, виражений емоційно-вольовий дефект. F 20.00 за МКХ-10.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЗУ «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Частиною 2 ст.13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених ч.1 цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті щодо госпіталізація особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра, без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч.1 ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви, про примусову госпіталізацію, надається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Зібрані у справі докази вказують про наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі ст.ст.13, 14, 16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст.ст.268, 339-342 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву лікаря-психіатра КНП «Обласної клінічної психіатричної лікарні Кіровоградської обласної ради» - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення складено 23.10.2023.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда

Присяжні Сергій Кернасюк

Олена Коломієць