Провадження № 2-о/369/412/23
РІШЕННЯ

Іменем України

23.10.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Соловюк В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року, ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку окремого провадження в якій просила встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 до дня його смерті до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , вони проживали разом, вели спільне господарство та спільний бюджет, опікувались один одним, однак в міру певних обставин ОСОБА_1 була зареєстрована за іншою адресою. Пенсія чоловіка була основним джерелом доходу родини, оскільки дохід який отримувала вона був значно менший і не дозволяв їй в повній мірі утримувати себе. З урахуванням того, що місце реєстрації заявника не збігається з місцем реєстрації чоловіка, ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, для необхідності подальшого звернення до Головного управління пенсійного фонду України у Київській області для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Просила суд встановити факт, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При розгляді справи заявник та представника вимоги заяви підтримали та просили задовольнити.

Представники заінтересованої особи у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином. Причин неявки до суду не повідомили. Ухвалу про відкриття, заяву з додатками отримали 23 вересня 2023 року. На час прийняття судом рішення, письмових пояснень, заперечень до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи судом встановлено, що 29 червня 1992 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 28 Чернишевською с/радою Роздольненського району АР Крим.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був громадянином який постраждав внаслідок Чорнобильскої катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідчення серія НОМЕР_1

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Заявниця є пенсіонером за віком, а тому в розумінні п.1 ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є непрацездатним членом сім`ї.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно п.2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

З урахуванням ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що судом може бути встановлено факти, що мають юридичне значення, тобто такі, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з положеннями ЦПК України у разі наявності спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення, повинно розглядатися у порядку позовного провадження.

У відповідності до ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. А п.2 ч.1 даної норми надано суду право на встановлення фактів перебування фізичної особи на утриманнію

З урахуванням проаналізованих правових норм в розрізі встановлених обставин у справі суд приходить, що позовні вимоги щодо постійного проживання позивача зі спадкодавцем та перебування повністю на його утриманні у розумінні ст. 3 СК України повністю знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, тому позовні вимоги про встановлення факту перебування її на утриманні ОСОБА_2 .

Таким чином, з огляду на наявні докази та неможливість заявниці у позасудовому порядку отримати документи на підтвердження перебування на утриманні чоловіка у зв`язку із різним місцем реєстрації останніх, суд вважає, що факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 підтверджений.

Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги рекомендації Верховного суду України, викладені у Постановах Пленуму № 5 від 31.03.1995 року «Про судову, практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», а також Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висвітлених у листі 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, керуючись ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 16, 321, 1217, 1218, 1258, 1264, 1265, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. 3 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 76, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Інформація про заявника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23 жовтня 2023 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ