КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 758/2012/23 Головуючий у суді першої інстанції - Петров Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, який мотивував тим, що 07 червня 2008 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказував, що спільне життя не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюбні та сімейні відносини припинені.

Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе. Примирення з відповідачкою він не бажає, а збереження шлюбу суперечить його інтересам.

Відтак, ОСОБА_3 просив суд: розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1 , зареєстрований 07 червня 2008 року Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 331.

В подальшому, в квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, відповідно до якої просила суд: частково відмовити в задоволенні первісного позову, постановити ухвалу про надання строку в розмірі 4 місяці для примирення подружжя, а також ухвалити рішення, яким поділити майно, що є власністю подружжя, а саме:

- виділити у власність ОСОБА_1 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

- виділити у власність ОСОБА_3 однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 ;

- припинити право власності ОСОБА_1 на 2/3 частки квартири АДРЕСА_3 ;

- припинити право власності ОСОБА_3 на 2/5 частки квартири АДРЕСА_1 . Здійснити розподіл судових витрат.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 було відмовлено. Зустрічну позовну заяву повернуто ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що копія ухвали про відкриття провадження за первісним позовом та копію первісного позову не було направлено на адресу ОСОБА_1 , а відтак у суду були відсутні підстави для висновку, що нею порушено строк на подання зустрічної позовної заяви.

Натомість, апелянт з березня 2022 року проживає з дитиною за межами України, а відтак отримати направлену адвокатом позивача копію позовної заяви за місцем проживання в Україні не могла, а ознайомитись зі справою за посиланням не мала можливості, оскільки про існування справи ініційованої ОСОБА_3 не знала.

В апеляційній скарзі також вказує, що апелянт отримала копію первісної позовної заяви від адвоката позивача тільки 04 квітня 2023 року в судовому засіданні, а з ухвалою про відкриття провадження ознайомилась 04 травня 2023 року у реєстрі судових рішень.

Крім того, вказує, що спільний розгляд первісної заяви про розірвання шлюбу та зустрічної позовної заяви про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя буде сприяти більш швидкому, правильному та об`єктивному розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вирішити питання розподілу судових витрат.

02 жовтня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , відповідно до якого вказує, що подання зустрічного позову про поділ майна подружжя не може виключати задоволення первісної вимоги про розірвання шлюбу, а вимога ОСОБА_1 про розірвання шлюбу у зустрічній позовній заяві є ідентичною до первісної позовної вимоги. Вважає, що в даному випадку заперечення проти розірвання шлюбу доречно викласти у відзиві на позовну заяву, а не звертатись до суду із зустрічною позовною заявою з тими ж вимогами.

У відзиві вказує, що суд прийшов до вірного висновку про недоцільність спільного розгляду позовної заяви ОСОБА_3 та зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , у зв`язку з чим прийняв законну та обґрунтовану ухвалу, а тому просить залишити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржувану нею ухвалу - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвал суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви мотивував своє рішення тим, що пред`явлений первісний та зустрічний позови за своїм предметом вони не є взаємопов`язаними і задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного. Суд першої інстанції дійшов висновку, що прийняття до спільного розгляду та об`єднання в одне провадження зустрічної позовної заяви ускладнить розгляд в цілому з огляду на предмет дійсного позову, засоби доказування, обсяг доказів, тощо.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватися вимог ЦПК України щодо її подання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

У постанові від 20 березня 2019 у справі № 910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц Велика Палата Верховного Суду наголосила, що зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів).

Конструкція ч. 2 ст. 193 ЦПК вказує на її імперативність, тобто, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в лютому 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, відповідно до якого просив суд: розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1 , зареєстрований 07 червня 2008 року Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 331 (а.с.1-18).

В подальшому, в квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, відповідно до якої просила суд: частково відмовити в задоволенні первісного позову, постановити ухвалу про надання строку в розмірі 4 місяці для примирення подружжя, а також ухвалити рішення, яким поділити майно, що є власністю подружжя, а саме:

- виділити у власність ОСОБА_1 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

- виділити у власність ОСОБА_3 однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 ;

- припинити право власності ОСОБА_1 на 2/3 частки квартири АДРЕСА_3 ;

- припинити право власності ОСОБА_3 на 2/5 частки квартири АДРЕСА_1 . Здійснити розподіл судових витрат (а.с.49-56).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року було відкрито провадження у справі та надано відповідачу строк в десять днів з моменту вручення ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву (а.с.21).

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вручення відповідачу ОСОБА_1 копії позовної заяви разом із ухвалою про відкриття провадження.

Зустрічну позовну заяву було подано 05 квітня 2023 року засобами поштового зв`язку (а.с.49-56).

За відсутності доказів вручення відповідачу копії позовної заяви разом із ухвалою про відкриття провадження, апеляційний суд доходить висновку, що відповідач не пропустив строк на подачу зустрічної позовної заяви.

Відмовляючи у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції, посилаючись на частину першу, другу статті 193 ЦПК України, виходив із того, що відсутні підстави для прийняття зустрічного позову і об`єднання вимог в одне провадження, оскільки первісний та зустрічний позови, правовідносини в яких регулюються інститутами сімейного права із самостійним характером, розглядати разом недоцільно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша-третя статті 12 ЦПК України).

Відповідно дот частини другої статті 49 ЦПК України одним із спеціальних прав відповідача є право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Зустрічний позов - це позов, який подається відповідачем до позивача у тому самому судовому процесі задля захисту проти первісних позовних вимог.

Метою пред`явлення зустрічного позову є спільний розгляд позовів в інтересах процесуальної економії, а в ряді випадків - уникнення постановлення суперечливих судових рішень.

Частиною першою статті 193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Спеціальні вимоги щодо змісту зустрічного позову та умови його прийняття до спільного розгляду з первісним позовом визначено частиною другою статті 193 ЦПК України. Так, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом (частина третя статті 193 ЦПК України).

У цій справі предметом первісного позову є вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, а предметом зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 є вимоги про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначено статтею 112 СК України. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Правовідносини щодо поділу майна подружжя врегульовані положеннями глави 26 ЦК України та глави 8 СК України.

Хоча позов про розірвання шлюбу та зустрічний позов про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя в даному випадку виникають з правовідносин між подружжям, стосуються спору між подружжям у зв`язку з неможливістю чи небажанням одного з подружжя чи обох з подружжя проживати спільно, а також стосуються майна, який можливо відноситься до спільної сумісної власності, вони мають самостійний характер.

Крім того, апеляційний суд також враховує, що заява про розірвання шлюбу підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, що також вбачається із ухвали Подільського районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду:

1) малозначних справ;2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

В той час як заява про вирішення питання спільної сумісної власності щодо майна подружжя може потребувати збору та подачі значної кількості доказів та документів на підтвердження відповідних обставин справи, що не сприятиме швидкому вирішенню справи.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про повернення зустрічної позовної заяви із тих підстав, що за своїм предметом вони не є взаємопов`язаними і задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову й спільний їх розгляд є недоцільним, то апеляційний суд доходить висновку про законність та обґрунтованість ухвали Подільського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року.

З огляду на вищевикладені обставини справи апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Подільського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року підлягає залишенню без змін.

Відповідно до положень статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв