Справа № 482/1229/23
Номер провадження 2/482/403/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Сергієнко С.А., за участю секретаря Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, від імені та в інтересах якої на підставі договору діє адвокат Дмитренко І.М., звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 .

У своїх вимогах позивач посилається на те, що 10 грудня 2014 року вона придбала у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га за вищевказаною адресою.

Позивач сплатила ОСОБА_3 та ОСОБА_2 50000 гривень, що становить повну вартість зазначених об`єктів нерухомості, про що склали відповідну розписку.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передали позивачу ключі від будинку та правовстановлюючі документи на нерухоме майно і вона почала проживати у вказаному будинку, проводити ремонт, оплачувати комунальні послуги, де і проживає по теперішній час, обробляти земельну ділянку. При купівлі будинку сторони домовились оформити договір купівлі-продажу нотаріально.

ІНФОРМАЦІЯ_1 один із співвласників нерухомого майна ОСОБА_3 померла, спадщину після її смерті ніхто не прийняв.

Позивач неодноразово зверталася до відповідачів з приводу нотаріального оформлення будинку та земельної ділянки, але останні відмовлялися у зв`язку з тим, що для цього потрібно багато часу та коштів.

З посиланням на те, що зі свого боку позивач виконав всі умови договору, передавши ОСОБА_3 та ОСОБА_2 грошові кошти та отримавши у власність житловий будинок та земельну ділянку, проте ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, у зв`язку з чим позивач безповоротно втратила можливість нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 220 ЦК України, позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 10.12.2015 року, укладений між нею та ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку.

У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнала повністю, просила суд провести розгляд справи у її відсутності.

Залучена до участі у справі ухвалою суду від 05.10.2023 р. у якості співвідповідача Костянтинівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області у підготовче судове засідання свого представника не надіслала, надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнала повністю, просить справу слухати за їх відсутності.

На підставі ч.4 ст. 200 ЦПК України, судом ухвалено про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у зв`язку із визнанням відповідачем позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були співласвласником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га за цією ж адресою, що підтверджено дослідженими судом письмовими доказами.

Згідно розписки від 14 грудня 2014 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали від позивача грошові кошти в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень за вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку за вищевказаною адресою.

Як встановлено судом, один з продавців за вищевказаним договором купівлі продажу - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після її смерті ніхто не прийняв.

Згідно інформаційної довідки Новоодеської державної нотаріальної контори №213/01-09 від 18.08.2023 року, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не відкривалася.

Ухвалою суду від 05.10.2023 року, у зв`язку з тим, що спірне майно житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 знаходиться на території Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, яка є представницьким органом місцевого самоврядування Костянтинівської територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області, і, відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням, Костянтинівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області визнана судом належним відповідачем в даній справі та залучена до участі у справі у якості співвідповідача.

Накладення будь-яких видів обтяжень на вищевказану нерухомість судом не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації».

Таким чином, положення статті 220 ЦК України, можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону.

Отже, після вказаної дати, договір купівлі-продажу нерухомості, в силу ст. 657 ЦК України підлягав лише нотаріальному посвідченню, тому може бути визнаний судом дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядкує встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку проте що позов підлягає задоволенню..

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, з урахуванням наявного в позові клопотання позивача про покладення на неї судових витрат, витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору у сумі 3225,00 грн., ухвалює покласти на позивача, за його клопотанням про це.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 10 грудня 2025 р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за яким ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: С.А. Сергієнко