Справа № 513/981/23
Провадження № 2-о/513/57/23
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

24 жовтня 2023 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді В. С.Миргород

при секретарі судового засідання Челак В.В.

за участі представника заявника адвоката Власенко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу №513/981/23 за заявою ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сіфм`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №526 від 07.12.2022 року, заінтересована особа ОСОБА_3 , суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Саратського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №526 від 07.12.2022 року, заінтересована особа ОСОБА_3 . Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Померлий ОСОБА_2 був колишнім чоловіком заявниці, в них є спільна дочка, ОСОБА_3 - заїнтересована особа у справі, яка проживає у Російський Федерації. Колишній чоловік заповіту не склав, був зареєстрований за життя з заявницею за однієї адреси. У 2012 році шлюб між заявницею та колишнім чоловіком розірваний, але вони продовжували проживати у одній квартирі, однією сім`єю та вели спільне господарство, тому заявниця фактично прийняла спадщину.

Заявниця звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та її було відмовлено у зв`язку з тим, що остання не надала належних документів для вчинення нотаріальної дії.

Метою звернення до суду з даною заявою, заявник визначив встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на менше як п`ять років до часу відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою.

В судовому засідання ОСОБА_1 та її представник адвокат Власенко Л.В. підтримали заяву та наполягали на її задоволенні.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд вирішив провести судове розгляд справи за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи, з урахуванням направлених до суду заяв, на підставі наявних доказів.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали нотаріальної справи №32/2023, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку:

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тобто, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Сутністю провадження у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що у ньому відсутній спір про право, об`єктом судового захисту є охоронюваний законом інтерес, предметом судової діяльності є встановлення визначених юридичних фактів з метою подальшого здійснення заявниками своїх суб`єктивних прав.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Наявність спору про право повинне встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір, у цій справі - майна померлого ОСОБА_2 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Судом встановлено, що метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту проживання з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останнього.

За матеріалами спадкової справи № 32/2023 заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини після його смерті до Саратської державної нотаріальної контори Одеської області звернулася заявниця ОСОБА_1 . Інша спадкоємця, до майна померлого, заінтересована особа у справі, ОСОБА_3 у встановлений законом строк для прийняття спадщини до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталась.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28 червня 2023 року нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартиру АДРЕСА_1 з тих підстав, що заявник не надала документів, які б підтверджували її факт проживання зі спадкодавцем.

Таким чином факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

За таких обставин суд дійшов висновку, що зі змісту заяви ОСОБА_1 убачається спір про право, оскільки встановлення факту спрямоване на отримання спадкового майна у власність, а тому спір підлягає розгляду в загальному порядку з дотриманням правил підсудності.

З урахуванням спору про право заява ОСОБА_1 має розглядатися у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ч.4 ст.315 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сіфм`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №526 від 07.12.2022 року, заінтересована особа ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя В. С. Миргород