УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

12.10.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Стрілецька О.В., розглянувши заяву адвоката Бобчика Ігоря Миколайовича про забезпечення позову, подану в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Бобчик І.М. в інтересах ОСОБА_1 шляхом використання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати спільною сумісною власністю подружжя 1/3 частку будинку, що становить 36,30 кв.м. загальної площі будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; відступити від засад рівності часток подружжя, виділивши ОСОБА_1 ? частини вказаного будинку, а ОСОБА_2 ? частини будинку; у порядку поділу спільного майна подружжя стягнути на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за частини вказаного будинку, якам складає 364034,61 грн замість її частини у праві сумісної власності; право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 визнати за ОСОБА_2

02.10.2023 р. адвокат Бобчик І.М. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник вказав, що частина спірного житлового будинку є їх спільною сумісною власністю, відповідач може без згоди позивача відчужити її на користь третіх осіб, що може призвести до утруднення або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статей 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року по справі №183/5864/17-ц.

Нормами п.п. 5,7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову відсутній перелік майна, на яке просить накласти арешт адвокат Бобчик І.М., не визначена його вартість.

Суд не наділений повноваженнями самостійно визначати перелік майна, на яке позивач має намір накласти арешт.

Водночас, в даній заяві відсутнє будь-яке обґрунтування доводів, на які посилається заявник, в чому проявляються дії ОСОБА_2 щодо наміру відчужити майно, чим вони підтверджуються тощо.

Крім того, до заяви про забезпечення позову заявником не долучені жодні докази, які підтверджують, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на відчуження майна з метою ухилення від виконання рішення суду.

Позивач не обґрунтував, у чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду у справі про поділ майна подружжя, оскільки зі змісту заявлених позовних вимог позивач просить право власності на нерухоме майно визнати саме за відповідачем.

З урахуванням викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, обставин, на які позивач посилається в позовній заяві, виходячи з доводів, викладених в заяві про забезпечення позову, наведеного і підтвердженого обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявником не доведено належними доказами, що ОСОБА_2 вживає заходи, направлені на відчуження належного майна з метою ухилення від його поділу між подружжям. Саме припущення заявника щодо можливості відчуження відповідачем нерухомого майна з метою ухилення від виконання судового рішення без надання відповідних доказів не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адвокат Бобчик І.М. не довів наявність правових підстав для застосування в даній цивільній справі заходів забезпечення позову у вигляді арешту всього рухомого та нерухомого майна, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-153, 258, 260, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В АЛ И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Бобчика Ігоря Миколайовича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її складення.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Суддя О.В. Стрілецька