Справа № 216/4142/23
провадження 2/216/1926/23
РІШЕННЯ

іменем України

10 жовтня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого - судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Гулковського О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у місті Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтувавши позовні вимоги наступними обставинами. На підставі рішення суду відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання позивача у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист перебував на виконанні у відділі ДВС. Разом з цим, на теперішній час позивач став повнолітнім та згідно з постановою державного виконавця виконавчий лист було повернуто стягувачу, а виконавче провадження завершено. Станом на момент повноліття заборгованість відповідача зі сплати аліментів складає 39139,56 грн, яку відповідач відмовляється сплачувати у добровільному порядку. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.

З огляду на предмет та ціну позову, а також інші обставини, які підлягають врахуванню у відповідності до положень пунктів 1 - 8 частини 3 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, дана справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлялася належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що на виконанні у Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі відділ ДВС) перебувало виконавче провадження ВП №60474026 з примусового виконання виконавчого листа №2-2495/2009 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання сина ОСОБА_1 до його повноліття.

Постановою державного виконавця від 05.11.2020 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Заборгованість на момент повноліття складає 39137,56 грн. (а.с. 7)

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів. Також, пунктом 9 розділу ХVI «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 встановлено, що виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Згідно з пунктом 10 розділу ХVI Інструкції, у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Згідно зі ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Аліменти це щомісячні виплати на утримання дитини, які повинен сплачувати один з батьків (який проживає окремо від дитини).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таким чином аліменти є зобов`язальним правовідношенням у якому одна сторона (платник аліментів) зобов`язана сплачувати періодичними платежами грошові кошти на користь другої сторони (одержувач аліментів), в свою чергу одержувач аліментів має право вимагати від платника аліментів виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Проте, як встановлено судом станом на дату розгляду справи доказів сплати заборгованості по аліментам до суду відповідачем не надано.

Таким чином, заявлені позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, у сумі 1073,60 грн.

Враховуючи викладене та керуючись, ст.ст. 11, 15, 16, 525-527 ЦК України, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 258-259, 263,265, 268, 274, 354-355 ЦПК України суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 39137,56 грн (тридцять дев`ять тисяч сто тридцять сім гривень 56 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору, у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ