П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року м. Київ

Справа № 759/193/22

Провадження: № 22-ц/824/11014/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Нежури В. А., Верланова С. М.,

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Раєцького Андрія Олександровича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Мейкап Трейдінг»

на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року, ухвалене під головуванням судді П`ятничук І. В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мейкап Трейдінг» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

04 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулась суду з позовом до ТОВ «Мейкап Трейдінг» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

03 квітня 2023 року представником відповідача Раєцьким А. О. було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Мейкап Трейдінг» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 98 895,25 грн.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Раєцький А. О. в інтересах ТОВ «Мейкап Трейдінг» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати судове рішення та розподілити судові витрати, понесені відповідачем.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що стороною відповідача долучено належні докази на підтвердження понесення судових витрат.

Відмітив, що для їх розподілу не потрібно визначати обсяг витраченого часу адвокатом, оскільки сторони погодили фіксований гонорар.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 24 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 20 березня 2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мейкап Трейдінг» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

03 квітня 2023 року представником відповідача адвокатом Раєцьким А.О. до суду було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Мейкап Трейдінг» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 98 895,25 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу адвокатом Раєцьким А.О. надано договір від 24 січня 2022 року між ТОВ «Мейкап Трейдінг» та адвокатським об`єднанням «Аксон Партнерз» про надання правової допомоги, додаток № 2 до договору від 18.02.2022 року між ТОВ «Мейкап Трейдінг» та адвокатським об`єднанням «Аксон Партнерз», відповідно до якого гонорар за надання правової допомоги становить 2500,00 євро за офіційним курсом Національного банку України, що діяв на дати виставлення рахунку, рахунок № 01/01/23 від 17.01.2023 року, згідно якого ТОВ «Мейкап Трейдінг» було сплачено на рахунок АО «Аксон Партнерз» грошові кошти в розмірі 98895,25 грн. за договором про надання правової допомоги та додатку № 2 до нього від 24.01.2022 року, платіжну інструкцію № 5815 від 18.01.2023 року.

Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що представником відповідача не було надано акту прийому-передачі виконаних робіт, де було б зазначено обсяг наданих адвокатом послуг, що позбавило суд можливості надати оцінку співмірності та необхідності наданих послуг при розгляді справи.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частиною першою статті 4 ЦПК України.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України закріплено, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (частина шоста статті 142ЦПК України).

Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Колегія суддів зауважує, що особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лишеу випадку необґрунтованих дій позивача.

При цьому, звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

За змістом статті 257 ЦПК України, залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України та зазначає, що необґрунтовані дії позивача, як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Звернення з позовом до суду чи неявка сторони у судове засідання не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є його диспозитивним правом. Для задоволення заявлених вимог відповідач повинен довести, а суд встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає безпідставними посилання представника відповідача на те, що повторна неявка позивача в судове засідання і є доказом його необґрунтованих дій.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, позов ОСОБА_1 не визнавався судом завідомо безпідставним відповідно до положень статті 44 ЦПК України.

Оскільки стороною відповідача не наведено обставин та не надано на їх підтвердження доказів, які б дали змогу зробити висновок про необґрунтованість дій позивача у справі, що зумовили понесення відповідачем заявлених до стягнення витрат, відсутні підстави для задоволення заяви про компенсацію витрат на правничу допомогу.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі 741/1681/17, від 2 грудня 2020 року у справі № 202/2600/15-ц, від 21 грудня 2020 року у справі № 484/146/16-ц та у справі № 644/7976/18, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18, від 26 травня 2021 року у справі №761/20963/17.

По суті, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви відповідача, проте не вірно визначив підстави для такої відмови, пославшись на відсутність підтвердження витрат відповідача на правничу допомогу, а не на відсутність підстав для здійснення розподілу таких витрат.

Колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що залишення позовної заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення, що унеможливлює ухвалення додаткового рішення, навіть за наявності підстав для компенсації судових витрат, при цьому, таке питання повинно бути вирішено шляхом постановлення ухвали про компенсацію судових витрат, як в разі задоволення заяви про розподіл витрат на правничу допомогу, так і в разі відмови в її задоволенні.

Отже, суд першої інстанції помилково ухвалив додаткове рішення у справі, попри необхідність постановлення ухвали про відмову в задоволенні заяви відповідача про розподіл судових витрат.

Згідно із ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на допущені судом першої інстанції порушення процесуального закону та невідповідність висновків, наведених в судовому рішенні, додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 рокупідлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви представника відповідача адвоката Раєцького А.О. про ухвалення додаткового рішення, а відтак апеляційна скарга адвоката Раєцького А.О. в інтересах ТОВ «Мейкап Трейдінг» підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Раєцького Андрія Олександровича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Мейкап Трейдінг» задовольнити частково.

Додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви адвоката Раєцького Андрія Олександровича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Мейкап Трейдінг» про розподіл судових витрат на правничу допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 жовтня 2023 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. А. Нежура

С. М. Верланов