ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7388/23
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

"18" жовтня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Котвицького В.Л.

за участі секретаря судового засідання Володько С.С.,

за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання грошових коштів спільним сумісним майном подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання грошових коштів спільним сумісним майном подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 07.12.2006 по теперішній час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Слідчим СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві 19.04.2023 під час проведення, на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05.04.2023 у рамках кримінального провадження №0000210 від 03.09.2021, обшуку в службових приміщеннях ТОВ "СМ-Техногруп", за адресою: АДРЕСА_1 , засновником та власником якого є відповідач, були тимчасово вилучені грошові кошти в сумі 276 500 грн.

Зазначені грошові кошти набуті позивачем спільно з відповідачем у шлюбі та є рештою коштів, що залишились від продажу відповідачем нерухомого (у листопаді 2021 року) та рухомого (у вересні 2022 року) майна, а тому, є спільним сумісним майном подружжям.

Разом з тим, тимчасове вилучення зазначеної суми коштів є порушенням майнових прав та інтересів позивача, оскільки позбавляє останню на володіння, користування та розпорядження ними, а тому, потребують захисту шляхом їх визнання.

Ухвалою суду від 14.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

До суду 18.10.2023 надійшла заява відповідача про визнання позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання сторони не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяву відповідача, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 61 Сімейного кодексу України).

За приписами ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Отже, законом презюмується, що усе майно отримане у шлюбі майно, в т.ч. і грошові кошти, є спільним сумісним майном подружжя, а тому не потребує визнання таким у судовому порядку, окрім випадків оспорення цього факту кимось із подружжя або третьою особою.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач визнав позов, а отже факт належності грошових коштів у сумі 276 500 грн. до спільного сумісного майна подружжя він не оспорює.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави (рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів існування спору між сторонами, що підтверджує і заява відповідача про визнання позовних вимог, крім того грошові кошти є спільною сумісною власністю подружжя в силу закону, оскільки у судовому порядку майно визнається спільною сумісною власністю подружжя, якщо між подружжям виникає спір щодо права власності на таке майно. У вказаній справі між сторонами відсутній спір щодо права власності на зазначені грошові кошти.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 255, 257 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в цивільній права за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання грошових коштів спільним сумісним майном подружжя.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Л. Котвицький