ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/434/22 Номер провадження 22-ц/814/4664/23Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р.І. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

03 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л.,

суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» про визнання наказу незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Виробничого підрозділу «Локомотивне депо Полтава» Регіональної філії АТ «Українська залізниця» № 23/ОС від 26.01.2022 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ».

Стягнуто із АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 22680,00 грн., із якого підлягають вирахуванню податки, збори та інші обов`язкові платежі.

Стягнуто із АТ «Українська залізниця» на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн за подання позовної заяви.

Допущено рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць до негайного виконання.

З вказаним рішенням суду не погодилося Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» та подав на нього апеляційну скаргу.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що місцевий суд невірно застосував норми процесуального законодавства, в зв`язку з чим сума судового збору при подачі позовної заяви не була стягнута з позивача, а також за результатами розгляду позовних вимог, судом не вирішено питання про їх розподіл відповідно до ст.141 ЦПК України.

Перелік осіб, що звільняються від сплати судового збору, та категорії справ у яких судовий збір можна не сплачувати, встановлюються, зокрема, Законом України «Про судовий збір».

Статтею 5 ЗУ «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору .

Так, за нормами вказаної статті передбачається, що згідно п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Із позовної заяви вбачається, що позивачем заявлені вимоги: про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнення моральної шкоди.

Проте пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так, структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

За змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18.

Крім того, позивач не звільнений від сплати судового збору і за вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та про стягнення моральної шкоди.

Отже, від сплати судового збору у даній справі позивач звільнений лише за вимогою про поновлення на роботі.

Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору в частині вимог про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Однак, суд першої інстанції відкриваючи провадження у даній справі не звернув уваги на те, що при подачі позовної заяви до суду позивачем за вказані позовні вимоги судовий збір не сплачувався, а також за результатами розгляду позовних вимог ОСОБА_1 суд не вирішив питання щодо стягнення з позивача судових витрат.

Питання про розподіл судових витрат в разі задоволення або відмови у задоволенні позовних вимог повинно бути вирішено при ухваленні рішення. В тому числі й щодо стягнення судового збору на користь держави, оскільки позивачем судовий збір при подачі позову не сплачувався. Однак, при ухваленні рішення суд першої інстанції у відповідності до 141 ЦПК України вказане питання не вирішив.

Крім того, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, судом встановлено, що резолютивна частина вказаного рішення не містить висновку суду щодо розгляду вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди.

Згідно вимог ч. 1 п.п.1, 3 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, враховуючи обставини справи та кінцеве рішення прийняте районним судом, справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ч.3 ст. 365 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» про визнання наказу незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди повернути до Ленінського районного суду м. Полтави для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в місячний строк.

В касаційному порядку ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.Л. Карпушин

Судді: С.А. Гальонкін

О.Ю. Кузнєцова