Провадження № 2-о/127/474/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Поляруш І.О.

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 із заявою звернулася ОСОБА_1 , яка просила видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 на строк шість місяців, яким: заборонити ОСОБА_4 перебувати у місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вказала, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 в шлюбі. Вони зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 вчиняє відносно неї фізичне насилля. Вона змушена проживати у дочки за для можливості проживати дома вона просить винести обмежувальний припис та заборонити ОСОБА_3 проживати в квартирі АДРЕСА_2 6 місяців.

Ухвалою суду від 13.09.2022 провадження у справі відкрито.

У судовому засіданні заявниця та її представник вимоги підтримали, наполягали на задоволенні. Заявниця пояснила, що ОСОБА_1 на протязі багатьох років вчиняє відносно неї фізичне насилля, скандалить. В лютому 2023 року ОСОБА_1 притягали до адміністративної відповідальності за вчинення домашньогонасильситва. В червні 2023 року під час сварки ОСОБА_1 штовхнув її і вона впала. Через кілька днів у неї діагностували розрив селезінки. На разі триває досудовен рпозслідування з привроду нанесення їй тілесних ушкоджень.

Заінтересована особа до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив.

Суд дослідивши надані докази встановив, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Заявник та зареєстрована особа зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

Власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.02.2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено штраф. З описової частини постанови слідує, що ОСОБА_3 03.01.2023 року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1

04.06.2023 року до МКЛ ШМД у Вінницькій області доставлено ОСОБА_1 з діагнозом гостра кишкова непрохідність. ОСОБА_1 скарждилдась, що напередодні під час конфлікту ОСОБА_3 штовхнув її і вона впала з висоти власного росту. За фактом вказаної події внесено відомості до ЄРДР.

Суд вважає неналежним доказом лист адресований ОСОБА_6 ( на а.с. 34-25) про звернення про поведінку батька , ім`я якого не ідентифіковано.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, врегульовано Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У пункті 9 частини першої статті 1 цього Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Так суд постаючи між захистом природного та приватного права встановив, що стороною заявниці не доведено належними, допустимими доказами факт системності фізичного насилля відносно неї. Суд встановив, що ОСОБА_3 іншого житла не має. За період з лютого 2023 року ОСОБА_7 до адміністративної чи іншої відповідальності притягнутий не був.

Тому суд оцінивши надані докази, вислухавши пояснення сторони заявника прийшов до висновку, про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Суд вважає, що позивач може захистити свої права шляхом визначення порядоку користування житловим помешанням - квартирою АДРЕСА_2 , яке належить сторонам і іншим особам на праві спільної сумісної власності.

В силу ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.1, ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 263-265, 273, 350-6 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 заінтересоівана особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису на строк шість місяців про заборону ОСОБА_3 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 17.10.2023

Суддя: