Справа № 703/5132/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

20 жовтня 2023 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцький В.О. розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Сміла заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, ВДВС у місті Смілі Черкаського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м.Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 30 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрованому в реєстрі за № 112771.

19 жовтня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 30 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веллфін" № 112771 про стягнення з ОСОБА_1 , за період з 30 жовтня 2017 року по 17 серпня 2020 року заборгованості за кредитним договором у розмірі 34437 грн. 20 коп., а також за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто з стягувача 900 грн. 00 коп. Посилаючись на те, що оскільки невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

За змістом частини 3 статті 150 цього Кодексу , заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями частини 1 статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, в тому числі, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, тощо.

Частина 8 статті 153 ЦПК України передбачає, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову.

Пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову зобов`язує суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, тільки пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Тобто, вирішуючи дане питання суд повинен враховувати інтереси всіх учасників процесу, в тому числі позивача і відповідача.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів про забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Слід також зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

В позовній заяві позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №112771 від 30 листопада 2020 року приватного нотаріуса приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

З вище викладеного вбачається, що між сторонами дійсно існує спір щодо правомірності вчинення виконавчого напису.

Приймаючи до уваги предмет та підстави позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.4, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, ВДВС у місті Смілі Черкаського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м.Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 30 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веллфін" №112771 про стягнення з ОСОБА_1 , за період з 30 жовтня 2017 року по 17 серпня 2020 року заборгованості за кредитним договором у розмірі 34437 грн. 20 коп., а також за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто з стягувача 900 грн. 00 коп.

Копію ухвали направити до ВДВС у місті Смілі Черкаського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м.Київ) - для виконання, сторонам - для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 15 днів з дня її складення через суд першої інстанції або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : В.О. Прилуцький