Провадження № 2-н/344/2212/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Кіндратишин Л.Р., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И ЛА :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 щомісячно в розмірі частини всіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, судді дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно відомостей заяви про видачу судового наказу, заявник проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Належних доказів цьому не надано.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру за №270086 від 12.10.2023, ОСОБА_1 зареєстровано по АДРЕСА_2 .

Разом з тим, боржник ОСОБА_2 , також є зареєстрованим по АДРЕСА_2 ( відповідь державного демографічного реєстру за №270079 від 12.10.2023).

Слід звернути увагу на те, що сам по собі факт проживання особи не є таким, що надає їй права пред`явлення позову за місцем свого фактичного проживання, оскільки цивільний процесуальний закон імперативно визначає можливість пред`явлення такого позову саме за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або відповідача.

Реєстрація проживання або перебування фізичних осіб на території України регулюється Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Зі змісту ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що місце перебування це житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги . Місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Згідно п. 9 ч. 1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Виходячи зі змісту заяви про видачу судового наказу місце проживання (перебування) заявника за адресою: АДРЕСА_1 , не здійснювалася, до реєстру територіальної громади інформація про місце проживання (перебування) ОСОБА_1 за вказаною адресою не внесена. Жодних доказів стосовно факту проживання за вказаною адресою заявником не надано.

На підставі наведеного, суддя дійшла висновку, що дана справа не підсудна Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області, оскільки і заявник і боржник не зареєстровані за адресою, яка належить до територіальної юрисдикції Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області; заявник та боржник зареєстровані за адресою, яка належить до територіальної юрисдикції Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи те, що заяву про видачу судового наказу подано з порушенням правил підсудності, у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 27, 31-32, 260-261, 353-354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.