Справа № 462/3587/22
УХВАЛА

24 жовтня 2023 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.

при секретарі Данилович Н.В.,

за участі заявника (відповідача) ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 15 листопада 2022 року у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15 листопада 2022 року позов ОСОБА_4 задоволено та розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований 29 квітня 2006 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції актовий запис № 187.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду зі заявою про перегляд заочного рішення, покликаючись на те, що на його думку при ухваленні рішення не повно з`ясовано усі фактичні обставини справи. Заяву мотивує тим, що про існування справи йому було невідомо, жодних повідомлень про виклик до суду він не отримував. Він проживав разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , проте в кінці червня 2023 року ініціювала проти нього терміновий заборонний припис терміном на дев`ять днів, після закінчення якого коли він повернувся додому, то потрапити до квартири він не зміг, оскільки позивач змінила вхідні замки. У такий спосіб вона позбавила його єдиного житла. У зв`язку з чим ним подано позов до суду про усунення перешкод у користуванні житлом. Окрім цього, з рішенням суду він ознайомився лише у вересні 2023 року, а відтак просить поновити строк на оскарження заочного рішення суду та заочне рішення суду скасувати.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву та клопотання підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить заяву та клопотання задовольнити. Окрім цього, зазначив, що хоче скасувати рішення, оскільки його незаконно виселили з квартири. Проте, з ОСОБА_4 вони не примирились.

Представник відповідача у судовому засіданні заяву та клопотання підтримав, зазначивши, що ОСОБА_1 був неналежним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте відновлювати стосунки сторони не бажають.

Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення заяви та клопотання заперечила, пояснивши, що відсутні підстави для скасування заочного рішення суду від 15 листопада 2022 року. Відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Позивач категорично не бажає відновлювати подружні стосунки із відповідачем, так як під час перебування у шлюбі, так і після розірвання шлюбу вона неодноразово піддавалась фізичному та психологічному насильству зі сторони відповідача, про що свідчать постанови Залізничного районного суду м.Львова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000277 від 01 липня 2023 року за ч.1 ст.125 КК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали заяви та справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Як убачається з пояснень відповідача, з матеріалами справи та рішенням суду він ознайомився лише 22 вересня 2023 року.

За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Щодо заяви про перегляд заочного рішення, то така заява задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 15 листопада 2022 року позов ОСОБА_4 задоволено та розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований 29 квітня 2006 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції актовий запис № 187.

Розгляд справи призначався на 15.09.2022 року, 18.10.2022 року, 15.11.2022 року, про що відповідач у відповідності до вимог п.2 ч.7, ч.11 ст.128 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання повістками, які були направлені йому рекомендованими повідомленнями, які були повернуті з відміткою "адресат відсутній", а також телефонограмою про виклик в судове засідання /а.с.19,30,40/, проте відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст.104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Частиною 3 ст. 109 СК України.передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Позивач звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб фактично припинив існування та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача. При цьому, позивач заперечує проти скасування заочного рішення, вказує про те, що примирення із відповідачем є неможливим.

Судом встановлено, що за час розгляду справи, після винесення рішення суду та до часу розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду сторони не примирилися, що свідчить про небажання позивача та відповідача зберегти сім`ю.

Суд вважає, що незгода відповідача із мотивувальною частиною рішення не може бути підставою для скасування заочного рішення суду.

Крім цього, відповідачем при розгляді заяви про перегляд заочного рішення не надано належних та достовірних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, оскільки відповідач неодноразово повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, а також не посилається в своїй заяві на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а також враховуючи, що сторони на даний час не примирились та не бажають відновлювати подружні стосунки, а тому відсутні підстави для скасування заочного рішення від 15 листопада 2022 року та перегляду справи в загальному порядку.

Керуючись ст. 260, 261, 288 ЦПК України суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 15 листопада 2022 року у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу- залишити без задоволення.

Оскільки заява про перегляд заочного рішення залишена без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 25 жовтня 2023 року.

Суддя:

Оригінал ухвали.