Провадження № 6/638/873/23
УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі судді Латки І. П., вирішуючи питання про прийняття до свого розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: первісний стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , приватний виконавець Підгірний Олексій Сергійович, заінтересована особа, яка не заявляє самостійних вимог - ТОВ «Кампсіс Фінанс», -

встановив:

У жовтні 2023 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні № 64780367, відкритому на підставі виконавчого напису № 1670, вчиненого 19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 10893,68 грн.

Перевіривши матеріали заяви та додатки до неї, суд дійшов висновку, що заява не підсудна Дзержинському районному суду м.Харкова, виходячи з наступного.

Відповідно правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За нормою частини 2 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно положень пункту 3 частини 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до положень статті 24 «Місце виконання рішення» Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Такий висновок суду узгоджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 (провадження № 61-21991св19).

Зі змісту заяви та відомостей Єдиного реєстру приватних виконавців України вбачається, що приватний виконавець Підгірний Олексій Сергійович здійснює професійну діяльність за адресою: 61166, м. Харків, пр-т. Науки, 36, що знаходиться в адміністративно-територіальних межах Шевченківського району м. Харкова.

У заяві зазначено, що боржником у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису нотаріуса № 1670 від 19 лютого 2021 року є ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому до заяви не долучено доказів, які би свідчили, що на території, на яку поширюється територіальна юрисдикція Дзержинського районного суду м. Харкова, проводяться будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 64780367 або знаходиться належне боржнику майно.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є місцезнаходження офісу приватного виконавця, оскільки матеріали заяви не містять жодних доказів стосовно того, що в межах територіальної юрисдикції Дзержинського районного суду м. Харкова Шевченківського району м. Харкова провадяться виконавчі дії з примусового виконання виконавчого напису № 1670 від 19 лютого 2021 року.

Водночас судом встановлено місце проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 . За таких обставин, враховуючи положення ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем провадження виконавчих дій у виконавчому провадженні є місце проживання боржника.

Судом враховано, що на територію м. Краматорськ Донецької області поширюється територіальна юрисдикція Краматорського міського суду Донецької області

Через неможливість здійснення правосуддя під час воєнного стану розпорядженням Голови Верховного Суду від 15 березня 2022 року № 8/0/9-22 територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області визначено Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

Вища рада правосуддя змінила із 7 серпня 2023 року територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Відповідно пункту 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно положень ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, заява ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача не підсудна Дзержинському районному суду м.Харкова, у зв`язку з чим суд передає матеріали заяви для розгляду за належною підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за місцем провадження виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису.

Керуючись ст. 31, 32, 260-261, 354, 442, 446 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: первісний стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , приватний виконавець Підгірний Олексій Сергійович, заінтересована особа, яка не заявляє самостійних вимог - ТОВ «Кампсіс Фінанс» - передати за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.П. Латка