24.10.2023 Справа № 756/4655/23
Справа пр. №2/756/2989/23
ун. №756/4655/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді- Луценко О.М.,

при секретарі - Галелюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини ,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком.

В позовних вимогах позивач просить: визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 .

Вимоги обгрунтовані тим, що сторони перебувають в шлюбі з 08.08.2015 року та в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 .

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися та вони проживають оремо один від одного.

З позивачем проживає малолітня ОСОБА_3 ,що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади.

Вважає, що він взмозі, зважаючи на його житлове забезпечення та матеріальні статики, утримувати та піклуватися про дитину на належному рівні, оскільки має змогу забезпечити житлом, харчуванням, освітою тощо. Тому, на його думку, задля забезпечення належним умов життя та розвитку дитини наразі й у подальшому є підстави визначити місце проживання саме з ним - як батьком.

22.05.2023року відповідачем надано відзив відповідно до якого вбачається, що між мною ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 шлюбні стосунки були припинені, в результаті чого ми почали проживати окремо. На даний момент я проживаю разом зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому планую виїхати на постійне місце проживання за кордон. Донька ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) через тісні стосунки з батьком залишилася проживати з ним за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з такими суттєвими змінами в особистому житті, у нас з позивачем почали виникати непорозуміння з різних питань: навчання, виховання, відпочинку, виїзду доньки за кордон на відпочинок та оздоровлення. Тож в подальшому постала необхідність визначити місце проживання дитини в тому числі через відсутність згоди з цього питання між сторонами. Проте, зважаючи на те, що донька більш прихильна до батька, а він на постійній основі піклується про неї, спілкується з вихователями, забирає доньку додому з садочку, бере участь у батьківських зборах, а також забезпечує гарні умови для її проживання та розвитку. Враховуючи також те, що він не чинить мені перешкод у спілкуванні з дитиною і те, що станом на сьогоднішній день я не маю стабільного доходу, тож за таких обставин вважаю, що варто визначити місце проживання доньки разом з батьком.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити - визначити місце проживання дочки з батьком.

Відповідачка до судового засідання не з`явилася про дату, місце та час повідомлялася належним чином. До судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами, позовні вимоги визнає та просить суд постановити рішення, яким позов задовольнити.

Представник третьої особи до судового засідання надав клопотання про розгляд справи без його участі та просять врахувати висновок органу опіки та піклування від 05.06.2023р.та просять прийняти рішення в інтересах малолітньої дитини.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2015року (а.с.10).

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 ( а.с.9).

Після припинення спільного проживання сторін, дитина залишилась проживати з батьком.

Окрім того, орган при вирішення заяв батьків дитини про визначення місця проживання дитини повинен був досліджував умови проживання як батька, так й матері дитини.

Однак актиобстеження умов проживання та матеріально побутових умов за місцем проживання матері та батька не складалися, оскільки батько відмовляється допускати представників органу опіки та піклування та представника Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб до оселі з метою обстеження умов проживання дитини.

Сторони не дійшили згоди щодо визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

Суд вправі застосувати вищезазначене положення закону в тому випадку, коли мати та батько дитини проживають окремо, тобто за різними адресами; не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина, що відповідає спірним правовідносинам.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та копії паспортів позивач ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2 , місцем реєстрації є одна адреса АДРЕСА_3 ( а.с.4,7).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 09.05.2023року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 (а.с.31).

Як вбачається з відзиву ОСОБА_2 стверджує, що на даний момент вона проживаю разом зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому планую виїхати на постійне місце проживання за кордон, однак жодного доказу суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Згідно статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 161 СК України визначено правила вирішення спору між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4).

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування) власним висновком №104-3734 від 05.06.2023 року вважає за не доцільне визначати місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , з огляду на відсутність повного пакету документів та спору між батьками з даного питання. Оскільки ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у зареєстрованому між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Мая має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Батько дитини, ОСОБА_1 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 . 19 лютого 2023 року, ОСОБА_4 подав заяву щодо державної реєстрації фізичної особи-підприємця. Зі слів представника батька, він працює дистанційно. Декларацію про вибір лікаря від 13 серпня 2019 року, укладено батьком дитини. У телефонній розмові представник ОСОБА_1 повідомила, що батько відмовляється допускати представників органу опіки та піклування та представника Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб до оселі з метою обстеження умов проживання дитини та складання акту оцінки потреб сім`ї. Мати дитини, ОСОБА_2 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

18 травня 2023 року, ОСОБА_2 , подала заяву до служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, в якій зазначила, що проживає зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 18 травня 2023 року, в заяві до служби, мати дитини зазначила, що дійшли взаємної згоди з батьком дитини та не заперечує щодо проживання доньки, ОСОБА_3 разом з батьком, ОСОБА_1 .

30 травня 2023 року до служби у справах дітей та сім`ї надійшла заява від ОСОБА_1 з проханням провести засідання Комісії з питань прав захисту дитини Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації без його участі. Та зазначив, що, з метою збереження життя та здоров`я дитини, виїхав, разом з нею до с. Хотянівка

На засідання комісії з питань захисту прав дитини, від 01 червня 2023 року, обоє батьки дитини не з`явились.( а.с.76-77).

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на даний час проживання малолітньої доньки з батьком, яка фактично проживає з ним, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи у зв`язку з фізіологічними особливостями, позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час відсутній спір між батьками з даного питання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.М. Луценко