У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірина Іванівна, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися із заявою про встановлення відповідних фактів, яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження.

Вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 318 ЦПК України за наступних підставах.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова) № 5 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Факт родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України) встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Згідно до вимог ст.318 ЦПК України, у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено з якою метою заявник просить встановити факт.

У заяві заявником не конкретно визначено мету встановлення факту.

Так, заявник вказує, що факт необхідний для оподаткуванні при укладенні договору дарування майна, при цьому доказів, що він позбавлений можливості користуватися зазначеною пільгою чи що батьківство не визнається при вчиненні правочинів заявник не надає.

Отже, заявником у заяві не зазначено докази на підтвердження того, що такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав заявника. Так, у заяві не зазначено інформацію щодо відмови заявнику у посвідчені договору дарування у зв`язку із несплатою податку, або неповною сплатою податку чи до зобов`язання його про сплату та розмір такого податку, тоді як у змісті заяви зазначається, що нотаріусом було роз`яснено порядок оподаткування та виявлено різницю в написанні прізвищ в паспортах.

Разом з тим, слід мати на увазі, що вирішення питання про майбутні правовідносини сторін, знаходяться за межами компетенції суду. Встановлення юридичних фактів встановлюється на момент виникнення або настання якоїсь події, а не в майбутньому і встановлення юридичних фактів на майбутнє, законом не передбачено.

Отже, заявнику необхідно привести свою заяву згідно з вимогами діючого законодавства, а саме конкретизувати мету встановлення факту з врахуванням того, що судом не встановлюються юридичні факти на майбутнє.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Всупереч викладеним нормам, викладаючи обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, він не надає докази, які їх підтверджують.

У порушення ст. 318 ЦПК України до заяви заявником взагалі не долучено копія свідоцтва про народження заявника.

Також, як вбачається із заяви, останній просить встановити факт родинних відносин із заінтересованою особою. Однак у заяві не зазначає, чи звертався він чи заінтересована особа із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, або до органу ДМС щодо обміну паспорту та не надає доказів про те, що відповідні органи відмовили у внесенні змін.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України» (зі змінами), передбачено, що обмін паспорта здійснюється у разі: у тому числі виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта .

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793.

Тобто діючим законодавством визначено позасудовий порядок вирішення спору щодо внесення виправлень до актових записів цивільного стану, паспорту громадянина України.

Однак, в порушення вимог ч.2 ст.318 ЦПК України заявником не надано доказів, що він не може підтвердити факт родинних стосунків в адміністративному порядку, шляхом звернення до відповідних органів та не долучено відповідної довідки про те, що він звертався про внесення виправлень на підтвердження факту у визначеному законодавством порядку, однак з об`єктивних причин одержати вказані документи неможливо.

Також, відповідно вимог ч. 4 ст. 294 ЦПК, разом із заявниками у справах окремого провадження беруть участь заінтересовані особи, визначенню кола яких має сприяти чітке зазначення мети заявника у заяві до суду, для якої потрібно встановити цей факт.

Однак, у поданій заяві заінтересованою особою зазначено приватного нотаріуса, хоча останній не має юридичного інтересу до факту який просить встановити заявник, у останнього ніякої матеріально-правової або громадської заінтересованості у справі не має та не може виступати заінтересованою особою і не повинен залучатися до участі у справі.

Заявником не визначено належну заінтересовану особу, оскільки в даній категорії справ, заінтересованими особами можуть бути особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки, а за метою вказаною у заяві ставка оподаткування - відповідна державна фіскальна служба.

З огляду на наведене, заявнику слід визначити установу (заінтересовану особу), в якій заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту, що має юридичне значення та на права та обов`язки якого впливає рішення про встановлення цього факту, обґрунтувати залучення до участі у справі заінтересованої особи, виходячи із мети встановлення факту та впливу його на права та обов`язки та зазначити її місце знаходження, додати копії заяви для вручення заінтересованій особі.

Спосіб усунення недоліків заяви полягає в поданні заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду та з наданням копій заяви з доданими матеріалами у кількості примірників для вручення заінтересованим особам.

Частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що згідно з правилами ч. 3 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 175,318 ЦПК України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірина Іванівна, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, залишити без руху.

Надати заявнику строк - десять днів з моменту отримання копії ухвали суду для надання суду оновленої заяви в редакції, яка б відповідала вимогам ст. ст. 175,294,318 ЦПК України та її копій відповідно до кількості заінтересованих осіб, які беруть участь у справі.

Роз`яснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова