Справа № 682/2066/23
Провадження № 2-о/682/73/2023
РІШЕННЯ
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Маршал І.М.,
секретаря Захарчук С.П.,
представника заявника ОСОБА_2 ,
третя особа ОСОБА_3 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту визнання батьківства, заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду у Хмельницькій області, третя особа ОСОБА_3 , -
Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який зник безвісти 02.03.2023 року під час виконання військового обов`язку в бою за Україну, її свободу і незалежність в результаті стрілецького бою з противником в районі населеного пункту Бахмут Донецької області, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , є батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрація народження якого проведена у Бучанському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що складено відповідний актовий запис № 107, посилаючись на те, що вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком дитини, а тому відомості про нього були записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.
Заявниця та її представник адвокат Горщар Б.А. в судовому засіданні підтримали вимоги поданої заяви із викладених у ній підстав та просили її задоволити.
Заявниця показала, що проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з травня 2020 року в АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 працював на будівництві. Між заявницею та ОСОБА_4 склались взаємні стосунки та почуття любові, вони почали проживати разом та винаймати житло. В період спільного проживання заявниці та ОСОБА_4 , а саме, ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_5 , біологічним батьком якого є ОСОБА_4 . У вересні 2022 ОСОБА_4 був мобілізований до ЗСУ, а у березні 2023 року на адресу матері ОСОБА_4 надійшло сповіщення про те, що останній зник безвісти 02.03.2023 року під час виконання військового обов`язку в бою за Україну, її свободу і незалежність в результаті стрілецького бою з противником в районі населеного пункту Бахмут Донецької області.
Заінтересованою особою - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника.
Заінтересована особа ОСОБА_3 суду показала, що ОСОБА_4 , який зник безвісти є її сином, а заявниця доводиться їй невісткою, яка народила внука ОСОБА_6 батьком якого є її син. Син із невісткою проживали сімєю , вели спільне господарство. Син дуже радів майбутньому батьківству, очікував на народження дитини. Організовували спільно хрестини онука. У вересні 2022 сина мобілізували до ЗСУ, а 02.03.2023 року вона отримала повдомлення, що син зник безвісти в районі населеного пункту Бахмут Донецької області.
У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Згідно із пунктом 13 вказаної Постанови факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно із п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
Відповідно до частини першої статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.
Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України, - ч.2 ст.128 СК України).
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, будучи військовослужбовцем ЗСУ зник безвісти 02.03.2023 року під час виконання військового обов`язку в бою за Україну, її свободу і незалежність в результаті стрілецького бою з противником в районі населеного пункту Бахмут Донецької області, що підтверджується копією сповіщення № 88 від 17.03.2023 року.
Останнє місце проживання ОСОБА_4 до дня його зникнення безвісти: АДРЕСА_1 . За цією адресою, починаючи з 24.02.2022 року, ОСОБА_4 проживав спільно з заявницею ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу, вони вели спільне господарство, в них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Запис про батька дитини після її народження у Книзі реєстрації народжень було проведено відповідно до вимог ч.1 ст. 135 СК України, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спільно проживали без реєстрації шлюбу. Викладене підтверджується даними: свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 11.05.2022 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України від 11.05.2022 року, витягів з реєстру територіальної громади від 26.07.2023 року.
В матеріалах справи містяться також спільні світлини ОСОБА_4 та заявниці, їх дитини, що свідчить про їх спільне проживання та проведення часу разом.
Свідок ОСОБА_7 суду показав, що є братом ОСОБА_4 , а заявниця - то братова цивільна дружина. Брат із дружиною спершу проживали спільно у м. Бородянка Київської області, коли почалася повномасштабна військова агресія вони переїхали до батьків ОСОБА_8 в с. Довжки Шепетівського району. ОСОБА_1 уже була вагітною на той час. ІНФОРМАЦІЯ_3 у їхній сімї народився хлопчик ОСОБА_6 , якому він є хрещеним батьком. Згодом брата мобілізували до ЗСУ. У березні 2023 року мати отримала повідомлення, що ОСОБА_4 зник безвісти в районі м. Бахмут.
Свідок ОСОБА_9 суду показав, що ОСОБА_1 є їх невісткою, матірю їхнього онука. Їх син ОСОБА_4 проживав із ОСОБА_10 в Київській області, а коли розпочалася війна перевіз вагітну ОСОБА_10 до них в с. Довжки Шепетівського району. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_6 . Згодом сина мобілізували до ЗСУ. У березні 2023 року вони із матірю отримали повідомлення, що ОСОБА_4 зник безвісти в районі м. Бахмут.
Свідок ОСОБА_11 суду показала, що є сусідкою ОСОБА_3 , її син ОСОБА_4 мав ОСОБА_1 за дружину, вони приїхали до батьків проживати із Київської області у лютому 2022 року. Весною того ж року у них народився хлопчик. Жили гарно, як сімя. Потім ОСОБА_4 мобілізували до ЗСУ, а згодом сусіди отримали повідомлення, що їх син ОСОБА_4 зник безвісти.
Відповідно до ст. 128 СК за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 7 Конвенції "Про права дитини" - дитина, наскільки це можливо повинна знати своїх батьків.
Враховуючи викладене, оскільки встановлення даного факту, що має юридичне значення, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, з огляду на наведені вище норми та встановлені обставини справи, слід встановити факт батьківства.
Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 260, 265, 293, 310-314, 354-355 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту визнання батьківства задоволити.
Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Маршал І. М.