Справа № 699/1107/23
Номер провадження 2-о/699/77/23
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

23.10.2023 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Черкаський районний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки в особі начальника третього відділу Черкаського районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області, ОСОБА_2 ,

про встановлення факту самостійного виховання дитини її батьком,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в порядку окремого провадження надійшла вищевказана заява.

Заява обґрунтована тим, що 03.07.2008 заявник зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 народила їхню спільну дочку ОСОБА_4 .

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 28.07.2022 шлюб між заявником та ОСОБА_5 було розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу « ОСОБА_6 ».

Ще до розірвання шлюбу дружина часто перебувала за кордоном (в Чеській Республіці).

Після розірвання шлюбу дитина ОСОБА_7 залишилася проживати з батьком, і з того часу мати дитини не проживала з сім`єю та не займалася вихованням дочки.

Заявник є військовозобов`язаним, у зв`язку з чим в будь-який час він може бути мобілізованим до військової служби.

Одночасно заявник має особисті законодавчо визначені обов`язки щодо виховання своєї неповнолітньої доньки.

Відповідно до норм чинного законодавства не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

При цьому уповноваженому органу необхідно подати документи, що підтверджують факт виховання дитини одним із батьків.

Заявник зазначає, що встановлення факту самостійного виховання доньки має для нього юридичне значення, бо дозволить забезпечити йому можливість брати участь у вихованні дитини без необхідності покидати її та користуватися пільгами батьків, які самостійно виховують дитину.

З урахуванням указаного заявник звернувся до суду з цією заявою та просить встановити факт самостійного виховання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 21.09.2023 указану заяву залишено без руху з тих підстав, що подана заява не містить обґрунтування того, що встановлення факту самостійного виховання дитини її батьком безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, а також надання підтверджень неможливості встановлення цього факту у позасудовому порядку, у тому числі через органи опіки та піклування.

Заявнику було запропоновано у десятиденний строк усунути недоліки шляхом зазначення та надання доказів неможливості одержання необхідних документів (встановлення необхідного факту) у позасудовому порядку.

Також звернено увагу заявника на необхідність залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи відповідний Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

У встановлений судом строк заявник подав заяву про усунення недоліків та оновлений текст заяви про встановлення факту самостійного виховання дитини її батьком, у якій вказав в якості заінтересованої особи відповідний Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та навів свої міркування з приводу неможливості встановити даний факт у позасудовому порядку, однак не надав суду доказів неможливості одержання необхідних документів (встановлення необхідного факту) у позасудовому порядку, що є підставою для залишення заяви без розгляду.

Однак, на думку суду, залишення заяви без розгляду з цієї підстави свідчило б про надмірний формалізм суду

Розглянувши вказану заяву суд вважає на необхідне звернути увагу заявника на таке.

Згідно зі ст. 293, 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) викладено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. А саме, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Тобто, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1, 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

Згідно із ч. 11 ст. 38 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Пунктом 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, серед інших функцій, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що чинним законодавством встановлено порядок оформлення відстрочки від призову під час мобілізації, для чого потрібно звертатися саме до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а не до суду в порядку окремого провадження.

Крім того, відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 12 закону України «Про охорону дитинства» - на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 3 даної статті визначено, що якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

З наведених у заяві відомостей вбачається, що дочці заявника вже виповнилося 14 повних років, отже вона сама має право визначати своє місце проживання (з батьком чи матірю).

Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема, мати (батько) має право звернутися до суду з позовом про позбавлення другого з батьків батьківських прав через ухиляння його від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Жодний нормативно-правовий акт, який регулює сімейні відносини та захист прав дітей, не зобов`язує підтверджувати окремим актом (документом) факт відсутності участі батьків у вихованні дитини, або підтверджувати безумовну та одноосібну участь одного з батьків у вихованні та піклуванні дитини.

Такий факт може бути підтверджений за рішенням суду виключно в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав.

Заявник не позбавлений права звернутися з відповідним позовом до суду, який має розглядатися в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У той же час, при вирішенні питання про прийняття до провадження заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Таким чином, вимога заявника про встановлення факту самостійного виховання дитини її батьком - не є вимогою, яка підлягає розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень ст. 293, 315 ЦПК України.

При цьому суд роз`яснює заявнику, що рішення, дії чи бездіяльність посадових і службових осіб щодо порушення правил надання пільг при мобілізації, які передбачені для батьків, які самостійно виховують дитину, якщо такі матимуть місце, заявник має право оскаржити в порядку адміністративного судочинства.

Також суд вважає за доцільне роз`яснити заявнику його право вирішити питання щодо ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків в порядку загального позовного провадження шляхом подачі позову про позбавлення її батьківських прав.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 186, ст. 261, 293, 294, 315, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

На підставі пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Черкаський районний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки в особі начальника третього відділу Черкаського районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання дитини її батьком у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали суду разом з матеріалами заяви надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати складення повної ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повна ухвала складена 23.10.2023.

СуддяЛітвінова Г. М.