Справа№591/86/23
Провадження №2/592/633/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Середницької І.О., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тетері І.А., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Юшкевич Є.Ю., законного представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що 11.11.2022 року у мережі «Інтернет» ОСОБА_1 знайшов оголошення невідомої особи, що була підписана, як ОСОБА_5 щодо доставки генераторів із-закордону. Зателефонувавши на опублікований ним номер телефону (а саме: НОМЕР_1 який на разі вказаною особою заблоковано) він поспілкувався з цією особою щодо можливості доставки йому генератора KS 10000 газ/бензин. Далі спілкування продовжилось у чаті застосунку «Viber». Періодично він телефонував вказаній особі для уточнення тих чи інших деталей. Для доставки вказаного генератора невстановлена особа йому повідомила, що він має перерахувати 50% вартості генератора, що складало 22360грн. Вказані кошти він перерахував 11.11.2022 року на картковий рахунок НОМЕР_2 , відкритий у Таскомбанку, реквізити якого невстановлена особа написала у чаті застосунку «Viber». Перед оплатою він попросив надати скан-копії/фото паспорта невстановленої особи, які останньою було надіслано йому у чаті застосунку «Viber» у вигляді фотографії паспорта ОСОБА_6 . Пізніше він вирішив замовити ще один генератор KS 3100і 3.2 кВт меншої потужності та вартості. Кошти 12.11.2022 року ним таким самим чином було перераховано у розмірі 50% від вартості генератора, що складало 9600грн., але на інший рахунок, який було повідомлено невстановленою особою (враховуючи видалення невстановленою особою всіх своїх повідомлень з переписки у чаті застосунку «Viber» (срін-шоти видаленої частини переписки додаються), повний номер рахунку не зберігся): НОМЕР_3 , відкритий у Таскомбанку. 17.11.2022 року вищевказана невстановлена особа йому зателефонувала і повідомила, що має певні проблеми на митниці щодо розмитнення замовлених ним генераторів, оскільки відсутні докази повної їх оплати замовником. У зв`язку з цим вказана особа попросила його оплатити залишок вартості кожного з двох генераторів у розмірі 50%, що загалом за два генератори складало 31960грн, однак не на вказані раніше рахунки, оскільки вони були начебто заблоковані з причин великої кількості транзакцій, а на картку його колеги, разом з яким вказана особа начебто везла генератори. Він попросив надати скан-копії/фото паспорта його колеги і йому було надіслано фото екрану телефону з зображеним на ньому електронним-паспортом ОСОБА_7 у застосунку «Дія». 17.11.2022 року він перерахував на наданий йому рахунок вірогідно ОСОБА_7 : НОМЕР_4 відкритий в Універсал Банку, 31960грн. Після цього невстановленою особою жодні генератори доставлені не були, натомість нею були видалені всі повідомлення зі спільного з ним чату застосунку «Viber», та заблокувало номер телефону, з якого велась переписка та спілкування і на зв`язок з ним з цього моменту вказана особа не виходила. Перших два рахунки, на які було перераховано 22360грн., (рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у Таскомбанку) та 9600грн., (рахунок № НОМЕР_3 , відкритий у Таскомбанку), а загалом 31960грн., вірогідно належить відповідачу, оскільки фото саме його паспорта первісно було надіслано йому невстановленою особою. Разом з тим, докази цього факту він не може надати суду, оскільки належність того чи іншого банківського рахунку віднесена законом до банківської таємниці, яка може бути розкрита на підставі судового рішення. З огляду на це у позовній заяві викладено клопотання про витребування у банку необхідної інформації для доведення факту перерахування ним вищевказаних коштів та щодо власника рахунків, на які ці кошти було зараховано. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування них судом положень глави 83 ЦК України. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України) (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20). Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №674/461/16-й. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його слід електронним підписом. Такий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20. Отже, під час переписки та телефонних розмов щодо генераторів жодні електронні повідомлення, як загалом так і окремо не підписувались електронним підписом або будь яким іншим засобом електронної ідентифікації особи. Подальше видалення його співрозмовником історії всієї переписки з чату застосунку «Viber» свідчить також про недобросовісність вказаної особи та відсутність намірів передавати генератори, про які велася мова. Таким чином, захистити його порушене право будь-яким спеціальним способом захисту, що випливає з договірних правовідносин, не має можливості, оскільки, як було обґрунтовано вище, договір в результаті його переписки з невстановленою особою не було підписано та відповідно і укладено, а особу, з якою переписувався він, неможливо достеменно встановити. Тому єдиним належним та ефективним способом його захисту прав є вимога у порядку ст.1212 ЦК України повернути кошти, що отримані без достатньої правової підстави. Просить суд стягнути на користь ОСОБА_1 319600,00грн., безпідставно отриманих грошових коштів, та стягнути понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Тетеря І.А. позовні вимоги підтримав повністю з зазначених в позові підстав, просив суд стягнути грошові кошти в сумі 22360грн. з відповідача ОСОБА_2 та 9600грн. з відповідача ОСОБА_4 , оскільки на їх платіжні картки надійшли грошові кошти відповідно в сумі 22360грн. та 9600грн. і суд замінив неналежного відповідача належними відповідачами.

Відповідач ОСОБА_2 пояснень в ході судового розгляду не надавав. Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Юшкевич Є.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, пояснила, що за поясненнями ОСОБА_2 в січні 2022 року він продав платіжну картку за 200грн. чи 300грн. невідомим особам, кошти від ОСОБА_1 не отримував, ними не користувався. Просила в задоволенні позову відмовити. Законний представник ОСОБА_2 підтримала адвоката Юшкевич Є.Ю.

Відповідач ОСОБА_4 повторно в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в тому числі і через публікацію оголошення на офіційному сайті судової влади.

Ухвалами суду від 27.02.2023 року, від 22.03.2023 року була витребувана в АТ «ТАСКОМБАНК» (01032 м. Київ, вул.Симона Петлюри,буд.30), наступна інформація та документи: виписки за період з 11.11.2022 року по 19.11.2022 року по рахунку № НОМЕР_2 , який відкрито (було відкрито) в АТ «ТАСКОМБАНК» (з розкриттям інформації щодо перерахування коштів ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_5 , на цей рахунок) та інформація щодо володільця вказаного рахунку, зокрема, прізвище, ім`я та по батькові володільця рахунку та його реєстраційний номер облікової картки платника податків; інформація, чи надходили від ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_5 ) 12.11.2022 року або пізніше з його рахунку: НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ), відкритого в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (квитанція №5Н2С-0ТРК-КЕМР-0КЕТ від 12.11.2022 року) на рахунок особи, відкритий у АТ «ТАСКОМБАНК» 9600грн. з зазначенням номеру рахунку, на який вказані кошти було зараховано та персональні дані власника вказаного рахунку, зокрема, його прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків; виписку за дату надходження 9600грн., перерахованих з рахунку НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ), відкритого в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) на рахунок особи, відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» (з розкриттям інформації про особу, яка перераховувала вказані кошти на відповідний рахунок, відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» та про володільця вказаного рахунку).

Ухвалами суду від 01.06.2023 року, від 22.06.2023 року була витребувана в АТ «ТАСКОМБАНК» (01032 м. Київ, вул.Симона Петлюри,буд.30), наступна інформацію та документи: інформація, чи надходили від ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_5 ) 12.11.2022 року з його рахунку: НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ), відкритого в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (квитанція №5Н2С-0ТРК-КЕМР-0КЕТ від 12.11.2022 року) на рахунок особи, відкритий у АТ «ТАСКОМБАНК» 9600грн. з зазначенням номеру рахунку, на який вказані кошти було зараховано та персональні дані власника вказаного рахунку, зокрема, його прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків; виписку за дату надходження 9600грн., перерахованих з рахунку НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ), відкритого в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) на рахунок особи, відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» (з розкриттям інформації про особу, яка перераховувала вказані кошти на відповідний рахунок, відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» та про володільця вказаного рахунку).

Ухвалою суду від 01.06.2023 року залучений до участі по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 31960грн. за генератори, як співвідповідач ОСОБА_2 , 2006 року народження, в особі його законного представника.

Ухвалою суду від 18.07.2023 року замінений ОСОБА_5 як неналежний відповідач, належним відповідачем ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_8 ) у справі за позовом ОСОБА_1 в частині стягнення 9600грн. як безпідставно отриманих коштів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Юшкевич Є.Ю., законного представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 , дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, з таких підстав:

Суд установив, що позивач ОСОБА_1 в мережі Інтернет знайшов оголошення щодо продажу генераторів та за допомогою телефонного зв`язку та месенджера Viber спілкувався з невідомими йому особами щодо придбання генераторів (а.с.10-20). Позивачу ОСОБА_1 в чаті застосунку Viber надали скан-копію паспорту ОСОБА_6 та номери карток. ОСОБА_1 вирішив замовити генератори і 11.11.2022 року ОСОБА_1 перерахував грошові кошти в сумі 22360грн. на картковий рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Таскомбанк», який йому зазначили в застосунку Viber (а.с.27). 12.11.2022 року позивач ОСОБА_1 перерахував 9600грн. за інший генератор на картковий рахунок НОМЕР_3 , відкритий в АТ «Таскомбанк» (а.с.28).

Генератори позивачу поставлені не були.

Первісний відповідач по справі ОСОБА_6 повідомив, що у нього більше року тому був викрадений мобільний телефон зі всіма фото, документами та іншими персональними даними. В лютому 2022 року ОСОБА_6 звертався з заявою до Сумського РУП (а.с.97).

Згідно з ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі.

Під час переписки та телефонних розмов щодо генераторів жодні електронні повідомлення не підписувались електронним підписом або будь яким іншим засобом електронної ідентифікації особи.

Отже, договір в результаті переписки позивача з невстановленою особою не було підписано і таким чином договір щодо купівлі-продажу генераторів ОСОБА_1 укладений не був.

Належним правовим способом захисту прав позивача є вимога в порядку ст.1212 ЦК України повернути кошти, що отримані без достатньої правової підстави.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

З аналізу змісту норм статей 1212-1213 ЦК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) - це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до доказів, отриманих в АТ «ТАСКОМБАНК» встановлено, що володільцем рахунку (платіжної картки) № НОМЕР_2 є ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_9 ).

11.11.2022 року кошти з рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ) (рнокпп НОМЕР_5 ) в сумі 22360грн. надійшли на рахунок ОСОБА_2 (№ платіжної картки НОМЕР_2 ), що підтверджується наданою АТ «ТАСКОМБАНК інформацією по рахунку НОМЕР_10 (картка № НОМЕР_2 ) а.с.84-85.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 повідомила, що в січні 2022 року ОСОБА_2 продав свою платіжну картку невідомим особам за 200грн. чи 300грн.

Згідно з ч.20 ст.38 Закону України «Про платіжні послуги», який набрав чинності 01.08.2022 року, користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права.

Відповідно до п.14.12 ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який діяв до набрання чинності Законом України «Про платіжні послуги» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Відповідач ОСОБА_2 як користувач платіжної картки не мав права передавати платіжну картку у володіння та користування третім особам.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 , на рахунок якого (його платіжну картку) надійшли грошові кошти в сумі 22360грн. набув ці грошові кошти без достатньої правової підстави.

Згідно з доказами, наданими АТ «ТАСКОМБАНК» на виконання ухвали суду, було встановлено, що від позивача ОСОБА_1 12.11.2022 року з його рахунку НОМЕР_11 ( НОМЕР_7 ), відкритого в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (квитанція №5Н2С-0ТРК-KEMP-0KET від 12.11.2022 року) на рахунок ОСОБА_4 (№ платіжної картки НОМЕР_3 ) надійшли грошові кошти в сумі 9600грн. (а.с.118-119).

Отже, ОСОБА_4 набула кошти в розмірі 9600грн., які надійшли від ОСОБА_1 , без належної правової підстави.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 не надали доказів, що вони безпосередньо не отримували коштів, не користувалися ними.

Договірні відносини між сторонами не встановлені. За відсутності договірних зобов`язань, грошові кошти відповідачами отримані безпідставно.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 набули грошові кошти, які надійшли від ОСОБА_1 без належної правової підстави і суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 22360грн. безпідставно отриманих коштів та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 9600грн. безпідставно отриманих коштів.

Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 694,30грн. в відшкодування судового збору та з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 298,10грн. в відшкодування судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 22360грн. безпідставно отриманих коштів.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 9600грн. безпідставно отриманих коштів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 694,30грн. в відшкодування судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 298,10грн. в відшкодування судового збору.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_1 : місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5

Відповідач ОСОБА_2 : місце проживання АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_9 :

Відповідач ОСОБА_4 : місце проживання АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_8

Суддя О.А. Котенко