Справа № 460/4319/15-ц
Провадження №2/944/220/23
УХВАЛА

13.09.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Яворівська міська рада Львівської області, Яворівська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

05 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Яворівська міська рада Львівської області, Яворівська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності, а саме просила визнати за нею право приватної власності на приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме: 1-3 площею 7,4 кв. м,

1-4 площею 14,1 кв. м, 1-5 площею 20,3 кв. м, 1-6 площею 19,6 кв. м, 1-7 площею 4,8 кв. м, 1-13 площею 14,7 кв. м, 1-14 площею 16,2 кв. м, 1-15 площею 1,3 кв. м, підвальне приміщення ІІ площею 13,4 кв. м, підвальне приміщення ІІа площею 1,4 кв. м, та господарська споруда сарай «Д» площею 36,8 кв. м.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено: визнано за нею право приватної власності на приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме: 1-3 площею 7,4 кв. м, 1-4 площею 14,1 кв. м, 1-5 площею 20,3 кв. м, 1-6 площею 19,6 кв. м, 1-7 площею 4,8 кв. м, 1-13 площею 14,7 кв. м, 1-14 площею 16,2 кв. м, 1-15 площею 1,3 кв. м, підвальне приміщення ІІ площею 13,4 кв. м, підвальне приміщення ІІа площею 1,4 кв. м, та господарську споруду сарай «Д» площею 36,8 кв. м.

Рішення суду першої інстанції було оскаржено в апеляційному та касаційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного суду від 05 березня 2020 року рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 16 червня 2021 року у справі № 460/4319/15-ц рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 березня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

07 листопада 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про зміну предмета спору, а саме просила: здійснити поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 на два відокремлені об`єкти нерухомого майна, який належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам 10/24, 1/24 та 1/24 (всього 1/2 частки) ОСОБА_1 та 1/2 частки ОСОБА_3 , залишити в спільному користування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 огорожі 1, 3, 6, 8, хвіртки 2, 5, 7, 9, ворота № 4, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за відхилення 1/2 частки в розмірі 187233,00 грн. На обґрунтування заяви вказала, що Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд вказав, що суду попередніх інстанцій виділяючи ОСОБА_1 в натурі частини спірного будинку не врахували, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку із чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливий, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами. Також вказано, що суди попередніх інстанцій не з`ясували чи існує об`єкт нерухомості на який просила визнати право власності позивач. Зазначає, що подає заяву про уточнення предмету позову з метою виконання постанови Верховного Суду.

08 березня 2023 року адвокат Квак В.В. в інтересах ОСОБА_3 подав заперечення щодо клопотання про зміну предмета позову. Вказав, що у разі направлення на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускається. Зазначає, що жодних змін у фактичних обставинах справи не відбулося. Верховний суд направив справу на новий розгляд з мотивів, обрання позивачем неналежного способу захисту.

11 липня 2023 року ОСОБА_1 повторно подала до суду заяву про зміну предмета позову. Також зазначила, що на її замовлення Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 було складено висновок судової інженерно-технічної експертизи у даній цивільній справі.

В судовому засідання ОСОБА_1 підтримала вимоги заяви про зміну предмета позову з підстав, викладених у заяві, просила таку задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Квак В.В. заперечив щодо зміни предмету позову з підстав, викладених у запереченні на дану заяву.

Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України ло закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Оскільки вказана цивільна справа розглядається в порядку загального позовного провадження на стадії підготовчого судового засідання, позивачка подала заяву про зміну предмета позову у встановлені законодавством строки.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у ст. 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Великої палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Як зазначено вище, Постановою Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 460/4319/15-ц вирішено справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та направляючи справу на новий розгляд Верховний Суд вказав, що суд першої інстанції виділяючи ОСОБА_1 в натурі частини спірного будинку, не врахував, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку із чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливий, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами. З огляду на викладене, Верховний суд дійшов висновку про те, що висновок судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на приміщення житлового будинку є передчасним.

Відповідно до ст. 417 Цивільного процесуального кодексу України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово приходила до висновку про те, що обрання позивачем неналежного способу захисту права є самостійною підставою для відмови в позові.

Однак у даній справі Верховний Суд вказавши, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту не відмовив у задоволені позову з цієї підстави, а направив справу на новий розгляд, зазначивши, що висновки судів попередніх інстанцій передчасні.

Зважаючи на викладене вище, суд погоджується з доводами позивачки про те, що дана процесуальна (зміна предмета позову) вчинена саме з врахування зазначених висновків суду касаційної інстанції, які є обов`язковими, та на їх виконання.

Також суд вважає правильними та обґрунтованими доводи позивачки про те, що це необхідно для судового захисту її прав (у випадку доведення порушення таких) та обставиною, яка може розцінюватись як передбачені абз. 2 ч. 4 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України обставина, яка дозволяє позивачу змінити предмет позову при новому розгляді справи.

Інакше, на думку суду, неможливо буде виконати вказівки, що містяться у постанові Верховного Суду, якою справу направлено на новий розгляд, та взагалі позбавляє змісту подальший розгляд справи.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що слід прийняти заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову від 27 листопада 2022 року (з врахуванням уточнення від 11 липня 2023 року).

Керуючись ст. ст. 49, 51, 260 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

Прийняти в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Яворівська міська рада Львівської області, Яворівська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно, заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову від 27 листопада 2022 року, з врахуванням уточнення від 11 липня 2023 року.

Роз`яснити відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали надіслати суду відзив на позов з урахуванням прийнятої до розгляду заяви про зміну предмета позову, який повинен відповідати вимогам ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України).

Визначити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання письмових пояснень щодо позову, щодо відзиву - протягом десяти днів із дня його отримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частин 3-5 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частин 3-5 ст.178 Цивільного процесуального кодексу України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Повний текст ухвали складено 18 вересня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Б. Поворозник