Справа № 503/1106/23
Провадження № 2-з/503/8/23
УХВАЛА

Іменем України

26 вересня 2023 року м. Кодима

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Калашнікової Т.О.,

при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима заяву керівника Подільської окружної прокуратури Стадника Сергія Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом керівника Подільської окружної прокуратури Стадника Сергія Олександровича, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації у власність держави та припинення права користування земельними ділянками,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: припинити право приватної власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:002:0315 площею 0,522 га, що розташована на території Кодимської міської ради Подільського району (раніше Івашківської сільської ради Кодимського району) Одеської області, шляхом конфіскації цієї земельної ділянки у власність держави; припинити договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) площею 0,522 га, укладений 14.08.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав 22.08.2019 року, номер запису про інше речове право: 33005165; припинити право користування ОСОБА_2 земельною ділянкою (емфітевзису) із кадастровим номером :01:002:0315 площею 0,522 га, що розташована на території Кодимської міської ради Подільського району (раніше Івашківської сільської ради Кодимського району) Одеської області, шляхом скасування державної реєстрації права користування (номер запису про інше речове право: 33005165 від 22.08.2019 року); припинити право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:002:0318 площею 1,3379 га, що розташована на території Кодимської міської ради Подільського району (раніше Івашківської сільської ради Кодимського району) Одеської області, шляхом конфіскації земельної ділянки у власність держави; припинити договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) площею 1,3379 га укладений 14.08.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав 22.08.2019 року, номер запису про інше речове право: 33005394; припинити право ОСОБА_2 на користування земельною ділянкою (емфітевзису) із кадастровим номером :01:002:0318 площею 1,3379 га, що розташована на території Кодимської міської ради Подільського району (раніше Івашківської сільської ради Кодимського району) Одеської області, шляхом скасування державної реєстрації права користування (номер запису про інше речове право: 33005394 від 22.08.2019 року).

Керівник Подільської окружної прокуратури Сергій Стаднік, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, подав заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на вищевказані земельні ділянки. Свою заяву обґрунтовує тим, що у відповідачів наявне право вільно розпоряджатися земельними ділянками, існує об`єктивна можливість відчуження зазначених земельних ділянок у будь-який спосіб іншим особам під час розгляду вказаної справи. Окрім цього, на ряду з відчуженням вказаних земельних ділянок, вчинення будь-яких інших дій з ними може істотно ускладнити або ж повністю унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення заявлених позивачем позовних вимог та відповідно ефективний захист їх порушених прав та законних інтересів. Виходячи з наявності ризиків, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по вказаній справі, та відповідно ефективний захист і поновлення порушених прав та законних інтересів позивача, заявник вважає, що існує об`єктивна необхідність в рамках вказаної справи вжити відповідні заходи забезпечення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч.1 ст.150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться чи буде знаходитися справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Необхідність застосування заходів забезпечення має визначатися фактичними обставинами справи, які свідчитимуть про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Така правова позиція щодо вирішення питання про співмірність забезпечення позову викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Судом встановлено, що ухвалою судді Кодимського районного суду від 20.09.2023 року у даній цивільній справі відкрито провадження та розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Предметом спору в даній справі є вимоги про припинення права приватної власності та користування на вищевказані земельні ділянки сільськогосподарського призначення шляхом їх конфіскації на користь держави, а також припинення договорів про встановлення права користування на ці земельні ділянки.

Предмет спору, визначений в позовній заяві, дає достатні підстави для висновку про те, що між сторонами виник спір, але при цьому суд виходить з того, що обґрунтованість позовних вимог, достатність наданих доказів та переконливість наведеного обґрунтування не можуть бути предметом перевірки суду під час вирішення питання про забезпечення позову та ці питання підлягають з`ясуванню під час вирішення спору по суті.

При цьому накладення арешту застосовується судом, як правило, у майнових спорах у тих випадках, коли спірне майно може бути відповідачем продане, розтрачене, кошти витрачені, що в майбутньому перешкоджатиме виконанню рішення або взагалі зробить його виконання неможливим.

Необхідними умовами для вжиття забезпечувальних заходів, зокрема арешту майна, є, насамперед, розумна співмірність вартості арештованого майна ціні позову, обґрунтування необхідності вжиття заходів для захисту прав позивача та можливість такого заходу забезпечити реальне виконання очікуваного позивачем рішення.

При цьому принцип співмірності при забезпеченні позову вимагає визначення того майна, на яке має бути накладене обмеження, вартість якого має забезпечити виконання судового рішення.

Оскільки предметом спору є вимоги про вимоги про припинення права приватної власності та користування на вищевказані земельні ділянки сільськогосподарського призначення шляхом їх конфіскації на користь держави, а також припинення договорів про встановлення права користування на ці земельні ділянки, то обрані позивачем заходи забезпечення позову, є співмірними із заявленими позовними вимогами, здатні забезпечити захист інтересів позивача у випадку задоволення позову і присікти дії, які ускладнять або зроблять неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З врахуванням наведеного, з метою захисту прав та законних інтересів держави при розгляді справи та приймаючи до уваги, що неприйняття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а вказані заходи забезпечення позову будуть співмірними та відповідатимуть обставинам справи.

При цьому, суд звертає увагу, що вразі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду з питанням скасування заходів забезпечення позову.

Так, вжиття означеного обтяження призведе до втручання держави у право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на мирне володіння їх майном. Водночас, таке втручання є не тільки виправданим, але й вкрай необхідним, оскільки воно спрямовано виключно на забезпечення цивільного судочинства, а також на запобігання виникнення нових спорів з іншими особами, які можуть придбати спірне майно. Вказані цілі становлять суспільний інтерес, який превалює над індивідуальними свободами відповідачів. Крім того, накладення арешту на земельні ділянки полягає у позбавленні відповідачів можливості лише відчужити вказане майно, а не володіти або користуватись ним. Це свідчить про те, що застосування означеного обтяження не призведе до жодних негативних наслідків для останніх. Вжиття цього процесуального заходу не порушить вимоги п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а навпаки сприятиме захисту права позивача на справедливий суд, гарантованого п.1 ст.6 цієї ж Конвенції.

Крім того, станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні відомості щодо можливих збитків відповідача та їх розміру, тому відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України, в зв`язку з чим судом не вирішується питання про застосування зустрічних заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст.ст.149-154, 260, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення із кадастровим номером :01:002:0315 площею 0,522 га та на земельну ділянку сільськогосподарського призначення із кадастровим номером :01:002:0318 площею 1,3379 га, що розташовані на території Кодимської міської ради Подільського району (раніше Івашківської сільської ради Кодимського району) Одеської області та відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майн №326638847 від 22.03.2023 року та №340372327 від 25.07.2023 року на праві приватної власності належать ОСОБА_1 та емфітевтом яких на підставі договорів про право користування земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (договори емфітевзису) від 14.08.2019 року, зареєстровані у Державному реєстрі речових прав 22.08.2019 року, номер запису про інше речове право: 33005165 та відповідно номер запису про інше речове право 33005394 є ОСОБА_2 .

Зустрічне забезпечення позову судом не застосовувалось.

Стягувачі:

керівник Подільської окружної прокуратури - м. Подільськ, Подільський район, Одеська область, проспект Шевченка. 10, поштовий індекс 66302. ;

Головне управління Держгеокадастру в Одеській області - м. Одеса, вул. Космонавтів, 34, поштовий індекс 65078, .

Боржники:

ОСОБА_1 , громадянин Російської Федерації, адреса проживання - АДРЕСА_1 , P RUS №727390132, виданий 05.01.2014 року ФМС-77811;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 12.08.1998 року Кодимським РВ УМВС України в Одеській області, місце реєстрації та проживання - АДРЕСА_2 .

Суд роз`яснює відповідачам, що вони можуть у відповідності до положень ч. 6 ст. 154 ЦПК України звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення. Питання про зустрічне забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення її повного тексту. Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Крім того, відповідач має право подати заяву про скасування заходу забезпечення позову в порядку, передбаченому ст.158 ЦПК України.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Суддя Т.О. Калашнікова