справа № 756/8537/22
головуючий у суді І інстанції Шевчук А.В.
провадження № 22-ц/824/7546/2023
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 жовтня 2023року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фаворит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фаворит» (далі - ОСББ «Фаворит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником гаражного боксу АДРЕСА_1 .

Обслуговування та утримання гаражних боксів, що знаходяться в підземно-наземному паркінгу за вказаною адресою, здійснює позивач ОСББ «Фаворит» на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг.

Відповідач як власник гаражного боксу щоденно та щомісячно отримує комунальні послуги з утримання боксу у належному стані, а тому у нього виникає обов`язок своєчасно сплачувати платежі у рахунок покриття витрат на експлуатацію та утримання гаражного боксу.

Проте відповідач своєчасно та у повному обсязі не сплачує надані йому комунальні послуги з утримання гаражного боксу, у зв`язку з чим за період з 01 січня 2021 року по 31 липня 2022 року утворилась заборгованість.

З урахуванням зазначеного, ОСББ «Фаворит» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість зі сплати внесків на утримання гаражного боксу за період з 01 січня 2021 року по 31 липня 2022 року з урахуванням інфляційного нарахування та 3 % річних у сумі 8 335 грн 54 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 2 481 грн.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року позов ОСББ «Фаворит» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Фаворит» заборгованість зі сплати внесків на утримання гаражного боксу за період з 01 січня 2021 року по 31 липня 2022 року (з врахуванням інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних) у сумі 8 335 грн 54 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмір 2 481 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСББ «Фаворит», суд першої інстанції виходив із того, що позивач надав належні та достатні докази на підтвердження наявності заборгованості відповідача за надані позивачем послуги з обслуговування та утримання гаражного боксу, який належить відповідачу,за період з 01 січня 2021 року по 31 липня 2022 року.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального й процесуального права, просить скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року та ухвалити нове рішення про відмову у позові ОСББ «Фаворит».

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції, стягуючи з нього на користь ОСББ «Фаворит» заборгованість зі сплати внесків на утримання гаражного боксу, не врахував, що він як власник гаражного боксу не є членом ОСББ «Фаворит», не брав участі у затвердженні Статуту ОСББ Фаворит», а тому без його згоди співвласники ОСББ «Фаворит» вирішили питання щодо утримання/управління будівлею паркінгу, затверджені обов`язків для власників гаражних боксів, визначенні умов договору на підставі приєднання, тощо.

Зазначає, що рішення загальних зборів є обов`язковими лише для співвласників, а тому відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у нього відсутній обов`язок щодо сплати внесків та платежів, затверджених рішеннями загальних зборів ОСББ «Фаворит».

При цьому будь-які договори між ним та позивачем не укладались, він не приймав пропозицію щодо приєднання до договору приєднання.

Також він не отримував від позивача рахунків на оплату послуг.

Крім того, стягуючи з нього на користь позивача компенсацію витрат спожитої електроенергії, суд першої інстанції не врахував, що постачання електричної енергії здійснюється виключно на підставі укладених договорів між власниками приміщень та енергопостачальними організаціями. Позивач не надав доказів на підтвердження суми щомісячного нарахування у розмірі 3,25 грн та компенсації витрат за відключення боксу від електроживлення в розмірі 250 грн.

У травні 2023 року представник ОСББ «Фаворит» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником гаражного боксу № НОМЕР_1 площею 17,3 кв.м, що знаходиться у підземно-наземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до свідоцтва про право власності від 07 вересня 2005 року.

Обслуговування та утримання гаражних боксів, що знаходяться за вказаною адресою, здійснює ОСББ «Фаворит» на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 2.2. Статуту ОСББ «Фаворит», затвердженого загальними зборами ОСББ об`єднання, у межах основної статутної діяльності забезпечує на постійній основі утримання та безпечну експлуатацію за призначенням окремої нежитлової Будівлі підземно-надземного паркінгу АДРЕСА_3 по АДРЕСА_2 , котра безперервно перебуває на його балансі із 2005 року. У цій нежитловій будівлі паркінгу знаходяться 207-м приватних гаражних боксів громадян для стоянки автотранспорту, інженерні мережі загального користування Житлового комплексу, а також інженерні мережі, що забезпечують комунальні потреби двох інших нежитлових будинків ( АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

Згідно з пунктом 2.3. Статуту ОСББ «Фаворит» доходи (прибутки) об`єднання, визначені цим Статутом, використовуються виключно для фінансування видатків на утримання об`єднання, реалізації ї мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності.

Відповідно до пункту 6.2.1. Статуту ОСББ «Фаворит» об`єднання із жовтня 2005 року забезпечує постійне функціонування та експлуатацію переданої йому на баланс нежитлової будівлі АДРЕСА_3 (будівлі підземно-надземного паркінгу) на своїй прибудинковий території та утримання прилеглих до них підземних шляхів.

Згідно з пунктом 6.2.2. Статуту ОСББ «Фаворит» джерелом покриття витрат ОСББ «Фаворит» з утримання нежитлової будівлі АДРЕСА_3 є солідарні внески усіх власників 207-ми гаражних боксів, розташованих у будівлі паркінгу шляхом щомісячної сплати на банківський рахунок об`єднання розміру внеску, встановленого кошторисом витрат паркінгу, при цьому - розмір такого внеску є однаковим для усіх власників боксів і не залежить від площі індивідуального гаражного боксу. Починаючи із січня 2022 року, частка власника гаражного боксу у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного з капітального ремонтів, технічного переоснащення неподільного майна будівлі паркінгу (разом із прилеглою територію та під`їзними шляхами), буде визначатися об`єднанням, виходячи із співставлення загальної площі гаражу, який перебуває у власності конкретного власника боксу, до загальної площі будівлі паркінгу.

Відповідно до пункту 6.2.3. Статуту ОСББ «Фаворит» істотні умови комплексної послуги з утримання об`єднанням будівлі паркінгу як нежитлової споруди та умови фінансового забезпечення цих послуг визначені умовами «Стандартного договору про участь у витратах ОСББ «Фаворит» з утримання паркінгу» котрим укладено між власниками гаражних боксів у цій будівлі та об`єднанням, шляхом процедури приєднання, передбачено статтею 634 ЦК України.

Згідно з витягом з протоколу № 6/2018 засідання Правління ОСББ «Фаворит» від 10 вересня 2018рокувирішено вивести з 01 вересня 2018 року із загального тарифу на утримання підземно-наземного паркінгу в окремий платіж позицію «відшкодування вартості спожитої електроенергії», виходячи із помісячного показника лічильників обсягу спожитої паркінгом електроенергії, розподіленого на загальну кількість гаражних боксів, та тарифу, який діє у постачальника послуг з енергопостачання (а. с. 30).

Кожен власник сплачує середній розрахунковий внесок у розмірі 3,25 грн в місяць на компенсацію витрат на електроенергію, спожиту в місцях загального користування паркінгу, на електроживлення роботи шлагбаума автоматизованих систем пожежогасіння, відеоспостереження, вентиляції і т.п.

Відповідно до протоколу загальних зборів співвласників ОСББ «Фаворит» від 18 лютого 2020 року встановлено з 01 березня 2020pокурозмір внеску на утримання будівлі паркінгу № 12-м (для власників гаражних боксів) 350 грн за один гаражний бокс (витрати споживання електроенергії оплачуються власниками окремо) (а. с. 31).

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних права та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Статтею 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку з утримання своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», тут і надалі у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, тариф на утримання автопаркінгів відноситься до третьої групи житлово-комунальних послуг, ціни/тарифи на які визначаються виключно за домовленістю сторін на підставі економічно обґрунтованих витрат виконавцем послуг і не вимагають затвердження органами місцевого самоврядування.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги, визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Положеннями статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості.

Із зазначених положень закону випливає, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Сам по собі факт відсутності договору на обслуговування машиномісцяу підземному автопаркінгу будинку, що складає єдиний майновий комплекс, не звільняє відповідача як власника машиномісця від зобов`язання нести витрати з утримання автопаркінгу в цілому.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі № 756/11450/15-ц (провадження № 61-13325св18), від 02 грудня 2020 року у справі № 761/48615//18-ц (провадження № 61-14819св20).

Отже, під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником гаражного боксу № НОМЕР_1 , площею 17,3 кв. м, що знаходиться в підземно-наземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_2 .Підземно-наземний паркінг за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває на балансі ОСББ «Фаворит», яке здійснює обслуговування та утримання гаражних боксів, що знаходяться за вказаною адресою,на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг.

Вказані обставини також встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили, у справах № 756/13168/14, № 756/15910/17, № 756/9984/19 за позовом ОСББ «Фаворит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання гаражного боксу, які відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

ОСББ «Фаворит» у період з 01 січня 2021 року по 31 липня 2022 року надавались відповідачу послуги з утримання паркінгу, але відповідачем оплата послуг не здійснювалася.

З наданого представником позивача розрахунку встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 зі сплати внесків на утримання гаражного боксу № НОМЕР_1 за період з 01 січня 2021 року по 31 липня 2022 року становить 6 961 грн 75 коп. До розрахунку заборгованості також включено собівартість послуги ОСББ «Фаворит» з припинення самовільного відбору електроенергії із мережі паркінгу гаражним боксом № НОМЕР_1 у листопаді 2021 року у сумі 250 грн (а. с. 35).

Будь-яких доказів на спростування розміру заборгованості ОСОБА_1 суду не надав. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про ненадання чи неналежне надання ОСББ «Фаворит» послуг відповідачу, матеріали справи не містять.

Також матеріали справи не містять доказів того, що у період з 01 січня 2021 року по 31 липня 2022 року відповідач укладав самостійно договори з постачальниками житлово-комунальних послуг для себе особисто.

За таких обставин, оскільки відповідач фактично отримував послуги з утримання паркінгу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 6 961 грн 75 коп. за надані послуги з утримання паркінгу, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у зв`язку з несплатою заборгованості за спожиті комунальні послуги у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з інфляційних втрат у розмірі 1 200 грн 42 коп. та 3% річних у розмірі 173 грн 37 коп.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не є членом ОСББ «Фаворит», колегія суддів виходить із такого.

Так, за змістом статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Судом встановлено і не заперечується позивачем, що відповідач не є співвласником ОСББ «Фаворит» у розумінні Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Разом із тим, обов`язок та правомочності з утримання підземно-наземного паркінгу, власником гаражного боксу у якому є відповідач, належить саме ОСББ «Фаворит», якому цей паркінг і передано на баланс. Статутом ОСББ «Фаворит» вирішено питання щодо утримання вказаного паркінгу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідач як власник гаражного боксу у паркінгу, обслуговування та утримання якого здійснює ОСББ «Фаворит», зобов`язаний нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення вимог законодавства при прийнятті рішень загальних зборів співвласників, не заслуговують на увагу, оскільки предметом цього спору є стягнення заборгованості, а не встановлення недійсності відповідних рішень загальних зборів ОСББ «Фаворит». При цьому відповідач, посилаючись на незаконність протоколу № 6/2018 засідання Правління ОСББ «Фаворит» від 10 вересня 2018 року та протоколу загальних зборів співвласників ОСББ «Фаворит» від 18 лютого 2020 року, не надав доказів на підтвердження їх оскарження у встановленому законом порядку та визнання їх недійсними.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують, на їх правильність не впливають.

Рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати внесків на утримання гаражного боксу за період з 01 січня 2021 року по 31 липня 2022 року (з врахуванням інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних) у сумі 8 335 грн 54 коп.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська