Провадження № 2/161/3065/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Коржик Н.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Луцької міської ради Волинської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем

В С Т А Н О В И В:

07.07.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 та після її смерті відкрилася спадщина. З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Однак, приватним нотаріусом у відповідному листі роз`яснила, що ним було пропущені строки для прийняття спадщини, а також у нього відсутні документи, які підтверджують родинні зв`язки зі спадкодавцем. Вказує, що у померлої ОСОБА_3 немає інших спадкоємців. Натомість, він входить до кола спадкоємців четвертої черги спадкування, оскільки разом із ОСОБА_3 проживав понад 5 років до дня смерті останньої. Однак, реєстрації місця його проживання була за іншою адресою. Просить суд встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини в житловому будинку АДРЕСА_1 .

28.08.2023 року від приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Зубенко Т.І. у відповідь на запит суду надійшла інформаційна довідка з якої слідує, що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилася (а.с. 64).

В судовому засіданні позивач суду пояснив, що померла ОСОБА_3 була дружиною його дядька, котрий помер ще у 1987 році. Спільних дітей у них не було. Крім того, у 2009 році померла сестра спадкодавця, що спричинило його переїзд до ОСОБА_3 , оскільки вона була особою з інвалідністю ІІ групи та потребувала догляду, а будь-кому іншому здійснювати такий не було. З того часу він постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю тіткою, вели з нею спільне господарство та мали спільний бюджет. Такого роду відносини у них були аж до смерті останньої. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, які викладені у позовній заяві та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача до початку судового засідання подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, при вирішенні спору покладається на думку суду (а.с. 65).

Заслухавши пояснення сторони позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

Згідно ст. 1217, ч. 2 ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіт не склала, а тому спадкування, у даному випадку здійснюється за законом.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

З метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Зубенко Т.І. як спадкоємець за законом четвертої черги спадкування.

Однак, у відповідь на усне звернення позивача приватним нотаріусом відповідним листом № 41/01-16 від 27.02.2023 року було роз`яснено, що у ОСОБА_1 відсутні будь-які документи, які підтверджують родинні зв`язки зі спадкодавцем.

Вищевказана обставина стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

Як було встановлено судом, спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилася, тобто будь-хто зі спадкоємців, коло яких визначено законом із заявами про прийняття спадщини не звертався.

Згідно ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Разом з тим, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Постанова) визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до п. 21 Постанови, - при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено такі обов`язкові ознаки члена сім`ї, як ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 СКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» defacto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Відповідно ч. 1 до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.06.2023 року у справі № 686/19661/20 міститься наступний правовий висновок.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Аналіз наведеної норми права вказує, що для визначення статусу сім`ї необхідно встановити три складові компоненти: особи спільно проживали; ці особи пов`язані спільним побутом; ці особи мають взаємні права та обов`язки.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 протягом не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до смерті останнього, знайшов своє підтвердження в ході розгляду даної справи.

Вищевказані обставини підтверджуються, зокрема, поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_1 , із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини в житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с. 73-74).

Пояснення вищевказаних свідків також наявні у письмові формі та посвідчені приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Зубенко Т.І. (а.с. 13-14).

Щодо доведеності факту існування між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відносин, які притаманні сім`ї (тітки та племінника) суд також відносить те, що спадкодавцем ще за життя було передано позивачу у дар земельну ділянку та житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 15-16), у якому, остання до дня смерті була зареєстрованою (а.с. 17-18, 24) та у якому, власне, ОСОБА_3 й померла (а.с. 22).

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що позивач ОСОБА_1 постійно проживав разом із ОСОБА_3 більше 5 років до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Луцької міської ради Волинської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем є обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Луцької міської ради Волинської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Луцька міська рада Волинської області, адреса місцезнаходження: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, .

Повний текст рішення складений 24 жовтня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська