Справа № 168/789/23
Провадження № 2/168/261/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Малюти А.В.,

секретаря судових засідань Сулеви Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сереховичівської сільської ради Ковельського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Ковельська районна державна адміністрація, про визнання права на спадщину на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять визнати за ними по частки кожному право на спадщину за земельну частку (пай) в КСП «Нове життя».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачів ОСОБА_3 . При житті спадкодавець працювала у КСП «Нове життя». 21 січня 1997 року ОСОБА_3 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0206926. Проте оригінал сертифікату було втрачено. 09 грудня 2003 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким сертифікат на земельну частку (пай) заповіла своїй дочці ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняли позивачі. Проте нотаріусом позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) в зв`язку з відсутністю у спадкодавиці оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай). Тому просили визнати за ними по частки кожному право на спадщину на земельну частку (пай) у КСП «Нове життя» згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0206926.

У підготовче засідання позивачі не з`явилися. Їхній представник адвокат Романік О.О. подав письмову заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити. Розгляд справи провести у його відсутності. Судові витрати просив залишити за позивачами.

Представник відповідача Сереховичівської сільської ради Ковельського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився. Подав заяву про визнання позову. Просив справу розглядати за їх відсутності.

Представник третьої особи - Ковельської районної державної адміністрації в судове засідання не з"явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними у справі документами. Не заперечив проти вирішення справи на користь позивача за умови достатніх правових підстав.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 статті 1222 ЦК України).

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до положень частини 2 статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 15-2012, заведеної після смерті ОСОБА_3 , встановлені наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . До дня смерті проживала разом з дочкою ОСОБА_4 та онуком ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 .

При житті 09 грудня 2003 року ОСОБА_3 склала заповіт на усе своє майно в користь своїх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0206926 заповіла дочці ОСОБА_4 .

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли своєчасно. Про що подали заяву нотаріусу. Що підтверджується копією спадкової справи.

Інша спадкоємиця після смерті ОСОБА_3 дочка ОСОБА_4 спадщину після смерті матері не прийняла. Оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ще до смерті спадкодавиці. Заповіту при житті ОСОБА_4 не складала. Син ОСОБА_4 ОСОБА_5 , як спадкоємець за правом представлення, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв шляхом постійного проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини. Проте від спадщини відмовився. Про що подав заяву нотаріусу. Що підтверджується копією спадкової справи.

Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 судом не встановлено.

Таким чином судом встановлено, що позивачі в установленому законом порядку прийняли спадщину. Однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в КСП «Нове життя» Старовижівського району Волинської області, розміром 2,79 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості). Оскільки втрачено оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0206926. В зв`язку з чим нотаріусом позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На даний час вищевказаний оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено, про що у газеті "Вісті Ковельщини" опубліковано відповідне оголошення: «вважати недійсним втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0206926, виданий Старовижівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 21.001.1997 р. № 14, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 66 від 24.03.1997 р., виданий на прізвище ОСОБА_3 »

Із довідки Головного управління Держгеокадастру у Волинській області вбачається, що в КСП «Нове життя» Старовижівського району Волинської області ОСОБА_3 має право на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії ВЛ № 0206926, виданого Старовижівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 21 січня 1997 року № 14, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 66 від 24 березня 1997 року. Відповідно до розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 08 лютого 2006 року № 29 розмір земельної частки (пай) по КСП «Нове життя» становить 2,79 умовних кадастрових гектари. Вартість проіндексована і становить 38 831,02 грн.

З довідки виконавчого комітету Сереховичівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_3 належить земельна частка (пай) площею 2,79 ум.кад.га згідно додатку № 1 (списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства) до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП «Нове життя», яке розміщене на території Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області.

Вищезазначене підтверджує той факт, що на ім`я ОСОБА_3 дійсно було оформлено в установленому законом порядку сертифікат на право на земельну частку (пай), оригінал якого втрачено.

З листа Ковельської районної державної військової адміністрації вбачається, що дублікат втраченого сертифіката видати не можна. Оскільки бланків для роздрукування сертифікатів немає, їх виготовлення не планується.

Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно.

Згідно частин 1, 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Суд враховує, що спадкодавицею втрачено оригінал правовстановлюючого документа - сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0206926. Право ОСОБА_3 на земельну частку (пай) підтверджується письмовими доказами у справі. Беручи до уваги положення частини 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), відповідно до яких рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), тому вважаю, що позов підлягає задоволенню.

Клопотання представника позивачів про залишення за позивачами витрат по сплаті судового збору задовольнити.

Керуючись статтями 11, 15, 16, 1217, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України,

статтями 141, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сереховичівської сільської ради Ковельського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Ковельська районна державна адміністрація, про визнання права на спадщину на земельну частку (пай)- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на частки на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Нове життя» колишнього Старовижівського району Волинської області, розміром 2,79 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0206926, виданого Старовижівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 21 січня 1997 року № 14, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 66 від 24 березня 1997 року, в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_2 право на частки на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Нове життя» колишнього Старовижівського району Волинської області, розміром 2,79 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0206926, виданого Старовижівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації 21 січня 1997 року № 14, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 66 від 24 березня 1997 року, в порядку спадкування.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Малюта