Справа №335/1248/23
Провадження №2/333/1853/23
26 жовтня 2023 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справи №335/1248/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3%, інфляційних збитків у відповідності до ст.625 ЦК України,-
ТОВ «ВердиктКапітал»звернулося до Комунарського районного суду м.Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3%, інфляційних збитків у відповідності до ст.625 ЦК України. 15.03.2011 року рішенням по справі №2-1071/11, що виніс Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 40 940,21 дол. США заборгованості за кредитним договором, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень та 1700 гривень судового збору. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26.02.2021 року замінено стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» у справі №2-1071/11 на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло прав грошової вимоги до відповідачів. Позивач мотивуючи свої вимоги зазначає, що з огляду на те, що Позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів за рішенням суду, у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 2 604,47 дол. США, що за курсом НБУ на дату подачі позову складає 95 241,82 гривню з яких: нараховані 3% річних та інфляційних збитків 2 604,47 дол. США. Також Позивач просить стягнути з Відповідача понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2684,00 гривні.
Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 14 квітня 2023 року цивільна справа прийнята до свого провадження та призначено судове засідання.
Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 09 серпня 2023 року замінено позивача ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс».
Таким чином, ТОВ «Дебт Форс» наділено правом грошової вимоги до Відповідачів, а ТОВ «Вердикт Капітал» втратив такі права.
Представник позивача, будучи своєчасно повідомленим судом про час та місце розгляду справи, не з`явився. До заяви додав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Не заперечував щодо винесення судом заочного рішення по справі.
Відповідачі, у судове засідання не з`явилися без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи відповідачам засобами поштового зв`язку направлялися судові виклики. Згідно поштових повідомлень, адресати за місцем своєї реєстрації відсутні, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п.4 ч.8ст.128 ЦПК).
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до кредитного договору №06/22/06-НВклн, укладеного між позичальником ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк», банк надав позичальнику кредит у розмірі 43 312,5 доларів США зі сплатою 12,5% річних (а.с.8-13).
Судом проаналізовано додатковий договір №1 до кредитного договору №06/22/06-НВклн від 13.11.2006 року (а.с.14-15) та договори про внесення змін до кредитного договору №06/22/06-НВклн (а.с.16-29).
Згідно з договором поруки №06/22/П01/06-НВклн від 13.11.2006 року, укладеного між поручителем ОСОБА_2 та банком, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед Банком за кредитним договором №06/22/06-НВклн, укладеного між позичальником ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк», за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 43 312,5 доларів США (а.с.30-33).
Судом проаналізовано договори про внесення змін до договору поруки №06/22/П01/06-НВклн від 13.11.2006 року (а.с.34-44).
Відповідно до заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.03.2011 року у цивільній справі №2-1071/11 позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Запорізької філії ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено (а.с.47-52).
Згідно з ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26.02.2021 року замінено стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» у справі №2-1071/11 на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло прав грошової вимоги до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.54-57).
Судом встановлено, що відповідно до договору №10-03/23 від 10.03.2023 року про відступлення прав вимоги, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», сторони дійшли згоди щодо про відступлення прав вимоги за кредитним договором №06/22/06 від 13.11.2006 року. Крім цього, 23.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс». укладено договір №23-05/23 про відступлення права вимоги, відповідно до якого всі права та обов`язки за Кредитним договором №06/22/06 від 13.11.2006 року перейшли до ТОВ «Дебт Форс».
Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 09 серпня 2023 року замінено первісного позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у справі №335/1248/23 за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал"до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення 3%, інфляційних збитків у відповідності до ст.625 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статей 526, 530, 610, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Стосовно стягнення встановленого індексу інфляції суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України.
Отже, нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст.625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11).
Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор дістає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням. Тому, право подати позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
За умовами ст.ст.1049 та 625 ЦК України після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ (ВСУ від 7 вересня 2016р. у справі за № 6-1412цс16).
З огляду на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прострочили грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів за рішенням суду, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.
Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних, що підлягає стягненню, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 12.01.2023 року становить 2 604,47 дол. США, що за курсом НБУ на дату подачі позову складає 95 241,82 гривню з яких: нараховані 3% річних та інфляційних збитків 2 604,47 дол.США.
Розрахунок заборгованості про стягнення 3% річних та інфляційних збитків розраховано відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.03.2011 року у цивільній справі №2-1071/11.
Натомість, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідачів заборгованості у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять.
Вказана сума заборгованості відповідачами не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кредитному договору відповідачами до суду надано не було.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення.
Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, згідно ст.2 ЦПК України.
Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав та мотивів викладених вище.
Згідно з ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір в розмірі 2 684,00 гривень слід стягнути з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 89, 141, 211, 288, 258, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.625 ЦК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3%, інфляційні збитки у відповідності до ст.625 ЦК України задовольнити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачам не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 26 жовтня 2023 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя С.С. Тучков