ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5737/23
Провадження № 6/210/189/23
У Х В А Л А

іменем України

"19" жовтня 2023 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Вікторович Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали справ за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», про заміну стягувача його правонаступником, заінтересовані особи: первісний стягував - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , заінтересована особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», -

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2023 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», яке є правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Вердикт Капітал» Кузьменко О.В. звернувся до суду з заявою про заміну стягувача його правонаступником, просив суд замінити вибулого стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»: у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису №1120 вчиненого 10.03.2020 року приватним нотаріусом, яким є ОСОБА_3 про стягнення боргу з боржника яким є ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов таких висновків.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Відповідно до ч.5 ст.442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З наведеного вбачається, що нормами ЦПК встановлена можливість заміни стягувача саме у виконавчому провадженні або у виконавчому листі. У порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом. При цьому, з аналізу норм ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що в порядку цивільного судочинства суд може замінювати сторону у виконавчому провадженні лише у тих випадках, якщо примусове виконання проводиться за виконавчим документом, виданим судом при розгляді цивільної справи.

Із заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача вбачається, що заявник просить замінити сторони у виконавчому написі нотаріуса (заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса).

Відповідно до постанови Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 26.02.2020 року у справі № 826/7981/17 справи за заявами про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса (заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса) мають вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Зазначена правова позиція є аналогічною викладеній у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 826/7941/17, в якій вказано, що у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019 року у справі №826/7941/17 зазначила: «Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. Таким чином, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом. Однак, у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.181 КАС України (ст.287 КАС України у чинній редакції). Отже нормами ЦПК України та Господарського процесуального кодексу України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства. Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 264 КАС України, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства».

Така ж позиція висловлена й у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі №822/1659/18.

Отже, суд вважає, що питання стосовно заміни сторони виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Зазначене також підтверджується усталеною судовою практикою, згідно з якою заява про заміну сторони виконавчого провадження подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, не розглядається в порядку цивільного судочинства, а підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства (постанови Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 640/15952/19, від 11 серпня 2021 року у справі №372/715/21, від 28 жовтня 2021 року у справі №280/456/20).

Таким чином, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом. Нормами ЦПК встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного судочинства. Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 379 КАС України, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Суд звертає увагу заявника, що у постанові Верховного Суду від 27.01.2021 року у справі №ЗВ/380/22/20, на яку посилається заявник у заяві, вказано, що у справі, що розглядається, особливістю є те, що заяву про заміну стягувача подано до відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису. Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже положення частини четвертої статті 379 КАС України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито. Тому вимоги про заміну сторони у виконавчому провадженні у виконавчому написі до відкриття виконавчого провадження у порядку статті 379 КАС України є передчасними, оскільки у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю державного чи приватного виконавця після подання виконавчого документа, заявник вправі їх оскаржити в загальному порядку. При цьому, Верховний Суд у цій постанові вказав, що нормами Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що дана заява про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд застосовує до неї п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України за аналогією закону згідно з п.9 ст.10 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони її правонаступником, слід відмовити.

Керуючись п.9 ст.10, п.1 ч.1 ст.186, ст.ст.260, 442 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», про заміну стягувача його правонаступником, заінтересовані особи: первісний стягував - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» відмовити.

Роз`яснити заявнику, що розгляд заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса віднесений до юрисдикції окружного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. Ю. Вікторович