Справа № 766/7589/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

18 жовтня 2023р. м.Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., ознайомившись з матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Херсонського міського суду Херсонської області 03.10.2023р. надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою у справі визначена суддя Дорошинська В.Е.

Ознайомившись із матеріалами заяви про видачу судового наказу, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 162 ЦПК України визначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України вимоги, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові Верховного Суду від 10.04.2019р. у справі № 638/1988/17 зазначено, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020р. у справі № 910/10647/18 зробила висновок, та вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16.02.2021р. у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості за спожитий природний газ повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що ОСОБА_1 споживав природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на території Київського району м.Полтави.

Отже, дана справа не підсудна Херсонському міському суду Херсонської області, оскільки нерухоме майно, з приводу якого виник спір, знаходиться поза межами м. Херсона, а також Херсонської області, а тому, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

На підставі викладеного, керуючись постановою Верховного Суду від 10.04.2019р. № 638/1988/17, постановами ВП ВС від 07.07.2020р. № 910/10647/18, № 911/2390/18 від 16.02.2021р., ст.ст. 30, 162, 165, 260, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

СуддяВ. Е. Дорошинська