Дата документу 19.10.2023 Справа № 317/743/23
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 317/743/23Головуючий у 1-й інстанції: Мінгазов Р.В.
Пр. № 22-ц/807/1707/23Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Бєлки В.Ю., Маловічко С.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 24 травня 2023 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» (далі ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО») в особі Запорізького району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО»звернулось до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-4), в якому просило стягнути з відповідача вартість необлікованої електроенергії в сумі 113814,88 грн. та судові витрати.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що він до 01.01.2019 здійснював постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я відповідача. Правовідносини між енергопостачальником та побутовими споживачами електричної енергії з 11.06.2018 регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (ПРРЕЕ). 30.09.2022 в ході здійснення перевірки рейдовою бригадою вищезазначеного житлового будинку представниками ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» було виявлено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме споживачем здійснено самовільне підключення електроустановки до електричної мережі, що не є власністю ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» з порушенням схеми обліку. Виявлене порушення зафіксовано Актом про порушення № 10010509 від 30.09.2022. Акт складений у присутності споживача. Споживач відмовилась від підписання акту та від надання пояснень. Відмова від підпису споживача була зафіксована представниками оператора системи розподілу на відеозапис події 30.09.2022, відповідно до абзацу 9 п. 8.2.5 ПРРЕЕ. У п. 11 акту про порушення № 10010509 від 30.09.2022 відповідач запрошена на засідання комісії з розгляду актів про порушення, яке було призначено на 19.10.2022, додатково відповідача було запрошено листом від 06.10.2022 № 062-062/173. 19.10.2022 ОСОБА_1 з`явилась на засідання комісії, й відповідно до протоколу № 310 засідання комісії з розгляду актів про виявлене порушення ПРРЕЕ, комісія визнала причетність відповідача до виявленого порушення, затвердила розрахунок обсягу та вартості необлікованої, внаслідок порушення відповідачем правил ПРРЕЕ, електроенергії на суму 113814,88 грн. Від надання пояснень відповідачка відмовилась. Сума вищезазначеної вартості позивачеві до теперішнього часу відповідачем у добровільному порядку не сплачена, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Мінгазова Р.В. (а.с. 38). Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 41) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24 травня 2023 року (а.с. 118-120) позов ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» в особі Запорізького району електричних мереж вартість необлікованої електроенергії в розмірі 113814,88 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» в особі Запорізького району електричних мереж витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 127-136) просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову позивача у цій справі відмовити повністю.

В автоматизованому порядку 21.07.2023 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Дашковську А.В. та Кочеткову І.В. (а.с. 140). Ухвалою апеляційного суду від 21.07.2023 року (а.с. 141) апеляційним судом витребувано дану справу у суду першої інстанції, яка була надана останнім апеляційному суду 28.07.2023 року (а.с. 143). В автоматизованому порядку 28.07.2023 року суддями Маловічко С.В. та Подліяновою Г.С. у цій справі замінено суддів Дашковську А.В. та Кочеткову І.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останніх (а.с. 144-145). Ухвалою апеляційного суду клопотання ОСОБА_1 задоволено, поновлено останній строк на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення у цій справі, в порядку задоволення клопотання сторони апелянта звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, апеляційне провадження у вищезазначеній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 24 травня 2023 року у цій справі відкрито 15.08.2023 року (а.с. 156-157), дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 158). Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 1 ЦПК України «Особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ» апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. За змістом вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач через своїх представників подав відзиви на вищезазначену апеляційну скаргу сторони відповідача у цій справі (а.с. 164-179). В автоматизованому порядку 09.10.2023 року суддею Бєлкою В.Ю. у цій справі замінено суддю Подліянову Г.С. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с. 180-181). В порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги сторони відповідача апеляційним судом отримано інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно (а. м.182-183), за змістом якої: відповідач ОСОБА_1 є власником (1/1) вищезазначеного будинку АДРЕСА_1 з 01.11.2005 року на підставі свідоцтва про право на спадщину 2255, 18.10.2005, Запорізька районна державна нотаріальна контора.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Проте має відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та з урахуванням штату суддів апеляційного суду взагалі. Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав. В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішення є: … рішення, постанови… За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст.ст. 4, 12, 13, 19, 77-81, 89, 141, 259, 264-265, 267, 268, 280-284 ЦПК України та виходив із обґрунтованості позовних вимог позивача у цій справі. Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так судом першої інстанції було правильно встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (надалі ПРРЕЕ, Правила), Кодексом системи розподілу (КСР), Кодексом комерційного обліку (ККО).

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються певні договори, зокрема, договори про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії.

Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Приписами п. 2.1.2 ПРРЕЕ, які діяли на момент виявлення порушення, ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднанні до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електроенергії з таким споживачем.

Згідно із п. 2.1.3 ПРРЕЕ ініціатором укладення договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.

Споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності чинного паспорта точки розподілу.

Ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлена відповідальність, за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії. Правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку, використання приладів обліку електричної енергії не повірених або не атестованих в установленому порядку; пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо; відмова у доступі уповноважених працівників постачальників послуг комерційного обліку до приміщень, де розташовані лічильники електричної енергії, якщо обов`язок надання такого доступу встановлений законодавством; несанкціоноване втручання в роботу об`єктів електроенергетики.

Згідно зі ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором (НКРЕКП).

Пунктом 1.2.4 Правил встановлено, що договір споживача з оператором системи укладається з кожним споживачем, електроустановки якого приєднанні на території діяльності оператора системи. При цьому договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії розробляється оператором системи розподілу на підставі додатка 3 до ПРРЕЕ.

Відповідно до п. 2.1.4 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених ПРРЕЕ, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно із п. 2.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу е/енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу е/енергії, зокрема, повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання е/енергії.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що за адресою відповідачки: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я відповідача ОСОБА_1 . За вказаним рахунком відбувалось сплата за користування електроенергією (а.с. 9-11).

Отже, відповідачка приєдналася до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах чинного договору про користування електричної енергії.

30.09.2022 року при здійсненні представниками оператора системи розподілу перевірки дотримання споживачами правил ПРРЕЕ, за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено порушення споживачем ПРРЕЕ, а саме: споживач здійснив самовільне підключення електроустановки до електричної мережі, що не є власністю ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» з порушенням схеми обліку. Місце підключення на ввідному кабелі, виявлено шляхом візуального огляду у присутності споживача, про що складено акт про порушення № 10010509 від 30.09.2022 (копія а.с. 12-16).

Акт складено двома представниками ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» Нікітенко Л.І. та ОСОБА_3 у присутності споживача ОСОБА_1 , яка від підпису акту відмовилась (про що прямо зазначено в самому акті - а.с. 12 зворот) та підтверджується відповідним відеозаписом (диск а.с.37).

Оскільки, відповідно до п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення або залишення ним місця порушення в акті про порушення робиться відповідний запис. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

Відповідно до відеозапису, який міститься в матеріалах справи (диск з відеозаписом на а.с.37), та було переглянуто в судовому засіданні судом першої інстанції, останнім було правильно встановлено, що дійсно під час складання акту про порушення споживач ОСОБА_1 відмовилась від його підпису.

Відповідно до протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії № 310 від 19.10.2022 (копія а.с. 20-21), вартість необлікованої електричної енергії за актом про порушення № 10010509 від 30.09.2022, яка розрахована позивачем, складає 113814,88 грн., від сплати якої на користь позивача відповідач у добровільному порядку ухиляється (копії розрахунку обсягу та вартості не облікованої електроенергії та рахунку на сплату надсилались позивачеві відповідачем із супроводжувальним листом, які відповідач отримала ще у жовтні 2022 року копії а.с. 22-25).

З огляду на вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача у цій справі, оскілки на надані позивачем докази вказують на те, що за адресою ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , мало місце самовільне підключення відповідачем, як фактичним споживачем, електроустановки до електричної мережі при вищевикладених правильно встановлених судом першої інстанції обставинах.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 дублюють заперечень (відзиву) відповідача проти позову позивача у цій справі у суді першої інстанції (а.с. 58-74), яким останній вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку вона та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що вищезазначені акт про порушення № 10010509 від 30.09.2022 року (самовільне підключення - копія а.с. 12-16) та рішення засідання комісії з розгляду цього акту, оформлене протоколом від 19.10.2022 року № 310, про визначення обсягу та вартості не облікованої електроенергії за цим актом на 21503 кВт.год на суму 113814,88 грн. (копія а.с. 20-21) були чинними під час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення у цій справі та є чинними на час перегляду цієї справи апеляційним судом.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною відповідача у цій справі апеляційному суду не надані, зокрема будь-яке рішення суду в іншій справі про визнання неправомірними дій позивача по складанню вищезазначених акту про порушення чи рішення про нарахування вищезазначених обсягу та вартості необлікованої енергії. Оскільки, відповідач у цій справі будь-якого зустрічного позову не заявляла взагалі.

В силу вимог ст. 319 ч. 4 ЦК України власність зобов`язує.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ж одні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; с уд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Відповідач та її представником не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову позивача та, відповідно, у спростування позову позивача у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 .

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч.2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема стороною відповідача апеляційному суду не надані.

Судом першої інстанції у цій справі було правильно встановлено, що вищезазначений акт про порушення було складено у особистій присутності відповідачки ОСОБА_1 , як фактичного споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 (а.с.9) за адресою: Запорізька область Запорізький район с-ще Сонячне б. 43 без зауважень, заперечень та відсутності дефекту акту, який би спростовував саме факт вищезазначеного порушення: самовільне підключення електроустановки до електричної мережі, що не є власністю ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» з порушенням схеми обліку.

Відеозапис, наданий позивачем у цій справі (диск із відеозаписом а.с. 37), суд першої інстанції правильно прийняв у цій справі як належний доказ на підтвердження саме відмови відповідача ОСОБА_1 , як споживача, підписати вищезазначений акт про порушення.

При виявленні даного виду порушення «самовільне підключення» оператору системи розподілу немає необхідності доводити факт втручання в роботу засобу вимірювальної техніки чи порушення пломб та викривлення показів електролічильника, оскільки у даному випадку, виявлене безоблікове відгалуження було підключено на ввідному кабелі поза розрахунковим засобом обліку (схема до акту, копія - а.с. 13, фото порушення - а.с. 14-16).

А у відповідності до приписів п. 8.4.4 ПРРЕЕ обов`язкове проведення експертизи передбачено у випадку лише пошкодження пломб та /або індикаторів, та/або пошкодження засобів вимірювальної техніки.

Тариф за послуги з розподілу електричної енергії має три складові, які встановлюються для ОСР законом (Положення про НКРЕКП, затверджене Указом Президента України від 10.09.2014 року № 715/2014, постанова НРЕКП від 17.12.2021 року № 2597 «Про встановлення тарифів на послугу з розподілу електричної енергії ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» із застосуванням стимулюючого регулювання», постанова НКРЕКП від 01.12.2021 № 2454 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «Укренерго» на 2022 рік»). Позивач позбавлений права за власною ініціативою з будь-яких підстав зменшувати розмір визначеної комісією згідно із законодавчо визначеними тарифами вищезазначеної вартості не облікованої електроенергії відповідачу за результатами розгляду вищезазначеного акту про порушення.

Також, ст. 9 ПКУ передбачено, що ПДВ є загальнодержавним податком та відповідно до ст. 8 ПКУ є обов`язковим до сплати на усій території України. ПДВ є основним джерелом формування дохідної частини державного бюджету і як загальнодержавний податок спрямовується на забезпечення вирішення завдань соціально-економічного розвитку України, фінансування бюджетної сфери, підвищення життєвого рівня населення, у тому числі здійснення соціальних виплат малозабезпеченим верствам населення. Крім того, ПДВ є податком на споживання і сплачувати його повинні всі споживачі товарів і послуг незалежно від категорії (фізичні чи юридичні особи), соціального стану та рівня доходу споживача. ПДВ не має індивідуального характеру (як, наприклад, податок на доходи фізичних осіб) і не може бути ідентифікованим для кожного покупця окремо.

Платники-суб`єкти господарювання, здійснюючи продаж товарів/послуг, зобов`язані утримувати у споживачів таких товарів/послуг ППВ у складі їх вартості та вносити суму податку до бюджету, а покупці, які придбавають товари та споживають послуги (незалежно від того, чи вони є суб`єктами підприємницької діяльності, чи ні), здійснюють компенсацію вартості таких товарів/послуг продавцям за цінами разом з ПДВ. У зазначеному порядку громадяни сплачують ПДВ при купівлі продуктів харчування, одягу, в складі вартості комунальних послуг, електроенергії. послуг телефонного зв`язку тощо.

Таким чином, виходячи з норм ПКУ, платник податку, зареєстрований відповідно до вимог розділу V ПКУ, включає ПДВ до складу вартості товарів/послуг та сплачує його до бюджету, а покупець/споживач компенсує вартість таких товарів/послуг (у тому числі послуг із електропостачання продавцю за цінами (з урахуванням податку в момент їх придбання/споживання та незалежно від категорії покупців/споживачів. При цьому покупець/споживач при придбанні/споживанні товарів/послуг самостійно не обраховує ПДВ та не сплачує його до бюджету, що узгоджується із правовим висновком ВС, викладених у постановах від 26.05.2022 року у справі № 908/1618/21, від 20.09.2021 року у справі №911/1122/20 та від 09.12.2021 року у справі № 908/2004/10, які є обов`язковими для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Проте, встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення по суті цієї справи.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України. Крім того, судом першої інстанції правильно з додержанням вимог ст. 141 ч. 1 ЦПК України було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції. Оскільки, відповідач ОСОБА_1 , 1938 р.н., (паспорт, копія а.с.26) не входить до переліку осіб, передбаченого ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» (Пільги щодо сплати судового збору), які звільнені від сплати судового збору саме в силу вимог закону. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною відповідача апеляційному суду не надані.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі, або ж його зміни. Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови відповідачу ОСОБА_1 у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок позивача ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом. Окрім цього, апеляційним судом було звільнено відповідача ОСОБА_1 від сплати судового збору при подачі її вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, але на підставі клопотання останньої в порядку ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» (Відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати) (ухвала апеляційного суду від 15.08.2023 року - а.с. 156-157).

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 24 травня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 19.10.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Бєлка В.Ю.Маловічко С.В.