ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 760/9609/23
провадження № 2-др/753/156/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши без повідомлення (виклику) сторін заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.08.2023 позовні вимоги за вищевказаним позовом задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються за договором між батьками про сплату аліментів на утримання дітей від 27.03.2014 року. Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дітей, зокрема ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000,00 грн. на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили у даній справі та до досягнення дітьми повноліття. В задоволені решти вимог - відмовлено.

Так, зазначене рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.08.2023 було направлено до відома на електронну адресу позивача « ІНФОРМАЦІЯ_5 », а також на електронну адресу відповідача « ІНФОРМАЦІЯ_6 », яке було успішно доставленим 21.08.2023, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с. 219).

24.08.2023 представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Філатовою Тетяною Миколаївною за допомогою системи «Електронний суд» сформовано заяву про стягнення понесених судових витрат, у якій вона прохає стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги у розмірі 15 000,00 грн.

29.08.2023 відповідачем за допомогою поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу суду було направлено заперечення на заяву про стягнення понесених судових витрат, у яких останній заперечує проти вказаної заяви та прохає відмовити в її задоволенні в повному обсязі. Вказані заперечення були отримані уповноваженою особою Дарницького районного суду м. Києва 31.08.2023.

Протоколом передачі судової справи вказану справу було передано 04.10.2023 судді Каліушку Ф.А., як раніше визначеному складу суду.

Дослідивши матеріали справи, заяви та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про розподіл судових витрат між сторонами за наслідком розгляду цивільної справи №760/9609/23, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Згідно частини 1 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що з даним позовом до суду звернулась представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Філатова Тетяна Миколаївна, яка разом з позовною заявою надала попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач понесла і очікує понести з розглядом даної справи та який складає:

- 15 000,00 грн. фіксована сума за надання правової допомоги згідно договору №1004/2023-01 від 10.04.2023;

- 1 500,00 грн. представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом в суді, за кожне судове засідання (а.с. 11).

Окрім цього, до позовної заяви було долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АА №1299664 до договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №1001/2023-01 від 10.04.2023, а також копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №4921 разом з копією посвідчення адвоката України (а.с. 38-39).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що докази витрат на професійну правничу допомогу направлені представником позивача до суду у рамках встановлених ЦПК України порядку і строків подання цих доказів.

На підтвердження надання професійної правничої допомоги представником позивача до суду подані такі докази:

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АА №1299664 до договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №1001/2023-01 від 10.04.2023;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №4921;

- копію посвідчення адвоката України;

- копію додатку №1 до договору про надання правової допомоги №1004/2023-01 від 10.04.2023;

- копію рахунку №10042023 від 10.04.2023;

- копію рахунку № 01052023 від 01.05.2023;

- копію платіжної інструкції №161599671 від 10.04.2023 на загальну суму 1 500,00 грн., в призначенні платежу якої вказано «передоплата за надання правової допомоги за рах. 10042023 від 10.04.2023»;

- копію платіжної інструкції №@2PL183791 від 01.05.2023 на загальну суму 13 500,00 грн., в призначенні платежу якої вказано «передплата за надання правової допомоги за дог. 1004/2023-01 від 10.04.2023 згідно рах. 01052023 від 01.05.2023 без ПДВ, ОСОБА_1 ».

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги №1004/2023-01 від 10.04.2023, натомість в матеріалах справи наявна копія додатку №1 до вказаного договору.

Так, відповідно до п. 1.1. вказаного додатку, адвокатська компанія бере на себе зобов`язання по наданню правової допомоги клієнту у справі про збільшення розміру аліментів на утримання дітей. Правова допомога включає в себе:

- проведення аналізу обставин, викладених клієнтом, аналіз законодавства, аналіз судової практики, формування правової позиції;

- збір доказів, складання та подання адвокатських запитів в інтересах клієнта;

- супроводження досудового врегулювання питання збільшення розміру аліментів на дітей, що встановлені договором між батьками про сплату аліментів на утримання дітей від 27.03.2014, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Шкодою О.М., зареєстрованого в реєстрі за №1016;

- в разі настання необхідності - складання, підписання та подання позовної заяви до суду першої інстанції, складання, підписання інших заяв по суті та процесуальних заяв в усіх судових інстанціях, представництво інтересів клієнта в судових засіданнях в судах всіх інстанцій також.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зроблено висновок, що: «Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги №1004/2023-01 від 10.04.2023.

При цьому, судом встановлено, що у додатку №1 до договору про надання правової допомоги №1004/2023-01 від 10.04.2023, ОСОБА_1 та адвокатське об`єднання «Магніт» в особі керуючого партнера Філатової Т.М., погодили фіксовану суму гонорару, яка становить 15 000,00 грн., яка відповідно до наданих до заяви квитанцій була сплачена позивачем в повному обсязі.

У п. 1.6. до додатку №1 до договору про надання правової допомоги №1004/2023-01 від 10.04.2023 зазначено, що за результатами надання правової допомоги складається акт, у якому вказується обсяг наданої адвокатською компанією правової допомоги і її вартість.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутній вказаний акт, як і відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), що в свою чергу не дає суду встановити обсяг наданих адвокатською компанією послуг та встановити їх вартість.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку про те, що представником позивача не надано належних та допустимих доказів того, що позивач дійсно понесла правничі витрати у зв`язку з розглядом даної справи у розмірі 15 000,00 грн., а відтак відмовляє у задоволенні заяви про розподіл судових витрат між сторонами за наслідком розгляду справи цивільної справи №760/9609/23.

На підставі викладеного та керуючись стст. 134, 141, 270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.