Справа № 347/1711/22
Провадження № 2/347/595/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючої судді : Крилюк М.І.,

секретаря : Лазорик Л.В.,

адвокатів: Чеботар В.В., Михайлишина Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Косівської міської ради Івано-Франківської області про визначення місця проживання дитини та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: служба у справах дітей Косівської міської ради Івано-Франківської області про визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачки, третя особа: служба у справах дітей Косівської міської ради Івано-Франківської області про визначення місця проживання дитини та ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей Косівської міської ради Івано-Франківської області, орган опіки і піклування Заболотівської селищної ради Коломийського району про визначення місця проживання дитини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник свій позов підтримали, а зустрічний не визнали та пояснили, що позивач перебуваючи з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Косівського районного суду від 18.07.2017р. шлюб між ними розірвано та неповнолітню дитину залишено на проживання з матір`ю. Проте, проживаючи з відповідачкою дочка не мала належних умов для проживання, навчання та відпочинку. Колишня дружина ОСОБА_2 в присутності неповнолітньої дочки вживала спиртні напої, сварилася та кричала, що негативно впливало на психологічне та фізичне здоров`я дитини. На початку березня 2022року відповідачка заявила, що має намір виїхати на роботу в Польщу і просила забрати дочку до себе. Позивач погодився та створив для дочки належні умови для її проживання і ровитку, приділяє їй велику увагу та турботу. Повернувшись в кінці серпня 2022року додому відповідачка не цікавилася дитиною, оскільки займалася своїми особистими справами, зловживала алкогольними напоями та продовжувала вести аморальний спосіб життя. На даний час дочка категорично відмовляється повертатися в сім`ю своєї матері. Також в неї склалися неприязні відносини не тільки з матір`ю, але і зі своїми старшими братами по лінії матері, які вчиняють відносно неї домашнє насильство. З цих підстав, вважають, що перебування дочки в сім`ї відповідачки негативно вплине на виховання та здоров`я дитини. А тому, просять визначити місце проживання дочки ОСОБА_4 з батьком за місцем його реєстрації проживання, оскільки це відповідатиме найкращим інтересам дитини. Просять їх позов задоволити, а в зустрічному відмовити.

Відповідачка та її представник позов ОСОБА_1 не визнали, а зустрічний підтримали та пояснили, що після розірвання шлюбу з позивачем, малолітня дитина ОСОБА_5 , 2011р.н. проживала з матір`ю у м.Косів, де навчалася у Косівській школі-гімназії. ОСОБА_1 періодично зустрічався з дитиною та з дозволу матері забирав її до себе у с.Троїця Коломийського району. ОСОБА_2 в цьому не заперечувала, оскільки розуміла, що дитина потребує спілкування з батьком. Однак, дитина продовжувала бути на її повному утриманні, навчалася у гімназії, а також відвідувала позашкільні заняття в Косівській школі мистецтв. У березні 2022р. ОСОБА_1 вчергове звернувся до неї з проханням дозволити забрати дитину на вихідні до нього, однак по закінченню вихідних дитина не повернулася додому. А так як у неї є ще двоє дітей від першого шлюбу, які також потребують її допомоги, то вона у липні 2022 року поїхала на заробітки до Польщі. Після повернення звернулася знову до ОСОБА_1 з вимогою повернути їй дитину, однак він повідомив, що дитину не поверне, а сам буде її возити на навчання у Косівський ліцей. Вважають, що дитина повинна проживати з матір`ю, оскільки батько дитини все це робить задля уникнення від мобілізації. Також ОСОБА_2 зазначила, що вона офіційно працевлаштована та в неї є всі умови для проживання дитини, а тому може повністю забезпечити повноцінне щоденне навчання та виховання дитини. Що стосується думки дитини з ким вона хоче проживати, то вона, як мама, змушена наголошувати на її недоліках та контролювати їх виправлення, що дитині не подобається, а батько йде за всіма побажаннями дитини, що призводить до невідвідування дитиною навчання та її недисциплінованості. Просять в позові ОСОБА_1 відмовити, а їх задоволити та визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 ,2011р.н. з мамою ОСОБА_2 .

Неповнолітня дитина ОСОБА_5 ,2011р.н. в судовому засіданні ствердила, що на даний час проживає біля батька та й надалі там хоче проживати та навчатись в Троїцькому ліцеї Заболотівської селищної ради.

Представник служби у справах дітей Косівської міської ради Івано-Франківської області Книшук Р.М. пояснив, що оскільки дитина на даний час проживає з батьком, який забезпечує її всім необхідним для виховання та розвитку, а також враховуючи бажання дитини проживати з батьком, то є доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 біля батька ОСОБА_1 .

Представник органу опіки і піклування Заболотівської селищної ради Коломийського району подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи вважає, що позов ОСОБА_1 слід задоволити, а в зустрічному позові ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ч.1ст.141 СК Українимати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 1ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні за час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 07.06.2017р. (а.с.5).

Згідно рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18.07.2017р. шлюб між сторонами розірвано та неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено на проживання з матір`ю ОСОБА_2 (а.с.6).

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має особисту прихильність до батька ОСОБА_1 , з яким вона на даний час проживає та який належним чином виконує свої батьківські обов"язки по відношенню до неї.

Згідно довідки Косівського ліцею ім.І.Пелипейка від 06.09.2022р. №52 стверджується, що ОСОБА_3 навчалася в 6 класі даного ліцею (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, 07.11. 2022 року ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Заболотівської селищної ради щодо забезпечення права на освіту дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає біля батька у с. Троїця.

За результатом розгляду звернення прийнято рішення виконкомом Заболотівської селищної ради від 9 листопада 2022 року № 401-30/2022 «Про забезпечення права дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на освіту». Заболотівською селищною радою було направлено листа від 10.11.2022 року № 419/02-25 до Косівської міської ради з метою охоплення навчальним процесом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відповідною формою (сімейною, дистанційною) у Косівському ліцеї імені Ігоря Пелипейка.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. При цьому суд також враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Долучена до матеріалів справи довідка інспектора ювенальної превенції Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області свідчить про те, що проведеною перевіркою встановлено 01.09.2022р. близько 12.00год ОСОБА_1 привіз свою малолітню дочку ОСОБА_3 до матері ОСОБА_2 , яка проживає у м.Косів та зателефонував їй, оскільки дочка повинна була приступити до навчання в Косівському ліцеї. В телефонному режимі малолітня дочка повідомила, що хоче проживати з батьком та хоче навчатися в іншій школі. До матері не хоче повертатися, оскільки матір вживає алкогольні напої. Опитана ОСОБА_2 повідомила, що на протязі останніх пів року малолітня дочка ОСОБА_4 проживає зі своїм батьком в с.Троїця Коломийського району (а.с.15).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 05.09.2022р. №614 стверджується, що в господарстві ОСОБА_1 умови проживання задовільні (а.с.9).

Відповідно до характеристики виданої Заболотівською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області від 23.09.2022р. №681 видно, що ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується виключно з позитивної сторони (а.с.10).

Долучена до матеріалів справи характеристика з місця роботи ОСОБА_1 свідчить про те, що позивач за час перебування на посаді водія зарекомендував себе позитивно (а.с.11).

Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості від 20 січня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Згідно із психологічним аналізом аудіозаписів розмови виданим ТОВ «Серденько» Центру психологічної допомоги дітям «Серденько» матір виражає своє бажання бачити і повернути дитину агресивним способом, примусом, через маніпуляцію та образливі висловлювання, що є ознакою морально-психологічного насилля із сторони матері в адресу дитини та її батька. В ході свідомого запису розмов дитиною, дівчинка почувається захищеною та готова до конфронтації із матір`ю. В ході дослідження аудіозапису виявлена яскрава емоційна відповідь дівчинки на: звинувачення матері у вигляді плачу, що пояснює її психоемоційний стан, як пригнічений в момент розмови. Надано рекомендації, а саме робота психолога із батьками (татом і мамою) з моменту поліпшення впливу їх відносин на розвиток та психоемоційний стан дитини. Також рекомендована робота психолога з дитиною з метою поліпшення психоемоційного стану, зниження рівня тривожності (а.с.83).

Суд також враховує висновок Верховного Суду, відображений у постанові від 15.01.2020 по справі №148/1555/17, за яким рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин справи, а вже тільки потім права батьків. Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновок органу опіки та піклування. Однак найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти шлюб, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.

Відповідно до рішення виконкому Заболотівської селищної ради від 31.01.2023р. №447-32/2023 затверджено висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 2011р.н. (а.с.120-126).

Згідно даного висновку дитина ОСОБА_3 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Заболотівської селищної ради у присутності батьків повідомила, що проживає із батьком ОСОБА_1 у с.Троїця. Надалі виявляє бажання проживати з батьком та хоче навчатися у Троїцькому ліцеї, оскільки тут має більше друзів. Біля матері проживати не бажає через скандали та крики, які відбувалися постійно в м.Косів, а також через вживання нею алкогольних напоїв, з матір`ю інколи спілкується по мобільному телефону.

А тому, враховуючи думку дитини, яка надалі хоче проживати з батьком, враховуючи те, що дитина фактично проживає з батьком, який забезпечує її всім необхідним для виховання та розвитку дитини, діючи в інтересах дитини орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_5 біля батька ОСОБА_1 .

До матеріалів справи також долучено рекомендації щодо розгляду звернення ОСОБА_1 про переведення дочки на навчання із Косівського ліцею до Троїцького ліцею та орган опіки і піклування вважає за доцільне рекомендувати дирекції Косівського ліцею ім.І.Пелипейка видати особову справу учениці ОСОБА_3 для подальшого навчання в Троїцькому ліцеї Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.202).

Таким чином, враховуючи наведені обставини, а також те, що позивач ОСОБА_1 має матеріальну можливість для утримання дитини, має постійне місце роботи, створив для неї належні побутові умови для проживання, забезпечив їй належне медичне обслуговування, займається її вихованням та виходячи із якнайкращого забезпечення інтересів дитини, беручи до уваги її вік, особисту прихильність до батька та бажання проживати з ним, а також те, що дитина проживає з позивачем на даний час у звичних для неї умовах, ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків, відсутність обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком, суд приходить до висновку про можливість визначення місця проживання дитини з позивачем ОСОБА_1 ..

Що стосується зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 з мамою ОСОБА_2 , то викладені в ній обставини не підтверджені належними доказами та не доведені в судовому засіданні як самою позивачкою-відповідачкою, так і її представником.

Згідно акту обстеження умов проживання від 22.08.2023р., дитина повідомила, що проживає у батька з березня 2022р., останній раз спілкувалася з матір`ю на початку липня 2023р. Батько її забезпечує фінансово, а матір коштів не надає. Також зазначила, що і надалі бажає проживати із батьком та відвідувати Троїцький ліцей (а.с.203).

Суд бере до уваги твердження ОСОБА_2 в судовому засіданні про те, що матеріально дитині із березня 2022року вона не допомагала та дитина на даний час проживає біля батька і надалі там хоче проживати.

Крім цього, долучені до матеріалів зустрічного позову характеризуючі дані ОСОБА_2 та відомості про її матеріальне становище не можуть бути підставою для задоволення зустрічного позову, оскільки згідно вимог чинного законодавства перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі їй дитини.

А тому, оскільки малолітня дитина ОСОБА_3 , 2011р.н. виявила бажання проживати із батьком, що підтвердила в судовому засіданні, тому вимоги зустрічного позову не підлягають до задоволення, оскільки суперечать матеріалам справи та доказам отриманим в судовому засіданні, згідно яких доцільним є визначення місця проживання дитини з батьком ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, ст. ст. 155, 161 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України , суд , -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Косівської міської ради Івано-Франківської області про визначення місця проживання дитини - задоволити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 за місцем його реєстрації проживання по АДРЕСА_1 .

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: служба у справах дітей Косівської міської ради Івано-Франківської області про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк