Провадження № 22-з/824/1214/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ДОДАТКОВА

12 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Линок В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригодив сумі 421 544 гривні 30 копійок та 4291,97 гривні судового збору.

В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині задоволених вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року апеляційну скаргу задоволено частково, рішення в частині стягнення майнової шкоди змінено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП в сумі 321 544,30 грн.

В іншій частині рішення - залишено без змін.

В подальшому, 22 вересня 2023 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій він просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 20 000 грн.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву частково та ухвалити по справі додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, з огляду на таке.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, постановою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року не було вирішено питання про судові витрати, а відтак колегія суддів вважає за необхідне, у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги та зміною судового рішення, здійснити розподіл судових витрат понесених сторонами по справі в суді першої та апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, за подачу позову ОСОБА_2 сплатив 5016 грн судового збору (а.с.71 т.1), позов задоволено на 64,1% (321 544,30 грн*100/501 569,11 грн), а тому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подачу позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 3 215,2 (5016 грн*64,1/100) грн.

Як вбачається з матеріалів справи, за подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив 6 437,95 грн судового збору (а.с.32 т.2), апеляційну скаргу задоволено на 35,9% (100%-64,1%), а тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги, пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 2 311,2 (6 437 грн*35,9/100) грн.

При цьому, відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, суд вважає за необхідне провести взаємне зарахування присуджених сторонам судових витрат за сплату судового збору та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 904 (3 215,2-2 311,2) грн.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина восьма, дев`ята статті 139 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі №750/2055/20 (провадження № 14-16723св20) зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції відповідачем надано до суду: ордер №1322117 від 20.12.2022 на представлення інтересів ОСОБА_1 в Київському апеляційному суді адвокатом Васюком М.М.; копію договору №195 від 01 грудня 2022 року про надання правничої допомоги; додатку №1 до договору №195 про надання правничої допомоги від 09 грудня 2022 року, з якої вбачається, що вартість послуг з надання правової допомоги в суді становить 2 000 гривень за годину роботи; Акт наданих послуг та Звіт про обсяг наданих послуг згідно договору №195 від 22 вересня 2023 року, з яких вбачається, що на надання правничої допомоги, що включає в себе аналіз оскаржуваного рішення, законодавчої бази, судової практики, формування правової позиції, подача апеляційної скарги (7 год.), подання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги (0,15 год.), подання клопотання про зменшення судових витрат позивача (1,45 год.), участь у судовому засідання в Київському апеляційному суді (11 год.), всього витрачено 10 годин, загальна вартість наданих послуг складає 20 000 грн (а.с. 84-91 т.2).

Від ОСОБА_2 до суду не надходило клопотань про зменшення розміру судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу понесені ним в суді апеляційної інстанції пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 7 180 грн (20 000 грн*35,9/100).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення сліднеобхідно задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подачу позову у розмірі 904 грн, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 7 180 грн, а в іншій частині заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір за подачу позову у розмірі 904 (дев`ятсот чотири) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) понесені витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 7 180 (сім тисяч сто вісімдесят) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: