Єдиний унікальний номер: 379/1358/23
Провадження № 2/379/288/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

23 жовтня 2023 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі

головуючої судді - Музиченко О. О.,

за участю секретаря судового засідання - Бакал O. A.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

18.09.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що 21.08.2018 він уклав шлюб з ОСОБА_2 у Голосіївському районному у місті Києві відділі ДРАЦС ГТУЮ у місті Києві. Від цього шлюбу вони з відповідачкою неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що через різні погляди на життя та несумісність характерів сімейне життя у них з відповідачкою не склалося. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вказує, що подальше спільне життя як подружжя є неможливим та суперечить особистим інтересам кожного із них. Також у них відсутнє спільне бажання на відновлення шлюбних стосунків. На підставі цього просить суд розірвати зареєстрований з відповідачкою шлюб.

19.09.2023 суд постановив ухвалу, якою прийняв указану позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання на 09.10.2023, яке в подальшому через неявку відповідачки було відкладено на 23.10.2023 (а.с.20, 21).

В судове засідання позивач не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належно. 09.10.2023 позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, на примирення не згодний, у разі неявки відповідачки проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.27).

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання двічі 09.10.2023 та 23.10.2023 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства за зареєстрованим місцем проживання. Рекомендовані поштові відправлення повернулись на адресу суду з відмітками про відсутність адресата за вказаною адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що згідно положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК є днем вручення судової повістки (а.с.26, 33). Крім того, судова повістка про виклик відповідачки до суду на 23.10.2023 була доставлена їй в додаток «Viber» за номером її мобільного телефону (а.с.32).

Отже, відповідачка ОСОБА_2 повідомлена про розгляд справи належно і завчасно згідно з вимогами статті 128 ЦПК України. Жодних заяв чи клопотань від відповідачки на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 відповідачкою не подано.

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, будучи належно повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, водночас, позивач надав згоду на розгляд справи в заочному порядку, - є всі передбачені законом підстави для проведення заочного розгляду цієї справи.

Ухвалою суду від 23.10.2023, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.

Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені у ній обставини, дослідивши надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.

Суд установив, що 21 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Голосіївському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 592, що вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.08.2018 (а.с.9).

Від цього шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Зареєстровані і проживають за різними адресами (а.с. 4 - на звороті, 7 - на звороті, 17).

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

За змістом положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони не виявили бажання примиритись.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Судом установлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сторін є фактичне припинення існування їхньої сім`ї внаслідок відсутності порозуміння, протилежності погляди на шлюб та сім`ю. Спільне життя сторін у справі не склалося та припинено, збереження шлюбу неможливе.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

За ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ця позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі одного з подружжя, особисті та майнові права сторін не будуть порушені після розірвання шлюбу, а тому шлюб між сторонами підлягає припиненню шляхом його розірвання.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору (а.с.6), а тому згідно зі ст.141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог до стягнення з відповідачки на користь держави підлягає судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті становить 1073 грн 60 коп..

На підставі наведеного та керуючись Конституцією України, ст. ст. 24, 55, 56, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 13, 133, 141, 142, 258, 264, 265, 280-282, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 серпня 2018 року у Голосіївському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 592, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана ним протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 23 жовтня 2023 року.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО