Провадження №2/523/5711/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Аліна С.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до голови правління ЖБК «Суворовський 2» Сизової Людмили Павлівни, Одеської міської ради, Управління капітального будівництва Одеської міської ради про визнаня права власності на 1/2, частку квартири на підставі факту прийняття спадщини за заповітом-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до голови правління ЖБК «Суворовський 2» Сизової Л.П., Одеської міської ради, Управління капітального будівництва Одеської міської ради про визнаня права власності на 1/2, частку квартири на підставі факту прийняття спадщини за заповітом.

Однак, позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, оскільки до позовної заяви позивачем не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі і не наведено підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить відстрочити та звільнити позивача від сплати судового збору.

Розглянувши клопотання про відстрочку від сплати судового збору, вважаю його таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 8 Закону №3674-VI «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення, а також зменшення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочку від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, позивачем ОСОБА_1 не надона жодних доказів того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні клопотання про відстрочку, звільнення від сплати судового збору, а отже за таких обставин ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити судовий збір за подання до суду вищезазначеної позовної заяви.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

В пункті 2 частини 1 статті 176 ЦПК передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Аналогічні правові висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду у справі №907/9/17 від 26.02.2019 та Касаційної цивільної палати Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №307/23/18.

Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Позивачем не визначено ціни позову, яка повинна виражатися вартістю спірного майна, та до позову не долучено доказів щодо визначення вартості спірного нерухомого майна, яка має бути актуальною на момент звернення до суду, що має бути підтверджено належними доказами (зокрема, висновком спеціаліста), виходячи з яких можливо визначити дійсну вартість об`єкту спірного нерухомого майна на день звернення з позовом до суду та суму судового збору.

Отже позивачу необхідно визначити ціну позову та надати до суду докази щодо вартості спірного майна, яка є актуальною на момент звернення до суду.

Позивач у позові заявляє майнову вимогу - визнання права власності на 1/2 частину квартири на підставі факту прийняття спадщини за заповітом, розмір якої визначається вартістю спірного нерухомого майна.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2023 становить 1073,60 грн; за позовну вимогу майнового характеру, пред`явлену фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2023 становить 1073,60 грн, і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2023 становить 13 240,00 грн.

Оскільки ціну позову не визначено та не підтверджено належними доказами, тому визначити розмір судового збору за вимогу майнового характеру не вбачається за можливе

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за ставками станом на 01.01.2023, розмір якого необхідно визначити з підтвердженої належними доказами вартості спірного нерухомого майна, яка є актуальною на момент звернення з позовом до суду, та надати до суду докази його сплати або повідомити суду відповідною заявою інші підстави для звільнення від сплати судового збору, за їх наявності.

При таких обставинах, суд вважає, позовна заява ОСОБА_1 до голови правління ЖБК «Суворовський 2» Сизової Л.П., Одеської міської ради, Управління капітального будівництва Одеської міської ради про визнаня права власності на 1/2, частку квартири на підставі факту прийняття спадщини за заповітом підлягає залишенню без руху.

Позивача слід попередити, що в разі невиправлення зазначених недоліків у певний строк, позовна заява буде визнана неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до голови правління ЖБК «Суворовський 2» Сизової Людмили Павлівни, Одеської міської ради, Управління капітального будівництва Одеської міської ради про визнаня права власності на 1/2, частку квартири на підставі факту прийняття спадщини за заповітом - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк не виконає зазначені вимоги, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня отримання ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.10.2023 року.

Суддя: Аліна С.С.