У Х В А Л А

"26" жовтня 2023 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши заяву представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Власюк Оксани Іванівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, -

встановив:

ОСОБА_3 , від імені якої діє адвокат Власюк Оксана Іванівна, звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля HONDA CIVIC, 2009 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , в розмірі 133 380 (сто тридцять три тисячі триста вісімдесят) грн;

- припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину легкового автомобіля HONDA CIVIC, 2009 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

24.10.2023 представник позивачки ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом:

- встановлення заборони на відчуження автомобіля марки HONDA CIVIC, 2009 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ;

- опису державним виконавцем за адресою проживання відповідача: АДРЕСА_1 , автомобіля марки HONDA CIVIC, 2009 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 .

В обґрунтування поданої заяви вказує, що за час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було придбаний легковий автомобіль марки HONDA CIVIC, 2009 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_4 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.12.2019. Вказаний транспортнй засіб зареєстровано за ОСОБА_1 .Після фактичного припинення шлюбних відносин з серпня 2023 року, відповідач не дає позивачу змоги користуватися та володіти спільним автомобілем, що виражається у постійному перебуванні даного транспортного засобу у відповідача, та не бажає здійснити поділ спільного майна в позасудовому порядку.Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення, оскільки ОСОБА_2 одноособово користується автомобілем, який є спільною власністю подружжя, а також відповідач може незаконно відчужити вказане майно на користь третіх осіб без згоди позивача. Також існує об`єктивна можливість знищення автомобіля в процесі експлуатації та неналежного зберігання, його пошкодження та здійснення по відношенню до нього навмисних дій, як наприклад здійснити відчуження автомобіля у розібраному стані (по запчастинах), що взагалі зробить неможливим подальшого його використання.

У відповідності до ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву представника заявниці адвоката Власюк Оксани Іванівни про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 №9 роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсації вартості 1/2 частини автомобіля HONDA CIVIC, 2009 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , придбаного сторонами в період шлюбу.

22.03.2017 ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстровано Житомирським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області.

Згідно договору купівлі-продажу 1845/2019/1824565, ОСОБА_1 14.12.2019 набула у власність транспортний засіб HONDA CIVIC, синього кольору, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 .

Відповідно до відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Житомирській області від 06.10.2023, легковий автомобіль марки HONDA CIVIC, 2009 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_4 , - 14.12.2019 зареєстровано за ОСОБА_1 .

З наведеного вбачається, що титульним власником спірного транспортного засобу є заявниця ОСОБА_1 , відтак відсутні ризики його відчуження відповідачем без згоди позивача, на що посилається у заяві. Доказів того, що відповідач володіє вказаним транспортним засобом на підставі будь-якого правовстановлюючого документа позивачем до суду не надано.

Що стосується посилання позивачки на ризик знищення автомобіля в процесі експлуатації та неналежного зберігання, розбору на запчастини, його пошкодження, тощо, то забезпечення позову шляхом заборони його відчуження не може нівелювати заявлені можливі ризики та не досягне мети забезпечення позову.

Окрім того, такі потенційні ризики жодним чином не доведені та є припущеннями заявниці. Також, як вбачається зі звіту № 231004/110, ФОП ОСОБА_5 04.10.2023 на підставі договору, укладеного з ОСОБА_1 , проведено з участю останньої незалежну оцінку ринкової вартості автомобіля HONDA CIVIC, встановлено загальний технічний стан автомобіля. Отже, заявницею не доведено, що транспортний засіб перебуває у користуванні відповідача та у неї відсутній доступ з серпня 2023 року до транспортного засобу.

Щодо вимоги заявниці про накладення арешту шляхом опису державним виконавцем за адресою проживання відповідача: АДРЕСА_1 , автомобіля марки HONDA CIVIC, 2009 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 , то такий спосіб забезпечення позову не передбачений ЦПК України. Накладення арешту державним виконавцем на рухоме майно та його опис є процедурою, застосовною в межах виконавчого провадження та врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, а також беручи до уваги те, що заявницею не доведено, що невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулась до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви адвоката Власюк О.І. про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151-153, 258, 260, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні заяви представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Власюк Оксани Іванівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 26 жовтня 2023 року.

Суддя М. В. Петровська