Справа № 362/6494/20
Провадження № 2/362/211/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участю: секретаря судового засідання Шмагун М.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глевахівської селищної ради Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , треті особи: Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Київській області, державний реєстратор Глевахівської селищної ради Київської області Кияниця Наталія Миколаївна, Державний реєстратор Калинівської селищної ради Київської області Кострубіцька Альона Миколаївна, Державний реєстратор Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області Садикова Ірина Ігорівна про скасування рішення органу місцевого самоврядування,-

В С Т А Н О В И В:

17.12.2020 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана цивільна справа, де представник позивача просить суд визнати недійсним рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області від 08.09.2015 р. № 1299-48-VI в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку; скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі України земельної ділянки; визнати недійсним рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області від 12.09.2011 р. № 185-06-VI в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку; скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі України земельної ділянки; визнати недійсним рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області від 12.09.2011 р. № 185-06-VI в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку; скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі України земельної ділянки.

24.01.2022 р. до суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог та залучення до участі у справі співвідповідачів та позовна заява із збільшеними позовними вимогами, де просять суд прийняти до розгляду збільшені позовні вимоги про визнання недійним договору купівлі-продажу №636, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Соломатіною О.П. від 01.06.2021 р. про відчуження ОСОБА_2 земельної ділянки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також залучити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в якості співвідповідачів (т.1, а.с. 160-169).

01.12.2022 р. до суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмета позову, в якій просять суд прийняти до розгляду зміну предмета позову шляхом доповнення вимогою про визнання недійним договору купівлі-продажу №636, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Соломатіною О.П. від 01.06.2021 р. про відчуження земельної ділянки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (т.2, а.с. 84-85).

У підготовче засідання представник позивача не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути заяву про зміну предмета позову.

У підготовче засідання представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 не з`явився, подав письмові заперечення, в яких посилався на те, що одночасна зміна предмету і підстав позову не допускається.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд, у разі необхідності, заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Виходячи з висновків, викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 р. по справі № 761/7978/15-ц, під підставами позову, які згідно із ст.49 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Таким чином, зміна предмета позову означає зміну вимог, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна позивачем підстав і предмету позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Це правило законодавець визначив імперативно. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви). Зміна предмета позову означає зміну матеріально-правової вимоги до позивача.

Доповнення позовних вимог новою вимогою та новими обставинами, по суті своїй є новим позовом.

Згідно із постановою Верховного Суду у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 р., зроблено висновок: «позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретно визначеної позивачем позовної вимоги позивач замість способу захисту прав який був заявлений при подачі позову, виявить бажання скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував і первісні вимоги.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 р. в справі №916/1764/17.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Ухвалою від 30.08.2022 р. заяву представника позивача від 24.01.2022 р. задоволено і залучено до участі у цивільній справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в якості співвідповідачів.

В даному випадку, за змістом поданих до суду заяв, позивач фактично подав нову редакцію позову, додавши кількість вищенаведених позовних вимог, які змінюють одночасно предмет і підстави позову, по суті є новими вимогами. В сукупності дані обставини дають особі право на звернення до суду з окремим позовом.

Заяву позивача про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісною підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.07.2023 р. в справі № 5015/118/11 (914/1689/21).

За встановлених обставин, виходячи з предмету спору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття заяви позивача про зміну предмету позову шляхом доповнення новими вимогами, оскільки позивач пред`являє окремі самостійні вимоги немайнового характеру, що фактично свідчить про подання позивачем нової позовної заяви, оскільки за своїм змістом та предметом позову у заяві про зміну предмету позову шляхом доповнення позовних вимог новими, позивач одночасно змінює підстави та предмет позову, що є недопустимим відповідно вимог статті 49 Цивільного процесуального кодексу України, та свідчить про подання позивачем нової позовної заяви з визначенням іншого способу захисту в частині вимог немайнового характеру та доведення заявлених вимог шляхом подання нових доказів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 49, 175, 197, 260, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника позивача про збільшення позовних вимог від 24.01.2022 р. та заяви про зміну предмета позову від 01.12.2022 р.,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя Л.М. Кравченко