Справа № 953/4201/23

19 жовтня 2023 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Демченко С. В.,
секретар судового засідання Кошова О. В.,
учасники справи:
відповідач Гаражно-будівельний кооператив «Вега»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, від адвоката Чорноткач Н. З., яка діє в інтересах позивача на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1139754 від 13 червня 2023 року, надійшла заява, в якій просить розглядати заяву за відсутності позивача та його представника.
Представник відповідача Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти стягнення витрат на правничу допомогу не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов до такого висновку.
19 вересня 2023 року рішенням Київського районного суду м. Харкова задоволено частково позов ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» та зобов`язано Гаражно-будівельний кооператив «Вега» розглянути питання щодо надання письмового дозволу на передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину - ОСОБА_2 та видачи на ім`я ОСОБА_2 перепустки встановленого кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега». Стягнуто з Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 грн та судовий збір у розмірі 1180 грн 96 коп. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, 29 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України подав заяву про надання доказів розміру судових витрат на правничу допомогу, в якій повідомив про намір подати докази на підтвердження понесених судових витрат протягом 5 днів з моменту винесення судового рішення, у зв`язку з чим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2023 року питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.
22 вересня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 29 000 грн.
Положеннями ч.8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Положеннями ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Процесуальним законодавством передбачений механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Статтею 141 ЦПК України передбачено вирішення питання розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач ОСОБА_1 надав суду такі документи: договір про надання правової допомоги № 1 від 16 травня 2023 року, акт прийому-передачі послуг від 21 вересня 2023 року, ордер на надання правничої парової допомоги серії АХ № 1139754 від 13 червня 2023 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ТР № 000251.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Як вбачається з наданого стороною позивача акту прийому-передачі послуг від 21 вересня 2023 року, наданих за умовами договору про надання парової допомоги № 1 від 16 травня 2023 року, виконавцем наданих послуг зазначено адвоката Чорноткач Н. З., яка надала такі послуги: вивчення та правовий аналіз наявних документів для підготовки позовної заяви, надання клієнту консультацій та роз`яснень з правових питань, пов`язаних з наданням правової допомоги, складання позовної заяви, підготовка додатків до позовної заяви, здійснення з клієнтом ознайомлення, узгодження та підписання позовної заяви, здійснення розрахунку суми, необхідної для сплати судового збору, та надання клієнту інформації щодо реквізитів для її сплати, направлення до канцелярії суду позовної заяви, відслідковування стану розгляду справи, вивчення та правовий аналіз додаткових доказів, наданих клієнтом у справі, складання клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів та долучення доказів до матеріалів справи, направлення клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів та долучення доказів до матеріалів справи, складання заяви про відшкодування судових витрат у справі, направлення заяви про відшкодування судових витрат у справі, складання та направлення через канцелярію суду заяви про проведення судового засідання 19.06.2023 без здійснення фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи та зміст поданих позивачем документів, суд вважає неспівмірним наданий адвокатом обсяг послуг з їх вартістю - 29 000,00 грн, складністю справи, затраченим часом на надання таких послуг, суд також враховує той факт, що дана справа перебувала в провадженні суду з 31 травня по 19 вересня 2023 року, судові засідання були проведені без участі адвоката, яка підготувала заяву без здійснення фіксування судового засідання технічними засобами, та враховуючи часткове задоволення позову, тому заявлені позивачем витрати не відповідають критерію їх реальності та розумності, та, на переконання суду, є значно завищеними.
З урахуванням викладеного, суд, керуючись принципами справедливості та верховенством права, виходячи з реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин цієї справи, вважає доцільним здійснити розподіл витрат сторони позивача на надання правової допомоги адвокатом Чорноткач Н. З. у розмірі 8000 грн, що підлягають відшкодуванню на користь позивача з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 142, 258-261, 270, 353, 354 ЦПК України, суд
Клопотання позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач - Гаражно-будівельний кооператив «Вега», місцезнаходження: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 271.

Повний текст рішення складений та підписаний без проголошення 19 жовтня 2023 року.

Суддя С.В. Демченко