Справа № 487/7612/23
Провадження № 2/487/2510/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Ляшенко А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу №487/7612/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товарна біржа «Нерухомість-Миколаїв» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2023 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Білецький О.П. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати дійсним Договір купівлі продажу №1-1266 від 15.11.2002, укладений ТБ «Нерухомість Миколаїв».

Свої вимоги мотивував тим, що на час укладання зазначеного договору діяв ЦПК УРСР в редакції 1963 р., який не передбачав нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованих на товарних біржах. Наразі позивач позбавлена можливості розпорядитися належною їй квартирою.

Ухвалою судді від 20.10.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Представник третьої особи в призначене судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Згідно п.4 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України норми ЦК України застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання чинності Цивільним кодексом. України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Як було роз`яснено п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978р.№ 3 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», у випадку виконання угоди повністю або частково однією із сторін, та якщо друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст.47ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню чи вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», в редакції на час укладання угоди, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Крім того відповідно до п.49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року і чинної на момент укладення договору між сторонами, - договір-купівлі продажу, зареєстрований на біржі є документом, що підтверджує право власності на майно, що відчужується.

З матеріалів справи вбачається, що 15.11.2002 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу №1-1266, за яким ОСОБА_1 набула право власності на кв. АДРЕСА_1 . Під час укладення договору сторони дійшли згоди про всі його істотні умови та виконали всі зобов`язання одна перед одною за цим договором.

Даний договір було зареєстровано на Товарній біржі «Нерухомість Миколаїв» в журналі реєстрації договорів з нерухомістю за №1-1266 від 15.11.2002.

Відповідно до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), договір купівлі-продажі квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин України.

Як було встановлено вище, покупцем було виконано всі умови договору в повному обсязі, зокрема вона: оплатила продавцю вартість квартири, прийняла її у власність та, на виконання вимог норм, що діяли на час виникнення права власності.

Оскільки факт купівлі-продажу квартири і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено, останній не містить протизаконних умов, на даний час нерухоме майно, з приводу якого виник спір, не значиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,279,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товарна біржа «Нерухомість-Миколаїв» про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним Договір №1-1266 купівлі-продажу, зареєстрований Товарною біржею «Нерухомість Миколаїв» 15.11.2002, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП не відомо.

Третя особа: Товарна біржа «Нерухомість-Миколаїв», місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Шевченка, 44, кв. 15, 9.

Суддя С.В. Щербина