провадження № 22-ц/824/7842/2023
головуючий у суді І інстанції Янченко А.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 9 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 17 грудня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2118.

В обґрунтування позову вказувала, що від шлюбу позивач та відповідач мають трьох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не проживають разом. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим.

Тому позивач просила шлюб між нею та відповідачем - розірвати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 9 грудня 2022 року позов було задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було зареєстровано 17 грудня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2118 - розірвано.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що в суді першої інстанції було проведено лише одне судове засідання (за відсутності позивача та відповідача), після якого шлюб між сторонами розірвано.

Просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції у зв`язку із примиренням сторін та зазначає, що рішення про розлучення було прийняте імпульсивно, сторони мають трьох дітей, а тому бажають зберегти шлюб.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

28 липня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про залишення рішення суду першої інстанції без змін, оскільки позивач прийняла остаточне рішення про розірвання шлюбу.

11 серпня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкликання апеляційної скарги, оскільки шлюбні відносини з відповідачем припинені.

Вирішуючи клопотання позивача про відкликання апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення його без задоволення з урахуванням наступного.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відкликати її до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Матеріалами справи встановлено, що провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 9 грудня 2022 року було відкрите ухвалою Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року, тобто до звернення позивача із клопотання про відкликання апеляційної скарги. Таким чином, клопотання не підлягає задоволенню.

В судове засідання апеляційного суду учасники процесу не з`явились. про розгляд справи повідомлялись належним чином, що підтверджується звітом про доставку судової повістки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив із того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 грудня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2118, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу позивач та відповідач мають трьох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують.

Відповідні обставини жодною із сторін спору не спростовані.

Частина 1 статті 3 Сімейного кодексу України проголошує, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею п`ятою Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України).

Крім зазначеного, у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як вбачається з позовної заяви позивач вказує, що шлюбні відносини припинено, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Зазначає, що шлюб суперечить інтересам сторін, надання строку для примирення не виправить стан шлюбних відносин.

Також з матеріалів справи слідує, що позивачка була належним чином повідомлена про розгляд справи, що підтверджується її клопотанням про проведення судового засідання в режимі відео конференції від 22 листопада 2022 року (а.с. 33-34), яке було задоволено судом першої інстанції ухвалою від 8 грудня 2022 року (а.с.39).

Крім того, позивачкою 9 грудня 2022 року було направлено на адресу суду першої інстанції заяву про розгляд справи без участі позивача, в якій вона також підтримала вимоги позову (а.с.41-42).

Відповідач також був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується його клопотанням про проведення судового засідання в режимі відео конференції від 22 листопада 2022 року (а.с. 35-36), яке було задоволено судом першої інстанції ухвалою від 8 грудня 2022 року (а.с.38).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відносини, які склалися між подружжям вказують на те, що їх подальше спільне проживання є неможливе, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, які відповідно висловили свою думку щодо цих обставин, а тому примирення між сторонами є неможливим.

Натомість, суд апеляційної інстанції критично оцінює посилання апелянта, що вона бажала зберегти сім`ю, оскільки вказане спростовується матеріалами справи. Клопотання щодо заперечення проти розірвання шлюбу та надання строку для примирення від сторін не надходило. А отже, відсутні підстави вважати, що шлюб розірвано проти волі сторін, а сам по собі факт примирення, який стався після розгляду справи судом першої інстанції та ухвалення судового рішення не є підставою для його скасування, оскільки не свідчить про незаконність судового рішення на час його постановлення.

При цьому, як убачається із матеріалів справи позивачка спочатку просила відкликати її апеляційну скаргу у зв`язку з примиренням, однак згодом знову заявила про остаточне рішення щодо розлучення сторін.

Отже, переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм матеріального права при його ухваленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 9 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ.О. Писана
СуддіК.П. Приходько

С.О. Журба