Справа № 307/1409/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 жовтня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Куштана Б. П., Бисаги Т. Ю.

з участю секретаря Чичкало М. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Рішко Павло Михайлович, на рішення Тячівського районного суду від 07 вересня 2022 року, ухвалене суддею Чопик В. В., по справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про захист порушеного права, стягнення 3 % річних за невиконання зобов`язання за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2021 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» пред`явив позов до ОСОБА_1 про захист порушеного права, стягнення 3 % річних за невиконання зобов`язання за кредитним договором.

Свої вимоги мотивували тим, що 26 квітня 2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/4044/74/32487 у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 90 000 доларів США під 12, 85 % річних строком до 25 квітня 2027 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 014/4044/74/32487 від 08.05.2007 р. За цим договором в іпотеку передано житловий будинок по АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці площею - 0,0785 га. та який належить іпотекодавцю на праві приватної власності.

Оскільки позичальник не виконував взяті на себе договірні зобов`язання, банк вимушений був звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Тячівського районного суду від 24 жовтня 2008 року кредитний договір № 014/4044/74/32487 від 26.04.2007 року, укладений між АТ«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у розмірі 462 352,32 грн. та судові витрати у розмірі 1730 грн.

Позивач зазначає, що саме лише прийняття рішення судом про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконане у встановленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання на не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум.

Відповідно до розрахунку заборгованості, що є додатком до позовної заяви, розрахунок 3 % визначений за період з 25.02.2018 року по 25.02.2021 року в межах строку позовної давності тривалістю у три роки, складає 7567,29 доларів США.

З огляду на це позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 014/4044/74/32487 від 26.04.2007 року в розмірі 7567, 29 доларів США за період з 25.02.2018 року по 25.02.2021 року (а.с.1-3).

Рішенням Тячівського районного суду від 07 вересня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» три (3) % річних за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором №014/4044/74/32487 від 26.04.2007 р. в розмірі 7567,29 доларів США за період з 25.02.2018 р. по 25.02.2021 р. Вирішено питання про судові витрати (а.с.153-156).

На це рішення відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Зазначає, що зобов`язання між сторонами, що виникли на підставі кредитного договору №014/4044/74/32487 від 26.04.2007 року, припинилися у зв`язку з набранням рішенням суду про розірвання кредитного договору законної сили. Також суд першої інстанції не врахував, що ухвалами суду неодноразово було відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа про стягнення заборгованості у сумі 464 082, 32 грн. Отже, на думку апелянта, у відповідача ОСОБА_1 відсутнє дійсне грошове зобов`язання перед позивачем, а тому не може бути проведено нарахування 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання. Крім того, внаслідок розірвання кредитного договору в односторонньому порядку банк змінив строк виконання зобов`язання, тому, на переконання апелянта, право щодо стягнення 3 % річних виникло в позивача 03 листопада 2008 року. Водночас, позивач звернувся із позовом в квітні 2021 року, тобто з пропуском строку позовної давності. За цих обставин апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати, в задоволенні позову відмовити (а.с.159-163).

У судове засідання в апеляційній інстанції учасники справи в черговий раз не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Справа призначалася до розгляду щонайменше п`ять разів, від АТ «Райффайзен Банк» надійшла заява про проведення судових засідань у справі № 307/1409/21 за відсутності їх представника. Представник відповідача, адвокат Рішко П. М. тричі подавав заяви про відкладення розгляду справи по причині зайнятості в інших судових процесах.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Оскільки поважність причин неявки сторін судом апеляційної інстанції не встановлена, апелянт реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, розгляд є можливим на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

З матеріалів справи слідує, що 26 квітня 2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/4044/74/32487 у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 90 000 доларів США під 12, 85 % річних строком до 25 квітня 2027 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 014/4044/74/32487 від 08.05.2007 р. За цим договором в іпотеку передано житловий будинок по АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці площею - 0,0785 га. та який належить іпотекодавцю на праві приватної власності.

Оскільки позичальник не виконував взяті на себе договірні зобов`язання, банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Тячівського районного суду від 24 жовтня 2008 року кредитний договір № 014/4044/74/32487 від 26.04.2007 року, укладений між АТ«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у розмірі 462 352,32 грн. та судові витрати у розмірі 1730 грн.

Проте, саме по собі прийняття рішення судом про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконане у встановленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання і не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум.

Відповідно до розрахунку заборгованості, що є додатком до позовної заяви, розрахунок 3 % визначений за період з 25.02.2018 року по 25.02.2021 року в межах строку позовної давності тривалістю у три роки, складає 7567,29 доларів США.

Таким чином, задовольняючи позов суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та виходив з того, що зобов`язання належним чином не виконане. При цьому наявність невиконаного судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє зобов`язальних правовідносин і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум.

За цих обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не має.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Рішко Павло Михайлович, залишити без задоволення.

Рішення Тячівського районного суду від 07 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2023 року.

Головуючий

Судді