САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1537/23
Провадження №2/726/243/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., з участю секретаря судових засідань Попович Ю.І., Колісник А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Явіц Віктор Йосифович до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів у зв`язку із невиконанням умов договору, його розірвання та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ :

1. Стислий виклад позиції сторін

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому зазначає, що 27 серпня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований як фізична особа-підприємець, уклали Договір поставки № 300721. 0. Відповідно до умов договору, виконавець - Федоренко Д.В., взяв на себе зобов`язання розробити і передати у власність замовника, ОСОБА_1 , обладнання та документацію, а саме торговий автомат СК-ТА.УЩ1.24 із технічною документацією у кількості однієї одиниці. Термін поставки обладнання із технічною документацією - протягом 60 календарних днів з моменту здійснення передплати, згідно п. 1.1. Додатку № 1. Передплата в розмірі 20% від загальної вартості послуг замовник сплачує протягом 7 банківських днів з моменту підписання сторонами договору. Решта оплат здійснюється після отримання повідомлень від виконавця про готовність послуги та по факту прийому передачі.

Згідно з умовами договору, виконавець зобов`язаний розробити, виготовити та поставити товар в строки, зазначені в додатку № 1 до договору. Моментом поставки вважається дата відвантаження товару покупцеві зі складу виконавця, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Старовокзальна,26 і підписання відповідного акту приймання-передачі, який є невід`ємною частиною договору, а також підписання відповідних накладних уповноваженим представником покупця. Загальна вартість обладнання становить 158806,00 гривень.

Передбачено, що у разі прострочення термінів поставки з вини виконавця в терміни, передбачені договором, виконавець сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від вартості простроченого товару, але не більше 5% вартості товару.

Зазначає, що позивач, у період із 30.08.2021 року по 31.08.2021 року, позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти у розмірі 31762,00 гривень. Така сума передплати відповідала вимогам договору щодо передплати товару.

Проте, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань. До цього часу він не надав повідомлення про готовність товару, обладнання не поставив.

Оскільки відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань договором, на сьогоднішній день актуальність подальшої поставки торгового автомата зазначеного в договорі втратила свою економічну привабливість та комерційну вигоду, в тому числі через вимушений переїзд позивача та його родини до міста Чернівці через військові дії.

Позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій містилась вимога повернути сплачені останньому кошти передплати. Однак лист повернувся відправникові з відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

У подальшому, позивач повторно надіслав відповідачеві лист-претензію, повідомивши про розірвання договору поставки через його невиконання та необхідність повернення сплачених за договором коштів, однак відповіді на лист не отримав.

Позивач вважає, що у нього виникло встановлене чинним законодавством право на розірвання вказаного Договору поставки № 300721.01 у зв`язку з істотним порушенням відповідачем його умов. При цьому переконаний, що при розірванні договору, у зв`язку із його неналежним виконанням, відповідач зобов`язаний повернути йому передплату за договором. Окрім того, у зв`язку із неналежним виконанням умов договору, із відповідача належить стягнути пеню, інфляційні витрати та 3% річних.

Враховуючи викладене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати договір поставки № 300721.01 та стягнути з відповідача на його користь передплату за товар у розмірі 31 762,00, інфляційні витрати у розмірі 10 333,43, 3 % річних у розмірі 1 488,00 гривень, пеню у розмірі 7 940,30 гривень.

Відповідач надіслав відзив на позов у якому зазначає, що позивач був обізнаний про готовність товару, однак не виконав умови договору належним чином та не здійснив оплату 60 % його вартості, у зв`язку із чим, товар йому поставлено не було. Отже позивач був обізнаний про готовність товару, однак сам не виконав умови договору. Окрім того зазначає, що у період дії військового стану, із відповідача не підлягає стягненню неустойка та інші платежі, сплата яких передбачена за прострочення виконання зобов`язання. Просить відмовити у задоволенні позову.

2. Рух справи у суду, заяви (клопотання) учасників справи. Інші процесуальні дії у справі.

06.07.2023 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі.

21.09.2023 року, ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці, забезпечено участь представника відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні в режимі відео конференції.

03.10.2023 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні викладеним у позові, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити.

Представник відповідача, в судовому засіданні в режимі відеоконференції, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві, позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити.

3. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 27 серпня 2021 року ОСОБА_1 (діючи, як фізична особа), надалі - позивач, покупець, замовник), та ОСОБА_2 , (діючи, як фізична особа-підприємець) (надалі виконавець, відповідач), уклали Договір поставки № 300721. 01.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 договору, виконавець взяв на себе зобов`язання розробити і передати у власність Замовника обладнання та документацію, відповідно до вимог, зазначених у Додатку № 1.

В підпункті 1.1 пункту 1 додатку № 1 до договору зазначено про обладнання, що поставляється, а саме: торговий автомат СК-ТА.УЩ1.24 із технічною документацією у кількості однієї одиниці (надалі товар, обладнання).

Згідно з пп.2.1 п. 2. договору, виконавець зобов`язаний розробити, виготовити та поставити товар в строки, зазначені в додатку № 1 до Договору. Моментом поставки вважається дата відвантаження товару покупцеві зі складу виконавця, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Старовокзальна,26 і підписання відповідного акту приймання-передачі, який є невід`ємною частиною договору, а також підписання відповідних накладних уповноваженим представником покупця.

Згідно з п. 1.1. додатку № 1.Термін поставки обладнання із технічною документацією - протягом 60 календарних днів з моменту здійснення передплати, згідно з п.2.1 додатку № 1.

Відповідно до п. 3.1 договору, розрахунки за договором проводяться в національній валюті України - гривні, і на дату підписання договору загальна вартість обладнання становить: 158806,00 гривень, що згідно курсу продажу долара США, встановленого на день підписання договору, становить 5860,00 доларів США.

Згідно з п. 2 додатку № 1, оплата за договором здійснюється покупцем у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті в наступному порядку:

2.1.1. Передплата в розмірі 20 % від загальної вартості послуг замовник сплачує протягом 7 банківських дні з моменту підписання договору.

2.1.2. Оплата у розмірі 60 % від загальної вартості послуги замовник оплачує протягом 3 банківських днів з моменту отримання повідомлення від виконавця про готовність послуги. Повідомлення може бути передане замовнику поштою, факсом або по електронній пошті.

2.1.3. Остаточна оплата в розмірі 20%, замовник сплачує по факту прийому-передачі.

Встановлено, що у відповідності до виписки з особового рахунку, виданого АТ «Перший Українські Міжнародний Банк» (ПУМБ), позивач, у період з 30 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року переказав на рахунок відповідача: 4762,00 грн., 15000,00 грн. та 12000,00 грн. Таким чином, всього було перераховано на рахунок відповідача 31762 гривень, що становить 20 % від загальної вартості послуг. Факт оплати вказаних грошових коштів відповідач не оспорює та визнає .

Таким чином, позивач виконав передбачений договором обов`язок та переказав передоплату у визначеному розмірі у визначений сторонами строк.

Разом із тим, у встановлений 60-денний строк після передоплати, відповідач не здійснив поставку товару.

Варто зауважити, що відповідно до п. 12.6 договору, істотними є всі умови договору, що стосуються прав і обов`язків сторін, а також терміни виконання цих зобов`язань, а також розділи 7 і 8 цього договору.

У подальшому,08.09.2022 року та 21.11 2022 року, позивач звернувся до відповідача із листом-притензією, де зазначив про невиконання останнім умов договору та вимогою про повернення сплаченої передоплати у розмірі 31762,00 гривень, однак відповідач жодним чином не відреагував на таку претензію.

Також, пунктом 8.1. договору поставки визначено, що у разі прострочення термінів поставки товару з вини виконавця в терміни, передбачені цим договором, крім форс-мажорних, виконавець сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від вартості простроченого товару, але не більше 5 % вартості товару.

Крім того, судом досліджено розрахунок неустойки у вигляді подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 7940,30 гривень, 3% річних у розмірі 1488,00 гривень та інфляційних втрат у розмірі 1033,43 гривень. Позивач розрахував такий розмір відповідальності відповідача за період із 01.11.2021 року по 24.05.2023 року.

Крім того, судом досліджено скрін-шот із повідомлень між сторонами, де позивач цікавиться строком поставки товару. Відповідач вказує, що виконання робіт ще не завершено, а також те, що позивач повинен здійснити доплату за обладнання. На це позивач відповідає, що оплатить в грудні, як це і обумовлено договором.

4.Норми права, які застосував суд та мотиви з яких виходив ухвалюючи рішення.

4.1. Щодо розірвання договору.

Розділ I книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про зобов`язання, зокрема:

- зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509);

- сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.ч. 1, 3 ст. 510);

- одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525);

- зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526);

- якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530);

- зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 598);

- порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610);

- у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (п. 3 ч. 1 ст. 611);

- боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612).

Розділ IІ книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про договір, зокрема:

- договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626);

- відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627);

- зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628);

- договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629);

- ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч.ч. 1-3 ст. 632);

- договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638);

- договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч. 1, 2 ст. 640);

- у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (ч. 1 ст. 665).

Підрозділом І розділу ІІІ книги 5 ЦК України визначено окремі види договірних зобов`язань.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із приписами статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 Цивільного кодексу України).

З положень ст. 611 ЦК України вбачається, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Підстави для зміни або розірвання договору, а також правові наслідки його розірвання, визначені ст. ст. 651, 653 ЦК України, зокрема:

- міна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом;

- договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

- у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються;

- якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

- якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до ч 2 ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Таким чином, між сторонами виникли цивільно-правові відносини на підставі договору поставки, договору купівлі-продажу, які регулюються положеннями ЦК України, а також ЗУ «Про захист прав споживачів» у їх системному зв`язку.

4.2. Щодо стягнення суми передоплати.

Статтею 693 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтями 570-571 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

4.3. Щодо відповідальності відповідача за неналежне виконання умов договору.

Нормами ч. 1 ст. 546, ч.ч. 1, 2 ст. 547 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За приписами ст. 551 ч. 2 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі N 910/4590/19 (провадження N 12-189гс19) зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови).

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі N 910/12382/17).

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах N 703/2718/16-ц (провадження N 14-241цс19) та N 646/14523/15-ц (провадження N 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі N 922/3095/18 (провадження N 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі N 902/417/18 (провадження N 12-79гс19).

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі N 758/1303/15-ц (провадження N 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі N 686/21962/15-ц (провадження N 14-16цс18).

Тобто правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Таких висновків дійшла ВП ВС у своїй постанові від 22.09.2020 року у справі N 918/631/19

Разом із тим, згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у

період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

5. Висновки суду.

5.1. Щодо розірвання договору.

Таким чином було встановлено, що з моменту підписання договору поставки № 300721.01 від 27.08.2021 року, між сторонами виникло зобов`язання, за якими ФОП ОСОБА_4 зобов`язався виготовити та передати у власність ОСОБА_1 торговий автомат та технічну документацію на нього. Сторони обумовили, що обладнання повинно бути поставлено замовнику протягом 60 календарних днів з моменту здійснення ним передоплати у розмірі 20% від вартості обладнання. По спливу визначеного строку (або достроково), виконавець зобов`язався повідомити замовника, поштою, факсом або по електронній пошті, про готовність обладнання, після чого, останній зобов`язався сплатити 60 % вартості обладнання та у подальшому, після поставки та за фактом приймання обладнання ще 20 % вартості товару.

На виконання умов договору, у встановлений договором строк, ОСОБА_1 здійснив передплату у розмірі 31762,00, що складає 20 % вартості обладнання.

Однак, ФОП ОСОБА_4 , у встановлений договором 60-тиденний строк (та у подальшому) не повідомив замовника ОСОБА_1 про готовність обладнання, таким чином порушив істотні умови договору поставки.

Представник відповідача у судовому засіданні вказувала про те, що позивача було повідомлено про готовність товару, однак останній після такого повідомлення, не сплатив 60% вартості послуг, чим з власної ініціативи порушив умови договору, внаслідок чого обладнання поставлене не було. Разом із тим варто наголосити, що всупереч вимогам ст..ст. 76-83 ЦПК України, представником відповідача не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності доказами обставин, на які вона посилається. Стороною не надано доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 було належним чином, а саме: поштою, факсом або по електронній пошті (як це визначено умовами договору), чи будь-яким іншим чином, повідомлено про готовність обладнання.

Відтак, виконавцем було порушено зобов`язання, умови договору виконані не були. Разом із тим, судом не встановлено чи приступив відповідач до виконання зобов`язань за договором та чи виконав його у подальшому із порушенням строку. Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження чи спростування таких відомостей.

З огляду на викладені вище обставини справи та норми чинного законодавства суд доходить висновку, що невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, невиконання умов договору щодо терміну виконання зобов`язання, є істотним порушенням вказаного договору.

Оскільки сторони не досягли взаємної згоди щодо розірвання договору, позивачем правомірно заявлено позовну вимогу про розірвання договору поставки № 300721.01 від 27.08.2021 року, а тому, за викладених обставин, суд вважає, що договір підлягає розірванню за цим рішенням.

5.2 Щодо стягнення суми передоплати.

Вирішуючи питання щодо стягнення передплати за договором поставки, варто звернути увагу на таке.

Варто зауважити, що попередня оплата (яка є авансом) і завдаток за своєю правовою природою і правовими наслідками є різними поняттями.

Ознакою завдатку, відповідно до положень ст. 570 ЦК України, є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені у постанові ВС від 01.10.2020 року у справі № 361/8331/18.

Натомість, згідно положень ст. 693 ЦК України, попередня оплата товару здійснюється на виконання умов договору, зокрема купівлі-продажу, до передання товару продавцем. Шляхом попередньої оплати може бути оплачена повна вартість товару або її частина, а завдаток надається покупцем продавцю у рахунок належних з нього за договором платежів на підтвердження своїх зобов`язань і є одним із видів забезпечення виконання зобов`язання (Постанова ВГСУ від 10.06.2010 № 5/143-09).

Проаналізувавши умови договору та додатку до нього, можна констатувати, що грошові кошти, які були сплачені позивачем на користь відповідача у розмірі 20 % від вартості товару, є попередньою оплатою (авансом).

Відтак, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки, покупець, на підставі ст. 693 ЦПК України, має право вимагати повернення суми попередньої оплати, а тому із відповідача на користь позивача належить стягнути здійснену останнім попередню оплату товару у розмірі 31 762,00 гривень.

5.3. Щодо відповідальності відповідача за неналежне виконання умов договору.

Було встановлено, що у п.8.1 договору поставки, визначено відповідальність виконавця у разі прострочення термінів поставки товару з його вини, у виді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від вартості простроченого товару, але не більше 5 % вартості товару.

Термін поставки товару складає 60 днів з моменту здійснення передплати. Передплата, у встановленому договором розмірі, була здійснена позивачем 31.08.2021 року. Відтак, граничним строком поставки є 30.10.2021 року. З наступного ж дня, тобто з 31.10.2021 року, позивач має право на отримання пені, у встановленому договором розмірі. Разом із тим, граничним строком для нарухування пені є 24.02.2023 року.

За таких умов, розмір пені, визначеною договором, яку належить стягнути з відповідача на користь позивача, становить 1858, 73 гривень (розраховується за формулою: Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення).

Враховуючи, що у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, у зв`язку із чим на таку суму грошових коштів можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу, суд вважає за необхідне, тим не менш, зазначити, що початком строку таких нарахувань є 31.08.2021 року, а граничним строком 24.02.2023 року.

Враховуючи викладене, розмір інфляційних втрат за вказаний період, який необхідно стягнути із відповідача, складає 1386,93 гривні ( який розраховано за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення, отже: IIc (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) = 1.04366631. Відповідно 31 762,00 x 1.04366631 - 31 762,00 = 1 386,93 грн)

У свою чергу, 3% річних, які належить стягнути з відповідача складають 305,44 гривні ( 31 762,00 x 3 % x 117 днів : 365 : 100)

6. Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Позивачем було заявлено дві позовних вимоги, одна з яких (про розірвання договору) немайнового характеру, інша (про стягнення коштів) майнового. Згідно з вимогами ст. 2 ЗУ «Про судовий збір, за дві вимоги (майнового та немайнового характеру) складає 2147, 20 гривні.

З огляду на те, що майнові вимоги до позивача було задоволено 68,5 % від ціни позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1470,8 гривень, а іншу частину, у розмірі 676,4 гривень компенсувати за рахунок держави.

Варто також зауважити, що у відзиві на позов, представник відповідача повідомив про те, що надасть докази на підтвердження судових витрат, понесених відповідачем протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення. Отже при ухваленні рішення, інші судові витрати (окрім судового збору) не стягуються. Питання про розподіл судових витрат, понесених відповідачем, може бути вирішено у подальшому.

Керуючись ст..ст. 1, 22, 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 509, 510, 525-526, 530, 598, 610-612, 626-629, 632, 638, 640, 665, 712, 663, 662, 664, 651, 653, 570-571, 693, 546, 549, 551 , 625 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 83, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Явіц Віктор Йосифович до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів у зв`язку із невиконанням умов договору, його розірвання та стягнення коштів задовольнити частково.

Розірвати договір № 300721.01 від 27.08.2021 року на розробку і передачу у власні обладнання і документації, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 , місце реєстрації - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , фактичне місце проживання - АДРЕСА_3 , картковий pax. НОМЕР_4 , банк одержувача - AT «ПУМБ», код одержувача 3136401) грошові кошти у сумі 35313,10 гривень, з яких: передоплата за договором - 31762,00 гривень, інфляційні втрати 1386,93 гривень, 3% річних - 305,44, пеня 1858,73 гривень.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1470,80 гривень.

Судовий збір у розмірі 676,40 гривень компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення складено 23.10.2023 року.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук