Провадження № 2-з/521/212/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, виключення запису по право власності,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 -адвокатАкрабова О.М. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, виключення запису по право власності.

13.10.2023 року позивач подав заяву про забезпечення позову, обґрунтовуючи яку позивач посилається на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13.07.2005 року у справі № 2-238/05 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту знаходження на утриманні, факту прийняття спадщини, визнання права власності на квартиру, предмети домашньої обстановки та вжитку в порядку спадщини, усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та вселення, було задоволено частково: визнано за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування; визнано за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

ОСОБА_1 належним чином зареєстрував своє право власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.08.2010 року № 26995187.

18.09.2023 року з інформації №347007923 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наданої йому його адвокатом ОСОБА_1 дізнався, що 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 більш за ним не зареєстрована, а зареєстрована за Відповідачкою ОСОБА_2 на підставі свідоцтва серія та номер:3-613, виданого 24.07.2017 року нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори Арабаджи К. Г. (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34898011 від 24.04.2017 року 10:25:22).

У подальшому нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори Арабаджи К. Г. було видано свідоцтво серія та номер:3-613, виданого 24.07.2017 року про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу на підставі акту про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу.

ОСОБА_1 вважає, що його незаконно позбавили права власності на майно, яке він успадкував після смерті батька, а саме, 'А частину квартири АДРЕСА_1 , адже він не був обізнаний ані про проведення торгів щодо свого майна, ані про те, за якою ціною його майно, а саме. 'А частина квартири АДРЕСА_1 було передано у власність ОСОБА_2 в рахунок боргу.

частина вищезазначеної квартири, що була виставлена на треті торги за 140 154,30 грн. було передано стягувачеві у рахунок боргу у розмірі 40 371,67 грн. по виконавчому провадженні № 48863116 за виконавчим листом № 519/17061/12 виданим 15.01.2015 року Приморським районним судом м. Одеси на користь стягувана ОСОБА_2 . Згідно даних АСВП відсутня постанова державного виконавця про передачу майна стягувану та акт. які слугують підставами для реєстрації за стягувачем права власності в рамках ВП №48863116, тому з ними у ОСОБА_1 не було можливості ознайомитися. Крім того, звернення стягнення на майно ОСОБА_1 відбувалось в рамках виконавчого провадження № 48863116, що підтверджується відомостями, розміщеними на офіційному сайті ДП СЕТАМ 1/2 частина однокімнатної квартири АДРЕСА_2 - setam.net.uay розділі «Архів».

Враховуючи, що сума боргу за виконавчим листом була - 40 371,67 грн., а ціна продажу з третіх торгів вищезазначеної частини квартири становила 140 154,30 грн., то незрозуміло, яким чином могла відбутися передача майна боржника стягувачеві без внесення на рахунок ДВС стягувачем різниці між ціною продажу майна та боргом. ОСОБА_1 не отримав ніякого залишку коштів.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що предметом розгляду зазначеної справи є витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме частини квартири АДРЕСА_1 та виключення запису про право власності, суд вважає, що вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову не порушить прав відповідача на час розгляду справи володіти та користуватись спірним майном.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Враховуючи, що з наданих суду відомостей не вбачається, що вжиття заходів забезпечення позову в обраний судом спосіб може спричинити збитки відповідачу по справі, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, виключення запису по право власності задовольнити частково.

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії об`єкту нерухомого майна: частини квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрована за ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_2 виданий 06.09.1996 року Приморським РВ УМВС України в Одеській області, адреса реєстрації АДРЕСА_3 ).

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення учаснику справи копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий: