Справа №359/4644/23
Провадження №2/359/1773/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шандар М.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю представника відповідачів ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_6 , про усунення перешкод у користуванні часткою в житловому будинку шляхом припинення права відповідачів на користування житлом та зобов`язання звільнити його,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що він є власником 29/50 часток в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Іншою співвласницею цього об`єкта нерухо-мого майна є Підрушняк- ОСОБА_7 , якій належить 21/50 частка в житловому будинку. В ізольованій частині житлового будинку, яка фактично перебувала у користуванні позивача, проживає ОСОБА_3 , яка є колишньою дружиною позивача, та його син ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу припинились підстави для проживання ОСОБА_3 в житловому будинку. У зв`язку з тим, що в 2018 році ОСОБА_4 досягнув повноліття, у позивача припинився обов`язок утримувати його повнолітнього сина, зокрема забезпечувати його житлом. Відповідачі вигнали ОСОБА_1 з житлового будинку, він був вимушений шукати для себе інше житло. Зокрема, позивач проживає у ОСОБА_8 , з якою у нього склались сімейні відносини. Він має намір повернутись у своє житло разом з новою сім`єю.

1.2. Тому ОСОБА_1 просить суд усунути перешкоди у користуванні його 29/50 частками в житловому будинку по АДРЕСА_1 шляхом припинення права ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користування житлом та зобов`язання відповідачів звільнити вказаний об`єкт нерухомого майна.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 травня 2023 року (а.с.47-48) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 23 травня 2023 року (а.с.53-54) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 21 червня 2023 року (а.с.60-61) було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідачів ОСОБА_5 про зупинення провадження у цивільній справі.

2.4. Іншою ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 21 червня 2023 року (а.с.66-67) було закрито підготовче провадження, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

3. Ставлення учасників справи до пред`явленого позову.

3.1. У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримують позов та наполягають на його задоволенні. Крім того, представник позивача ОСОБА_2 наголошує на тому, що право відповідачів на користування житлом припинилось на підставі п.4 ч.1 ст.406 ЦК України.

3.2. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх представник ОСОБА_5 не визнають позов та посилаються на те, що розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також досягнення ОСОБА_4 повноліття не є підставами для припинення права відповідачів на користування житловим будинком по АДРЕСА_1 . Крім того, вони не перешкоджають ОСОБА_1 проживати у вказаному об`єкті нерухомого майна. Тому ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх представник ОСОБА_5 просять суд відмовити у задоволенні позову.

3.3. ОСОБА_6 при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

4.1. ОСОБА_1 є власником 29/50 часток в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 6 червня 2019 року (а.с.21) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №169471853 від 6 червня 2019 року (а.с.22). Іншою співвласницею житлового будинку є ОСОБА_6 , якій належить 21/50 частка в цьому об`єкті нерухомого майна.

4.2. Зі змісту довідки старости с. Вишеньки №02-31/77 від 3 лютого 2023 року (а.с.35) вбачається, що

АДРЕСА_2 . В ізольованій частині житлового будинку, що фактично перебувала у користу-ванні ОСОБА_1 , проживає ОСОБА_3 , яка була дружиною позивача, а також ОСОБА_4 , який є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Відповідачі набули право користування 29/50 частками в житловому будинку по АДРЕСА_1 як члени сім`ї власника житла в розумінні ст.156 ЖК України.

4.4. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2022 року (а.с.33-34) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний.

4.5. Спірні правовідносини, що є предметом судового розгляду, регулюються главою 6 «Користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду» розділу ІІІ «Забезпечення громадян жилими приміщеннями. Користування жилими приміщеннями» ЖК України.

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

5.2. Згідно з ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщен-ням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 цього Кодексу.

5.3. Відповідно до ч.1 ст.157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

5.4. Згідно з ч.1 ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

5.5. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

5.6. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

а. щодо припинення права відповідачів на користування житлом.

6.1. Диспозиція норми, викладеної в ч.1 ст.156 ЖК України, передбачає три юридичні факти, з якими закон пов`язує існування у члена сім`ї власника житла права на користування житлом. Зокрема, такими фактами є: перебування у сімейних відносинах з власником житла; проживання разом з ним; а також проживання члена сім`ї в спірному житлі. Виключно у разі одночасної відсутності всіх трьох фактів право члена сім`ї власника житла на користування житлом припиняється. У зв`язку з розірванням шлюбу сімейні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 припинились. Крім того, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 показали що ОСОБА_1 проживає окремо від відповідачів по АДРЕСА_3 . Однак ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжують проживати в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Ця обставина свідчить про те, що у відповідачів не припинилось право користування означеним житлом. Така правова позиція узгоджується з ч.4 ст.156 ЖК України, відповідно до якої припинення сімейних відносин з власником житла не позбавляє колишніх членів його сім`ї права користування займаним приміщенням. Крім того, досягнення ОСОБА_4 повноліття також не є підставою для припинення його права користування спірним житлом. Тому суд критично оцінює посилання представника позивача ОСОБА_2 на п.4 ч.1 ст.406 ЦК України, як на підставу припинення житлового сервітуту відповідачів.

6.2. Крім того, однією з основних умов пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні майном є відсутність між сторонами спору жодних правовідносин. Саме в цьому полягає абсолютність негаторного позову, як способу захисту речового права. Однак між ОСОБА_1 та відповідачами виникли житлові правовідносини. Ця обставина взагалі виключає можливість застосування ст.391 ЦК України до спірних правовідносин. До того ж, припинення права відповідачів на користування житлом не може бути способом усунення перешкод у користуванні майном.

6.3. З огляду на це суд вважає, що підстави для припинення права ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користування 29/50 частками в житловому будинку по АДРЕСА_1 відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ОСОБА_1 належить відмовити.

б. щодо зобов`язання відповідачів звільнити житло.

6.4. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що він є другом позивача. Тому йому відомо про те, що у 2016 році ОСОБА_1 посварився з дружиною ОСОБА_3 та пішов зі спірного будинку. Позивач неодноразово скаржився на те, що його не пускали у двір. В 2016 році він почав проживати з ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 . Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона є подругою позивача. Вона познайомилась з ОСОБА_1 , коли він почав проживати разом з ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 . Позивач неодноразово скаржився на те, що його колишня дружина та син не пускали його в будинок. Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що з 2014 року ОСОБА_1 проживає разом з нею в її житловому будинку по АДРЕСА_3 . У позивача є власний будинок по АДРЕСА_1 . Однак він не міг проживати в ньому у зв`язку з тим, що його колишня дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 не впускали ОСОБА_1 в його будинок.

6.5. Аналіз показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 свідчить про те, що відповідачі перешкоджали ОСОБА_1 користуватись його 29/50 частками в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Однак вимога про зобов`язання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнити вказане майно за своєю сутністю є вимогою про виселення з житла, що повинно проводитись з дотриманням порядку, передбаченого ч.1 ст.157, ч.1 ст.116 ЖК України. Зокрема, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не подали докази на підтвердження того, що відносно відповідачів вживались заходи громадського впливу, а також на підтвердження того, що вказані заходи виявились безрезультатними, оскільки після їх вжиття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжили свою протиправну поведінку. Ці обставини свідчать про відсутність підстав для примусового зобов`язання відповідачів звільнити 29/50 часток в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

6.6. У випадку виникнення перешкод у користуванні цим об`єктом нерухомого майна ОСОБА_1 належало звернутись до суду з позовом про його вселення у спірне житло, а не примусове виселення з нього відповідачів. Ця обставина свідчить про те, що позивач обрав неналежний та неефективний спосіб захисту права. Крім того, зі змісту протоколу судового засідання від 8 серпня 2023 року (а.с.75) вбачається, що ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_1 отримав ключі від вхідних дверей до житлового будинку по АДРЕСА_1 . Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали, що після отримання ключів від вхідних дверей ОСОБА_1 безперешкодно був у приміщенні спірного житлового будинку. Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що після отримання ключів від вхідних дверей вона разом з позивачем неодноразово була в житловому будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 навіть обрав кімнату, в якій ним вже розпочато проведення ремонтних робіт.

6.7. З огляду на це суд вважає, що підстави для зобов`язання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнити 29/50 часток в житловому будинку по АДРЕСА_1 відсутні. Тому у задоволенні пред`явленого позову в частині цієї вимоги ОСОБА_1 належить відмовити також.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

7.2. Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.3. ОСОБА_1 сплатив судовий збір в загальному розмірі 2147 гривень 20 копійок (1073,60 х 2). Ця обставина підтверджується квитанціями (а.с.12). Крім того, позивач витратив грошові кошти в розмірі 20000 гривень 00 копійок на оплату професійної правничої допомоги. Ця обставина підтверджується копіями квитанції (а.с.84, 93). Однак у задоволенні пред`явленого позову відмовлено в повному обсязі у зв`язку з безпідстав-ністю заявлених вимог, а не з мотивів відновлення порушеного права після початку розгляду цивільної справи.

7.4. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування ОСОБА_1 вказаних судових витрат відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_6 , про усунення перешкод у користуванні часткою в житловому будинку шляхом припинення права відповідачів на користування житлом та зобов`язання звільнити його відмовити.

Повний текст рішення суду складений 9 жовтня 2023 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець