ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/526/23 Номер провадження 22-ц/814/3738/23Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н.С. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянула у письмовому провадженні за наявними матеріалами цивільну справуза апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 26 квітня 2023, ухвалене суддею Миркушіною Н.С., повний текст рішення складено 26.04.2023, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

встановила:

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позову вказувала, що рішенням Хорольського районного суду від 23.06.2017 року з відповідача стягуються аліменти на утримання спільного сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначала, що відповідач неналежним чином виконує рішення суду, внаслідок чого допустив несвоєчасну сплату нарахованих аліментів, у зв`язку з чим станом на січень 2023 року за період з 05 грудня 2020 року по січень 2023 року заборгованість по аліментам складала 30238,01 грн.

Вказувала, що зв`язку з виникненням заборгованості по аліментах відповідач повинен сплатити пеню у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

У зв`язку тим, що розмір пені за період з 05 грудня 2020 року по січень 2023 року становить 49479, 38 грн., що значно перевищує суму заборгованості, позивач просила стягнути суму пені в розмірі, який дорівнює розміру заборгованості по аліментах, тобто 30238, 01 грн., а також вирішити питання судових витрат.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 26 квітня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з з 05 грудня 2020 року по 31 січня 2023 рок в сумі 30238, 01 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3 000, 00 грн.

З рішенням суду першої інстанції від 26 квітня 2023 року не погодився відповідач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення районного суду з підстав порушення норм процесуального та матеріального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що ухвалюючи оскаржуване рішення судом першої інстанції не було надано йому можливості на подачу доказів які спростовують твердження позивача щодо розміру боргу по аліментах та наявності вини у виникненні цієї заборгованості.

Окрім того, судом проігноровано його клопотання про відкладення судового засідання та про участь в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції, що порушує його процесуальні права на участь в судовому процесі.

Також вказує, що станом на 01.03.2023 року заборгованість по аліментах склала 18154,26 грн., яка ним вже сплачена.

Зазначає, що відсутня його вина щодо наявності заборгованості по аліментах, оскільки заборгованість виникла у зв`язку з бездіяльності державного виконавця, який вчасно не направив виконавчий документ для виконання до іншої виконавчої служби за місцем роботи боржника, про яке боржником було повідомлено державного виконавця у березні 2022 року, в той час як виконавчий документ було направлено у вересні 2022 року, вже коли його було звільнено з роботи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Хорольського районного суду від 23.06.2017 року з відповідача стягуються аліменти на утримання спільного сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією вказаного судового рішення. (а.с.9)

Відповідач неналежним чином виконує рішення суду, внаслідок чого допустив несвоєчасну сплату нарахованих аліментів, у зв`язку з чим станом на січень 2023 року за період з 05 грудня 2020 року по січень 2023 року заборгованість по аліментам складала 30238, 01 грн.

Задовольняючи позов районний суд виходив з того, що оскільки наявна заборгованість зі сплати аліментів, наявні підстави для стягнення пені у розмірі, що не перевищує 100 % заборгованості по сплаті аліментів, а саме 30238, 01 грн.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком районного суду з наступних підстав.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно роз`яснень, які викладені у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментівне можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатоюзаробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Отже неустойка, визначена у частин і першій статті 196 СК України може бути стягнута з особи, яка є винною у простроченні сплати аліментів.

В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості по аліментах згідно якого, за період з 05 грудня 2020 року по січень 2023 року утворилась заборгованість в сумі 30238, 01 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця Хорольського ВДВС у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Тур А.В. (а.с.5).

Проте, апеляційний суд не може взяти до уваги даний розрахунок заборгованості з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У відповідності до ч. 1 ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Згідно ч.3 ст.195 СК України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Положеннями п.7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, якщо боржник не працює або відсутні інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 72 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний за заявою боржника чи стягувача здійснити обчислення заборгованості із сплати аліментів на користь стягувача на утримання неповнолітньої дитини, з дотриманням вимог передбачених ст. 195 СК України, тобто обчислювати щомісячний розмір аліментів, про що скласти відповідний розрахунок, який міститься в матеріалах виконавчого провадження.

Якщо відомостей про заробітну плату немає, борг обчислюється у відповідній частці від середньостатистичної заробітної плати у місцевості, де проживає боржник. Відомості про розмір середньостатистичної заробітної плати державний службовець отримує в управлінні статистики. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Згідно ст.12, ст.81 ЦПК України обов`язок доказування покладений на сторони спору, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається, що починаючи з квітня 2022 року по липень 2022 року відповідач ОСОБА_1 працював у ТЗОВ « Авто сервіс Тренд», що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин держаний виконавець нараховував аліменти без урахування вищевказаних обставин, а тому вказаний розрахунок не береться до уваги колегією суддів.

У зв`язку із викладеним в задоволенні позовних вимог про стягнення пені за період з 05.12.2020 року по лютий 2022 року слід відмовити, оскільки відсутні належні та допустимі докази наявності заборгованості за вказаний період по сплаті аліментів, а відтак і наявність підстав для стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Разом з тим, відповідачем ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості по аліментах від 01.03.2023 року, складеного державним виконавцем, згідно якого заборгованість по сплаті аліментів з 01 бередня 2022 року по лютий 2023 року складає 18154,26 грн( а.с.34-35).

Також із матеріалів справи вбачається, що боржником 07.03.2023 року борг по аліментах сплачено в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що оскільки була заборгованість зі сплати аліментів, наявні підстави для стягнення пені у розмірі, що не перевищує 100 % заборгованості по сплаті аліментів.

Так, порядок розрахунку пені за прострочення сплати аліментів роз`яснено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), згідно якої загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Таким чином, розмір неустойки (пені) по аліментах за період з 01 березня 2022 року по 31 січня 2023 року необхідно розраховувати наступним чином.

2022 рік:

За березень 2022 року 2998,76 грн. (нараховані аліменти)*1%*337 (кількість днів прострочення з 01 березня 2022 року по 31 січня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 10105,82 грн.

За квітень 2022 року 1309 грн. (нараховані аліменти)*1%*306 (кількість днів прострочення з 01 квітня 2022 року по 31 січня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 4005,54 грн.

За травень 2022 року 1368,50 грн. (нараховані аліменти)*1%*276 (кількість днів прострочення з 01 травня 2022 року по 31 січня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 3777,06 грн.

За червень 2022 року 1368,50грн. (нараховані аліменти)*1%*245 (кількість днів прострочення з 01 червня 2022 року по 31 січня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 3352,82 грн.

За липень 2022 року 1372 грн. (нараховані аліменти)*1%*215 (кількість днів прострочення з 01 липня 2022 року по 31 січня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 2949,80 грн.

За серпень 2022 року 1372 грн. (нараховані аліменти)*1%*184 (кількість днів прострочення з 01 серпня 2022 року по 31 січня 2023 року)розмір неустойки (пені) становить 2524,48 грн.

За вересень 2022 року 1372 грн. (нараховані аліменти)*1%*153 (кількість днів прострочення з 01 вересня 2022 року по 31 січня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 2099,16 грн.

За жовтень 2022 року 1372 грн. (нараховані аліменти)*1%*123 (кількість днів прострочення з 01 жовтня 2022 року по 31 січня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 1687,56 грн.

За листопад 2022 року 1372 грн. (нараховані аліменти)*1%*92 (кількість днів прострочення з 01 листопада 2022 року по 31 січня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 1262,24 грн.

За грудень 2022 року 1416,50 грн. (нараховані аліменти)*1%*62 (кількість днів прострочення з 01 грудня 2022 року по 31 січня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 878,23грн.

2023 рік:

За січень 2023 року 1416,50 грн. (нараховані аліменти)*1%*59 (кількість днів прострочення з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 439,11 грн.

Отже, загальна сума пені за порушення відповідачем аліментних зобов`язань становить 36080,58 грн.

Тому, з урахуванням положень ст.196 СК України, яка передбачає, що розмір пені, що підлягає стягненню за аліменти, не може бути більше 100 % заборгованості, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 18154,26 грн.

Окрім того слід зазначити, що районним судом безпідставно не поновлено строк для прийняття відзиву на позовну заяву, оскільки відповідач тільки 18.04.2023 року уклав договір про надання правової допомоги, що є поважною причиною для поновлення строків на подання відзиву. Також, не розглянуто клопотання про відкладення розгляду справи та призначення у справі відеоконфернції, чим порушено процесуальні права відповідача на участь у судовому засіданні та подачу доказів, які спростовують твердження позивача.

Доводи апеляційної скарги про відсутність вини відповідача щодо утворення заборгованості по аліментах за період з 01 березня 2022 року по січень 2023 року не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 не доведено, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини, що могло б бути підставою для звільнення його від відповідальності за прострочення зобов`язання.

При цьому, нарахування пені за порушення зобов`язання по сплаті аліментів не залежить від того, чи вчасно передав державний виконавець виконавий лист для виконання, оскільки обов`язок по їх сплаті встановлений рішенням суду, яке обов`язкове до виконання платником аліментів.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення районного суду про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 30238,01 грн. слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення пені за прострочення сплати аліментів з відповідача за період з 01 березня 2022 року по 31 січня 2023 року у розмірі 18154,26 грн.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі позову сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Оскільки позов задоволено на 60,04%, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 644,59 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витратадвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем та адвокатом Павелком Р.С. 08.02.2023 року було укладено договір про надання професійної правничої допомоги (а.с.13). Згідно ордеру від 08.02.2023 року (а.с.11) ОСОБА_3 представляв інтереси ОСОБА_2 у Хорольському районному суді Полтавської області.

Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Руслана Павелка» відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 08.02.2023року (а.с.12) було надано наступні послуги:попередня консультація щодо роз`яснення норм цивільного та цивільно-процесуального законодавства, щодо оспорюваних правовідносин, у справі про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів 30 хвилин - 650,00грн., підготовка розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів 30 хвилин -650,00грн., підготовка та подання позовної заяви 2 години 30 хвилин з розрахунку 1 година роботи адвоката 3 250,00 грн. Всього виконано робіт на суму 4550 грн. Фактично сплачено позивачем 3 000,00 грн.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина третя ст. 142 ЦПК України).

Подібні висновки викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі N 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі N 648/1102/19, від 02 вересня 2020 року у справі N 329/766/18.

Оскільки позов задоволено на 60,04% з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 2731,82 грн.

Керуючись статтями 367, 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. п. 3, 4; 382-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 26 квітня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнти частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2022 року по 31 січня 2023 рок в сумі 18154,26 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 05 грудня 2020 року по 28 лютого 2022 року відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 2731,82 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 644,59 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30.10.2023 р.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді: Ю.В. Дряниця

Л.І.Пилипчук