ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7195/23 Справа № 213/2021/21 Суддя у 1-й інстанції - Попов В.В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №213/2021/21 за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2021 року, ухвалене у складі судді Попова В.В., -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання.

Відповідачам проводились нарахування відповідно до тарифів на теплову енергію.

На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» надає житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення за адресою: АДРЕСА_1 . Так як вище вказаний будинок є багатоповерховим, опалення до квартири відповідачів здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідачі отримують послуги з централізованого опалення.

КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до приписів Закону України «Про природні монополії» відноситься до суб`єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії, згідно ст.19 Закону України «Про теплопостачання», позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії.

Просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 борг за послугу з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 жовтня 2018 року по 01 березня 2021 року в розмірі 23686,07 грн. та судовий збір в розмірі 2270 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2021 року позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 жовтня 2018 року по 01 березня 2021 року в розмірі 23686 грн. 07 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір в розмірі 1135,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір в розмірі 1135,00 гривень.

Не погодившись з зазначеним рішенням відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив суд скасувати рішення суду в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за постачання теплової енергії та ухвали нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 ..

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що під час розгляду справи, була встановлена реєстрація місця проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою надання житлово-комунальних послуг: АДРЕСА_1 . Проте, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що відповідач фактично отримував зазначені послуги, оскільки за рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 26.10.2017 року у справі №213/1435/17 ОСОБА_1 було визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою.

Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлений права користування житлом за адресою реєстрації та фактично не проживав за даною адресою, а тому не міг бути споживачем житлово-комунальних послуг, які надавались виконавцем комунальних послуг.

У відзиві на апеляційну скаргу КПТМ «Криворіжтепломережа» зазначає, що проживання осіб за даною адресою чи їх перебування в іншому місці, ніяким чином не впливає на розрахунок плати за централізоване опалення житлового приміщення. Проживання в іншому місці або втрата користування житлом не звільняє відповідача від сплати отриманих комунальних послуг, оскільки матеріалами справи підтверджено його реєстрацію у зазначеній квартирі. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна у позову у даній справі складає 23686,07 грн., що є меншим ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому дану справу слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 15постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції, відповідно до принципу диспозитивності, не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення лише у частині позовних вимог, що стосуються стягнення заборгованості саме з нього (апелянта). Таким чином, судове рішення щодо інших відповідачів не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Так, судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (надалі по тексту - Правила), надає населенню м. Кривого Рогу, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, у тому числі й за місцем проживання відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг, які надає позивач, але вчасно оплату за надані послуги не здійснюють.

Сума заборгованості за період з 01.10.2018 по 01.03.2021 становить 23686,07 грн. Правильність нарахування підтверджується відповідним розрахунком.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами було порушено зобов`язання з оплати за отримані послуги за постачання теплової енергії, внаслідок чого, вимога позивача щодо стягнення заборгованості є обґрунтованою.

Колегія суддів в оскаржуваній частині не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 319, 321 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статей 64, 67, 68 ЖК України наймачі повинні своєчасно та в повному обсязі вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкови приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний, підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Враховуючи наведене обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2017 року (справа № 213/1435/17) усунуто власнику ОСОБА_2 перешкоди в користуванні власністю, а саме, квартирою АДРЕСА_2 . Визнано ОСОБА_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

При розгляді даної справи, було встановлено, що починаючи з жовтня 2015 року, ОСОБА_1 у вказаній квартирі не мешкає, його речей в квартирі немає. Рішення не оскаржено та набрало законної сили 26 листопада 2017 року.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників

Отже, колегія суддів приходить до висновку, про те, що ОСОБА_1 не мешкає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідно не є споживачем комунальних послуг, які надає позивач, з жовтня 2015 року, і це встановлено судовим рішенням. Позивачем не спростовано дану обставину. На переконання колегії суддів, наявність в даному випадку реєстрації апелянта в зазначеній квартирі, з урахуванням судового рішення про визнання його таким, що втратив право користування даним житлом, не дає підстав для задоволення позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі зазначеного, колегія суддів прийшла до висновку про скасування рішення суду в частині стягнення сум заборгованості з ОСОБА_1 та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову КПТМ «Криворіжтепломережа» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , як солідарного боржника за період з 01.10.2018 року по 01.03.2021 року в розмірі 23686,07 грн. Також підлягає скасуванню рішення і в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 1135 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вище наведене з КПТМ «Криворіжтепломережа» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3405грн.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2021 року в частині задоволення позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» про стягнення з ОСОБА_1 , як солідарного боржника з ОСОБА_2 , на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» суми заборгованості за надані житлово-комунальні за послугу з теплопостачання за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2018 року по 01.03.2021 року в розмірі 23686,07 грн., та стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 1135 грн., скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Стягнути з КПТМ «Криворіжтепломережа» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3405 (три тисячі чотириста п`ять) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді: