Справа № 583/4194/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Плотникової Н.Б.

при секретарі Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

третя особа: Охтирський відділ державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту, в якій просить зняти арешт із земельних ділянок площею 2,5044 га, кадастровий номер :01:001:5631, площею 0,5238 га, кадастровий номер :01:001:5632, площею 0,2436 га, кадастровий номер :01:001:5633, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в Сумській області Охтирський район територія Лантратівської сільської ради, який був накладений 19.01.2018 р. постановою старшого державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області Гончар Н.Б. у виконавчому провадженні № 3344423. Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її (позивачки) батько - ОСОБА_3 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2021 р. вона ( ОСОБА_1 ) успадкувала після смерті батька земельні ділянки площею 2,5044 га, кадастровий номер :01:001:5631, площею 0,5238 га, кадастровий номер :01:001:5632, площею 0,2436 га, кадастровий номер :01:001:5633. На дані земельні ділянки накладено арешт державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області Гончар Н.Б. згідно постанови про арешт майна боржника від 09.01.2018 р. ВП № 3344423. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження вона ( ОСОБА_1 ) дізналася, що в межах виконавчого провадження № 3344423 виконувалося рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.11.2006 р. № 2-1744, яким стягнено з ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 150 грн. щомісячно на у тримання доньки ОСОБА_4 до її повноліття та аліменти сплачувати ОСОБА_2 . 09.01.2018 р. державним виконавцем накладено арешт на майно боржника по ВП № 3344423 на вищезазначені земельні ділянки. 29.04.2020 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 3344423 у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_3 . Арешт може бути знятий лише за рішенням суду, тому вона вимушена звернутися до суду з таким позовом.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про місце, дату і час судового розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про місце, дату і час судового розгляду справи повідомлена належним чином, в письмовій заяві просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги своєї онуки ОСОБА_1 про зняття арешту з належних їй земельних ділянок підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник третьої особи Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового розгляду справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить розгляд справи здійснювати без участі представника.

В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 01.04.2023 р. (а.с. 6).

06.03.2021 р. державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. видано позивачці ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на земельні ділянки площею 2,5044 га (кадастровий номер :01:001:5631), площею 0,5238 га (кадастровий номер :01:001:5632), площею 0,2436 га (кадастровий номер :01:001:5633) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Лантратівської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с. 7, 8, 9).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.08.2023 р. на земельні ділянки площею 2,5044 га (кадастровий номер :01:001:5631), площею 0,5238 га (кадастровий номер :01:001:5632), площею 0,2436 га (кадастровий номер :01:001:5633) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Лантратівської сільської ради Охтирського району Сумської області накладено арешт постановою про арешт майна боржника ОСОБА_3 , виданою 09.01.2018 р. державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Сумській області Гончар Н.Б. в межах виконавчого провадження № 3344423 (а.с. 16-22).

Як вбачається з копій матеріалів виконавчого провадження, наданого позивачкою до позовної заяви, постановою державного виконавця Державної виконавчої служби в Охтирському районі Максакової А.М. від 12.12.2006 р. відкрито виконавче провадження № 3344423 з виконання виконавчого листа № 2-1744, виданого 11.12.2006 р. Охтирським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 150 грн. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до її повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягувати з 03.11.2006 р. та аліменти сплачувати ОСОБА_2 (а.с. 13).

Постановою старшого державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Сумській області Гончар Н.Б. від 09.01.2018 р. в межах виконавчого провадження № 3344423 накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_3 , а саме: земельну ділянку кадастровий номер :01:001:5633 площею 0,2436 га, кадастровий номер :01:001:5632 площею 0,5238 га, кадастровий номер :01:001:5631 площею 2,5044 га, кадастровий номер :03:001:0028 площею 04964 га, кадастровий номер :03:001:0027 площею 0,07 га (а.с. 14).

Постановою старшого державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Сумській області Гончар Н.Б. від 29.04.2020 р. закінчено виконавче провадження № 3344423 у зв`язку з тим, що боржник ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно актового запису про смерть № 18 від 01.04.2020, борг зі сплати аліментів станом на 26.03.2020 р. складає 17898,59 грн. (а.с. 15).

Згідно інформації АСВП станом на 23.08.2023 року стан ВП № 3344423 завершено (а.с. 10).

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої, частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22), від 06 лютого 2023 року у справі № 463/2924/22, від 03 травня 2023 року у справі № 463/3251/22.

У данній справі судом встановлено, що ОСОБА_1 , як спадкоємець ОСОБА_3 , не була залучена стороною виконавчого провадження ВП № 3344423 і питання процесуального правонаступництва ОСОБА_1 після смерті її батька ОСОБА_3 , який був боржником у вказаному виконавчому провадженні, не вирішувалось у судовому порядку.

При зверненні до суду ОСОБА_1 посилалася на порушення своїх прав як спадкоємця ОСОБА_3 , оскільки не має можливості розпорядитися спадковим майном через накладений на нього арешт, посилаючись на статтю 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що арешт на спадкове майно було накладено органом виконавчої служби у 2018 році, на даний час виконавче провадження завершено у зв`язку зі смертю боржника, однак арешт, накладений на майно боржника ОСОБА_3 , знято не було.

На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) земельних ділянок перешкоджає позивачу в користуванні спадковим майном після смерті її батька ОСОБА_3 .

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки виконавче провадження ВП № 3344423 завершено, арешт у вказаному провадженні на спірне майно було накладено органом виконавчої служби, та взявши до уваги те, що позов про зняття арешту з майна поданий не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, та що позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Крім того, у виконавчому провадженні стягувалися аліменти на утримання позивачки ОСОБА_1 на користь її бабусі ОСОБА_5 , яка не заперечує проти зняття арешту із належних ОСОБА_1 земельних ділянок, про що подала письмову заяву.

Керуючись ст. ст. 317, 321, 391 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт зі спадкового майна: земельної ділянки кадастровий номер :01:001:5631 площею 2,5044 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( номер запису про обтяження 24324183), земельної ділянки кадастровий номер :01:001:5632 площею 0,5238 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (номер запису про обтяження 243236888), земельної ділянки кадастровий номер :01:001:5633 площею 0,2436 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (номер запису про обтяження 24323304), який накладено на підставі постанови про арешт майна боржника від 09.01.2018 року, винесеної старшого державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Сумській області Гончар Н.Б. у межах виконавчого провадження № 3344423.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова