Справа № 932/4203/22
Провадження № 2/932/1488/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2023 року м.Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,
за участю секретаря: Дубовик К.В.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Дніпровської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Барабаш Юлія Володимирівна, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -
28 липня 2022 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.
18 жовтня 2022 року суд своєю ухвалою відкрив провадження у справі у порядку загального позовного провадження.
28 липня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Стислий виклад позовних вимог.
В обґрунтування якого зазначила, що з 2007 року перебувала у зареєстровану шлюбі з ОСОБА_4 та проживала в їх спільній квартирі за адресою АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, і після його смерті відкрилася спадщина на квартиру. Оскільки вона проживала в зазначеній квартирі разом з чоловіком на час смерті, то є такою, що автоматично прийняла спадщину. Проте коли вона звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва на спадщину їй було відмовлено, через не підтвердження проживання разом з чоловіком на час його смерті, оскільки була зареєстрованою за іншою адресою. Відповідач ОСОБА_3 є сином померлого і також подав заяву на вступ у спадщину, проте пропустив строк для такого звернення.
Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористалися.
Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним в позові.
Відповідачі та третя особа у судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином причини не явки не повідомили.
Фактичні обставини встановлені судом.
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2007 року, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
Подружжя проживало в квартирі АДРЕСА_2 , що належала на праві приватної власності померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 24.09.1998.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .
Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 .
Приватний нотаріус ДМНО Барабаш Ю.В. своєю постановою від 21.10.2019 відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки строк для прийняття спадщини сплинув, а доказів фактичного прийняття спадщини, тобто постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не надано.
Згідно паспортних даних позивача, вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 .
Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР на дано відповідь №14/5-5091 про те, що зареєстровані особи за адресою АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_4 відсутні.
На підтвердження факту проживання в квартирі після смерті чоловіка, позивач надала квитанції про сплату комунальних послуг та акти допуску в експлуатацію лічильника від 01.08.2019, заміни ТВ-тюнера, акти оформлювалися на ім`я позивача.
Допитані в ході судового розгляду свідки ОСОБА_5 ,, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підтвердили обставини викладені в позові та зазначили, що подружжя проживало в квартирі АДРЕСА_2 постійно, ОСОБА_9 доглядала за чоловіком та поховала його самостійно. Про сина померлого ніхто зі свідків нічого не чув.
Норми права застосовані судом.
З урахуванням положень ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у зв`язку з тим, що на момент смерті матері остання фактично проживала разом з нею у кв. АДРЕСА_2 , проте не була зареєстрована за вказаною адресою.
Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
З наведених підстав, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.
Висновки суду.
Судом встановлено, що від встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.
На підтвердження факту проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, позивачем було надано довідку щодо здійснення оплати витрат на поховання померлого чоловіка, квитанцій щодо здійснення оплати комунальних послуг та обладнання квартири телебаченням та лічильником води.
Факт постійного позивачки разом з ОСОБА_4 до моменту його смерті також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки.
З урахуванням вищевикладеного, під час розгляду справи, підтверджено, факт постійного проживання позивачки з чоловіком ОСОБА_4 на момент його смерті, за місцем проживання спадкодавця, за адресою АДРЕСА_1 .
Оскільки позивач, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від неї, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.
Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст258,259,263-265, 280, 352,354 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Дніпровської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Барабаш Юлія Володимирівна, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду проголошений 09 жовтня 2023 року.
Суддя: В.І.Цитульський