У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року місто Київ

Справа № 824/97/22

Апеляційне провадження № 22-вк/824/92/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О.В.

при секретарі - Рябошапко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою Agrostudio Group Limited про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 05 листопада 2021 рокуу справі за позовом AgrostudioGroupLimited (Республіка Мальта) до RISOIL OVERSEASLTD (Британські Віргінські острови) про стягнення несплаченої ціни відвантаженого товару

ВСТАНОВИВ:

Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) 30 серпня 2022 року звернулося до Київського апеляційного суду як суду першої інстанції із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу - Асоціації торгівлі зерном і кормами (GAFTA) від 05 листопада 2021 року, постановлене у складі одноосібного арбітра - Д. Перка (м. Лондон, Велика Британія) у справі № 18-412 за позовом Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) до RISOILOVERSEAS LTD (Британські Віргінські острови) про стягнення несплаченої ціни відвантаженого товару.

В заяві зазначено, що підставою для звернення до суду стало те, що між Agrostudio Group Limited, як покупцем, та RISOILOVERSEASLTD, як продавцем, було укладено Договір №Р931 від 08.10.2020 року, який за своєю природою є договором поставки.

Зазначає, що Відповідач своїх зобов`язань не виконав.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 05.11.2021 задоволено позов Agrostudio GroupLimited(Республіка Мальта) до RISOILOVERSEASLTD(Британські Віргінські острови) про стягнення 201 532,54 доларів США, а також відсотки на нараховану за рішенням суму, за ставкою 3 % річних щоквартально.

Питання звернення до компетентного суду України з приводу визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу обґрунтовується фактом надходження майна боржника, а саме кукурудза 3 класу, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, країна походження - Україна, 3 654, 10 метричних тонн, на території України, що підтверджується ухвалою Господарського суду м. Києва у справі № 910/19506/20 від 14.12.2020 року, якою задоволено заяву позивача ТОВ ДП «ЗЕРНЯТКО» про накладення арешту на майно та ухвалено накласти арешт на кукурудзу. В даній справі RISOILOVERSEASLTD звернувся з апеляційною скаргою на вказану ухвалу, якою вказує, що кукурудза належить йому на праві приватної власності.

Ухвалою від 15 вересня 2022 року Київський апеляційний суд повернув заяву Agrostudio Group Limited про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA).

Постановою Верховного Суду від 18 травня 2023 року апеляційну скаргу Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) задоволено.

Скасовано ухвалу Київського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

02 серпня 2023 року від представника відповідача - Козолупа М.С. надійшли заперечення, якими просить відмовити у задоволенні заяви.

Вказує, що твердження заявника про те, що спірне майно боржника знаходиться на території України є хибним та не підтверджується належними і допустимими доказами.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 серпня 2023 року заяву прийнято до розгляду.

В судовому засіданні представник AgrostudioGroupLimited(Республіка Мальта) - Кєєр О.С. просила задовольнити заяву. Представник RISOIL OVERSEASLTD (Британські Віргінські острови) - Козолуп М.С. просив відмовити у задоволенні заяви.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьої цієї статті.

Справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

Відповідно до ч. 3 ст. 475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 ЦПК України питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом, якщо на території України знаходиться майно боржника.

Судом встановлено, що рішенням від 05 листопада 2021 року у справі № 18-412 Міжнародний комерційний арбітраж - Асоціація торгівлі зерном та кормами (GAFTA) - задовольнив позов Agrostudio Group Limited(Республіка Мальта) до RISOILOVERSEASLTD (Британські Віргінські острови) про стягнення суми в розмірі 201 532, 54 дол. США, а також відсотків на нараховану за рішенням суму за ставкою 3 % річних щоквартально.

Місце знаходження боржника RISOIL OVERSEAS LTD (Британські Віргінські острови) є: 958, Пейсі Естейт, Роуд Таун Тортола, Британські Віргінські острови / Box 958, Pasea Estate, Road Town Tortola, British Virgin Island.

Встановлено, що підставою для звернення до міжнародного комерційного арбітражу стало невиконання з боку

RISOIL OVERSEAS LTD (Британські Віргінські острови) умов контракту від 08 жовтня 2020 року № 931, укладеного між сторонами.

Відповідно до пункту 1.1 цього контракту продавець (Agrostudio Group Limited) передає у власність, а покупець (RISOIL OVERSEAS LTD) приймає і сплачує товар на умовах, визначних у цьому контракті. Вид, кількість, якість, ціна і вартість товару встановлюються відповідно до умов цього контракту.

За умовами пункту 2.1 контракту товаром є кукурудза третього класу, насипом, врожай 2020 року, країна походження - Україна.

Поставка товару здійснюється автомобільним/залізничним транспортом на умовах CPT (форма контракту GAFTA № 78 в редакції, чинній на момент укладення цього контракту) в один із терміналів порту/ів Одеса/Південний/Чорноморськ відповідно до інструкцій покупця (пункт 5.1 контракту).

Місце фактичної передачі товару - термінал. Приймання товару на терміналі оформлюється актом приймання-передачі товару, підписаним уповноваженими представниками покупця і продавця. Право власності на товар переходить від продавця покупцю в дату поставки товару (пункт 5.5 контракту).

У пункті 8.39 арбітражного рішення зазначено, що, виконавши вибіркову перевірку та порівняння документів, наданих продавцями з їхніми позовними вимогами та відповідями разом із пояснювальними записками продавців, одноосібний арбітр вважав на основі зважування всіх доказів та/або факторів, що продавці доставили товар відповідно до своїх договірних зобов`язань щодо кількості та передачі необхідних товаросупровідних документів, за винятком акта приймання-передачі залізничних накладних та ваги вантажу, згідно з підпунктом 8.1.2 (b) договору та письмового підтвердження від продавців звільнення прав на товар (згідно з листом покупця), згідно з підпунктом 8.1.1 (d).

Арбітражний суд зазначив, що, як видно з фактів, покупці отримали та оплатили 18 491, 45 тонн товару без жодного заперечення, ці документи були або зайвими та неважливими, та/або їх видача була припинена або унеможливлена покупцями, або, якщо на те пішло, їх невидача чи ненадання була прийнята поведінкою покупців. Вочевидь, заперечення щодо ненадання документів, що належать до будь-якої із зазначених категорій, у ситуації, коли, як і тут, товар був належним чином отриманий, не може мати жодного виправдання.

Також до заяви стягувач надав інші докази на підтвердження того, що боржник має майно на території України.

Ухвалою від14 грудня 2020 року у справі № 910/19506/20 Господарський суд міста Києва наклав арешт на майно - кукурудзу 3 класу, насипом, врожаю 2020 року, країна походження - Україна, у кількості 3 654, 10 метричних тонн, право власності на яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ДП Зернятко», що знаходиться на терміналі Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство Рисоіл Термінал».

Не погодившись із цією ухвалою, RISOIL OVERSEAS LTD, яке не є учасником зазначеної справи, подало апеляційну скаргу на таке судове рішення, вважаючи, що зазначене майно належить йому на праві власності.

Ухвалою від 29 листопада 2021 року Північний апеляційний господарський суд закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою RISOIL OVERSEAS LTD на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14 грудня 2020 року про забезпечення позову у справі № 910/19506/20.

Постановою від 15 лютого 2022 року Верховний Суд задовольнив касаційну скаргу RISOIL OVERSEAS LTD, скасував ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29 листопада 2021 року, справу № 910/19506/20 передав до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Верховний Суд у постанові від 15 лютого 2022 року у справі № 910/19506/20 виснував, що суд апеляційної інстанції помилково не врахував, що скаржник (RISOIL OVERSEAS LTD) наголошував на тому, що вантаж уже поставлений останньому та право власності на нього уже належить скаржнику. Обставини, на які посилається заявник апеляційної скарги (RISOIL OVERSEAS LTD), зокрема щодо факту поставки йому товару та переходу до нього права власності, мають істотне значення під час з`ясування питання, чи прийнято оскаржувану ухвалу про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, оскільки у разі підтвердження доводів RISOIL OVERSEAS LTD може виявитися, що арешт накладено на майно, яке належить не сторонам у цій справі, а RISOIL OVERSEAS LTD, без залучення його до участі у справі.

Постановою від 10 серпня 2022 року Північний апеляційний господарський суд залишив без задоволення апеляційну скаргу RISOIL OVERSEAS LTD, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 14 грудня 2020 року про забезпечення позову у справі № 910/19506/20 - без змін.

Постановою від 14 грудня 2022 року Верховний Суд змінив ухвалу Господарського суду міста Києва від 14 грудня 2020 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2022 року у справі № 910/19506/20, виклав пункт 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14 грудня 2020 року у такій редакції:

«Накласти арешт на майно - кукурудзу 3 класу, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, походження - Україна, у кількості 3 654, 10 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири тисячі і одна десята) метричних тонн, яке є предметом контракту від 27 жовтня 2020 року № CN271020DPZ, укладеного між ТОВ «ДП Зернятко» та Agrostudio Group Limited, що знаходиться на терміналі ТОВ «Спільне Підприємство Рисоіл Термінал» (68000, Одеська область, місто Чорноморськ, вулиця Корабельна, 4/1-Н; ідентифікаційний код 31786337) за адресою: 68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 28».

В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 14 грудня 2020 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2022 року Верховний Суд залишив без змін.

Накладаючи арешт на майно, Верховний Суд у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 910/19506/20 зазначив, що предметом цього судового провадження є вимога позивача про розірвання контракту та повернення товару, переданого на виконання умов правочину. Про право власності на спірний товар заявляє також скаржник. Водночас обставини щодо переходу та набуття права власності на товар підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті для правильної кваліфікації правовідносин і застосування до них відповідних норм матеріального права. Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції оцінив доводи RISOIL OVERSEAS LTD щодо набуття ним права власності на товар, проте, врахувавши, що спір у цій справі по суті судом не розглянуто, зробив висновок, що немає підстав вважати, що відповідач у справі був власником товару. Відповідно передчасними визнано доводи RISOIL OVERSEAS LTD про наявність у нього права власності на товар. Тому суд апеляційної інстанції, з`ясувавши обставини щодо наявності спору стосовно товару, який є предметом контракту, як між позивачем та відповідачем, так і між скаржником і відповідачем, правомірно врахував ймовірний інтерес RISOIL OVERSEAS LTD у справі та розглянув його скаргу як скаргу особи, що не була залучена до участі у справі, без залучення його до справи як третьої особи без самостійних вимог.

Також до заяви стягувач додав акти приймання-передачі до контракту від 27 жовтня 2020 року № 983 від 10 та 11 листопада 2020 року, відповідно до яких продавець Agrostudio Group Limited передав, а покупець RISOIL OVERSEAS LTD прийняв товар (кукурудза 3 класу, насипом, врожай 2020 року) на умовах поставки СРТ - «СП Рісоіл Термінал», м. Чорноморськ, Одеська область, Україна, згідно з контрактом від 27 жовтня 2020 року № Р983, у кількості 1 871, 35 метричних тонн та 1 782, 85 метричних тон, відповідно.

Відповідно до ст.3 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання і приведення у виконання цих рішень.

Відповідно до ч.1 ст.482 ЦПК України надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими цією статтею.

Відповідно до ст.5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, ч.1 ст.36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та ст.478 ЦПК України у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що:

- одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

- сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

- рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

- склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

- рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

- об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або

- визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

З матеріалів справи не убачається наявності обставин, які відповідно до ст.5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, ч.1 ст.36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та ст.478 ЦПК України могли б слугувати підставою для відмови у задоволенні заяви. Так:

- відомостей, що одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною, що ця угода є недійсною за законом - не установлено;

- сторону, проти якої винесено рішення належним чином сповіщено про призначення арбітра та про арбітражний розгляд - відповідно до змісту рішення відповідач належним чином повідомлений про арбітражний розгляд та про погодження кандидатури арбітра, проте своєї кандидатури не надали, у зв`язку із чим арбітр призначений відповідно до закону;

- рішення винесено щодо спору, який передбачений арбітражною угодою - Розділ 13 «Арбітраж» договору № Р931 від 08 жовтня 2020 року - на підставі якого між сторонами виникли права і обов`язки, за наслідками яких ухвалено арбітражне рішення;

- склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура відповідали угоді між сторонами;

- відомостей, що рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено - не надано;

- спір, у якому прийнято рішення, може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу;

- визнання та виконання цього арбітражного рішення не суперечить публічному порядку України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 липня 2018 року у справі № 796/35/2018 зроблено висновок про те, що вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача (правова позиція Верховного Суду України, викладена у справі № 6-39цс14).

Боржником не надано будь-яких належних обґрунтувань та доказів, які б стали підставою для відмови у задоволенні заяви Agrostudio Group Limitedвідповідно до вимог вищезазначених норм.

Заперечення представника боржника зводяться до того, що заявником не доведено, що існує майно боржника, яке знаходиться на території України. Ці доводи апеляційний суд відхиляє, оскільки вони спростовуються вище встановленими обставинами, які підтверджуються матеріалами справи. У справі № 910/19506/20відповідач претендував на майно, на яке ухвалою було накладено арешт і місце перебування такого майна знаходиться на території України. Доказів протилежного боржником суду не надано.

Посилання представника боржника на те, що питання належності майна, що знаходиться на території України боржнику іще вирішується в господарському судочинстві, суд відхиляє, оскільки боржник в офіційних процесуальних документах, оскаржуючи правомірність арешту, зазначав про належність майна (зерна) йому, а тому за таких обставин, для цілей визначення юрисдикції Київського апеляційного суду для розгляду заяви про надання дозволу на виконання рішення міжнародного суду, такого визнання боржником факту наявності на території України його майна є достатнім.

Заява подана у передбачені ст.475 ЦПК України строки та до неї приєднано необхідний перелік документів, що визначений ст.476 цього Кодексу та ч.2 ст.36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду та видачу виконавчого листа.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з RISOIL OVERSEASLTD (Британські Віргінські острови) підлягає стягненню 1240,50 грн. судового збору, сплата якого підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією.

Керуючись ст.ст. 23, 474, 478, 479 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Agrostudio Group Limited про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 05 листопада 2021 року у справі за позовом AgrostudioGroupLimited (Республіка Мальта) до RISOIL OVERSEASLTD (Британські Віргінські острови) про стягнення несплаченої ціни відвантаженого товару - задовольнити.

Визнати і надати дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) №18-412 від 05 листопада 2021 за позовом AgrostudioGroupLimited (Республіка Мальта) до RISOIL OVERSEASLTD (Британські Віргінські острови) про стягнення несплаченої ціни відвантаженого товару та відсотків.

Видати виконавчий лист за вказаним рішенням про стягнення з RISOIL OVERSEASLTD (Британські Віргінські острови) (місцезнаходження: 958, Пейсі Естейт, Роуд Таун, Тортола, Британські Віргінські острови, реєстраційний номер 1482590) на користь AgrostudioGroupLimited (Республіка Мальта) (місцезнаходження: Аспен Лодж, Нотабіле Роуд, Мріехел,Біркіркара, BKR 1870, Мальта, реєстраційний номер С 74669) 201 532, 54 доларів США, а також відсотків на зараховану за рішенням суму за ставкою 3% річних щоквартально, відповідно до наступного графіку:

- Сума у розмірі 11 369, 60 доларів США, 3 18 листопада 2020 року до моменту оплати;

- Сума у розмірі 2 750, 65 доларів США, з 16 листопада 2020 року до моменту оплати;

- Сума у розмірі 117 791, 60 доларів США, з 13 листопада 2020 року до моменту оплати;

- Сума у розмірі 25 581, 60 доларів США, з 16 листопада 2020 року до моменту оплати;

- Сума у розмірі 4 031, 81 доларів США, з 17 грудня 2020 року до моменту оплати.

Стягнути з RISOIL OVERSEASLTD (Британські Віргінські острови) (місцезнаходження: 958, Пейсі Естейт, Роуд Таун, Тортола, Британські Віргінські острови, реєстраційний номер 1482590) на користь AgrostudioGroupLimited (Республіка Мальта) (місцезнаходження: Аспен Лодж, Нотабіле Роуд, Мріехел,Біркіркара, BKR 1870, Мальта, реєстраційний номер С 74669) судовий збір за подання заяви в розмірі 1240,50 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції

Головуючий-суддя: О.В. Желепа