Справа № 211/4358/23
Провадження № 2/211/2091/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

за відсутності: сторін у справі,

розглянувши в місті Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса ), третя особа Акціонерне товариство «Приватбанк» про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса ), третя особа Акціонерне товариство «Приватбанк» про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він звернувся до приватного нотаріуса Бурдік С.С. Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з метою переоформлення квартири та дізнався. Що на все належне йому майно та рахунки накладено арешт.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.06.2023р. все його майно знаходиться під арештом відповідно до постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 51980577, виданої 26.05.2017 року Довгинцівським відділом державної виконавчої служби в м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35424040 від 29.05.2017.

Він звернувся з заявою до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі про зняття арешту з майна, у зв`язку з тим, що заборгованість по даному виконавчому провадженню була погашена і стягувач претензій до Позивача не має. Однак листом виконуючого обов`язків начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі було надано відповідь про те, що згідно даних, які містяться в АСВП встановлено, що на виконанні у Відділі з 11.01.2019 р. перебувало виконавче провадження ВП №58051083 з примусового виконання виконавчого напису №2686 виданого 20.07.2016 р. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувана- ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 15 773,98 грн.

22.10.2020р. державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану, згідно п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно даний виконавчий лист на виконання не надходив та не перебуває.

Він повністю сплатив борг на користь АТ КБ «ПриватБанк» про що свідчить довідка від 12.07.2023 р.

Оскільки, вказане виконавче провадження, в якому було накладено арешт було повернуто і більше не надходило, а заборгованість перед стягувачем повністю погашена, Позивач вирішив звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді від 18 липня 2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи з викликом сторін.

У судове засідання сторони та третя особа не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені.

Представник позивача адвокат Ступак Я.О. до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.06.2023р. майно ОСОБА_1 знаходиться під арештом відповідно до постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 51980577, виданої 26.05.2017 року Довгинцівським відділом державної виконавчої служби в м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 35424040 від 29.05.2017 ( а.с. 11-12).

Представник позивача адвокат Ступак Я.О. звернулась з заявою до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі про зняття арешту з майна ОСОБА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження № 58051083, у зв`язку з тим, що заборгованість по даному виконавчому провадженню була погашена ( а.с. 8).

Однак листом виконуючого обов`язків начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі було надано відповідь про те, що згідно даних, які містяться в АСВП встановлено, що на виконанні у Відділі з 11.01.2019 р. перебувало виконавче провадження ВП №58051083 з примусового виконання виконавчого напису №2686 виданого 20.07.2016 р. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувана- ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 15 773,98 грн.

22.10.2020р. державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану, згідно п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно даний виконавчий лист на виконання не надходив та не перебуває ( а.с. 9).

Відповідно до довідки № VSNIF2P8CS4VLQ65 від 12.07.2023, ОСОБА_1 , станом на 12.07.2023 року не має заборгованості перед АТ КБ Приватбанк» ( а.с. 10).

Між сторонами в справі склалися правовідносини, які врегульовані Цивільним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону визначається, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

У частині 4 статті 59 Закону міститься вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна, а саме:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (стаття 40 Закону).

Таким чином, Закон не передбачає обов`язку державного виконавця зняти арешт у разі повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону.

Як вбачається з відповіді Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі було надано відповідь про те, що згідно даних, які містяться в АСВП встановлено, що на виконанні у Відділі з 11.01.2019 р. перебувало виконавче провадження ВП №58051083 з примусового виконання виконавчого напису №2686 виданого 20.07.2016 р. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувана - ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 15 773,98 грн.

22.10.2020р. державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану, згідно п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно даний виконавчий лист на виконання не надходив та не перебуває ( а.с. 9).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Нормою ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

Нормами ч.1, 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує.

Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Відтак, перебування за вказаних обставин під арештом належного позивачу майна за відсутності на виконанні у виконавчій службі будь-якого виконавчого документу, тобто на теперішній час позивач не є стороною будь-якого виконавчого провадження, порушує право позивача на користування належним їй майном.

Оскільки, у даному виконавчому провадженні державним виконавцем прийнято постанову про завершення виконавчого провадження, що унеможливлює прийняття державним виконавцем поза межами виконавчого провадження будь-яких рішень, у тому числі і рішення про скасування арешту майна, позивачем надано відповідні докази виконання зобов`язання у повному обсязі, що підтверджено відповідачем у своїй заяві про визнання позову, суд вважає, що прийняті державним виконавцем заходи у вигляді арешту майна позивача втратили свою актуальність, правові підстави для арешту майна позивача відсутні, а його наявність порушує права позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд зауважує, що законні права та інтереси ОСОБА_1 , за захистом яких він звернувся насамперед порушуються наявністю у відповідному реєстрі інформації про державну реєстрацію обтяжень, а саме арешту майна - номер запису про обтяження 35424040.

Таким чином, встановлені судом обставини справи дають суду підстави дійти висновку, що належним та найбільш ефективним способом захисту порушених прав та інтересів є прийняття судом рішення про скасування арешту на майно, з наступним поданням рішення суду відповідному суб`єкту державної реєстрації для здійснення державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна у порядку, встановленому чинним законодавством у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12-13, 76-92, 95, 211, 258-259, 264-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса ), третя особа Акціонерне товариство «Приватбанк» про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт, який було накладено на майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановою про арешт майна боржника державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) серія та номер 51980577 від 26.05.2017 року, реєстраційний номер обтяження індексний номер 35424040 від 29.05.2017 року.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Н. О. Сарат