Справа № 529/1218/23
Провадження № 2/529/521/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючої - судді Петренко Л.Є.,

за участю секретаря - Звягольської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

встановив:

Представник ТОВ "Бізнес Позика" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №097809-КС-016 від 09.08.2021 у загальній сумі 45 346 грн. 37 коп., а також судовий збір в сумі 2 684 грн.

В обґрунтування позову вказав, що 09.08.2021, між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 097809-КС-016, укладеного в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" і Правил про надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика" через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Згідно договору позичальник отримав кредит у розмірі 25 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку строком на 24 тижні до 24.01.2022, на умовах сплати процентів за користування кредитом, які є фіксованими у розмірі 0,8647% за кожен день.

10.09.2021, між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 , було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання кредиту № 097809-КС-016, укладену в електронній формі в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" і Правил про надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика", через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, відповідно до якої відповідачу було додатково надано кредит у розмірі 12 000,00 грн, на умовах сплати додатково комісії за надання додаткових коштів в сумі 1800 грн.

В подальшому, 20.11.2021, між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про надання кредиту № 097809-КС-016, укладену в електронній формі в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" і Правил про надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика", через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, відповідно до якої відповідачу було додатково надано кредит у розмірі 13 000,00 грн, на умовах сплати додатково комісії за надання додаткових коштів в сумі 1950 грн.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 20.06.2023 утворилася заборгованість у загальному розмірі 45 346 грн. 37 коп., з яких: 26 267 грн. 45 коп. - заборгованість за тілом кредиту та 19 078 грн. 92 коп. заборгованість за простроченими відсотками, які позивач просить стягнути з відповідача разом із понесеними судовими витратами.

24.08.2023 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник позивача разом до позовної заяви долучено заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 надала суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовної заяви ТОВ "Бізнес Позика", у зв`язку із повним виконанням зобов`язання щодо сплати кредиту. При цьому, у відзиві вказала, що на виконання умов договору та додаткових угод ОСОБА_1 сплачувала протягом 2021 - 2022 років різні суми кредиту. З наданого розрахунку позивача вбачається, що загальна вартість сплачених сум за кредитом становить всього - 74 838,66 грн. Але, позивачкою в строк до 07.05.2022 реально сплачено та підтверджується документально 106 838,68 грн., що значно перевищує орієнтовну загальну вартість наданого кредиту - 76865,51 грн. відповідно до Додаткової угоди №2. Відповідачці є не зрозумілим, яким чином здійснювалися нарахування протягом червня -грудня 2022 року та січня - червня 2023 року, якщо дія договору припинилася 07.05.2022 року.

Тобто, із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом про оплату кредиту відповідачкою видно, що станом на 07.05.2022 року за договором про надання фінансового кредиту№ 097809-КС-016 від 09.08.2021, додаткової угоди №1 від 10.09.2021 та додаткової угоди №2 від 20.11.2021 укладеними між ОСОБА_1 та ТОВ "Бізнес Позика" зобов`язання позичальника виконано у повному обсязі.

Крім того, аналіз розрахунку заборгованості свідчить про те, що заборгованість за відсотками позивачем нараховувалася поза межами строку дії договору.

Тобто, право ТОВ "Бізнес позика" нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 07.05.2022 року, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону.

Представник позивача ТОВ "Бізнес Позика" надав суду відповідь на відзив в обгрунтування якого вказав, що відзив відповідача ґрунтується лише на припущеннях. Відповідачем не надано суду жодного належного доказу невідповідності розрахунку заборгованості реальній заборгованості за Договором про надання кредиту. При цьому, вказує, що доводи відповідача не відповідають дійсності, оскільки у детальному та повному розрахунку заборгованості за Договором № 097809-КС-016 про надання кредиту від 09.08.2021 року було враховано та відображено усі здійснені відповідачем платежі за кредитним договором, які були здійснені на загальну суму 80 568,66 грн.

Таким чином, з розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування заборгованості по кредиту та усім його складовим повністю відповідає умовам Договору № 097809-КС-016 про надання кредиту від 09.08.2021 року, у зв`язку з чим представник позивача просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу у один із способів, визначених статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено, що 09.08.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 097809-КС-016, укладеного в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно договору позичальник отримала кредит у розмірі 25 000,00 грн строком на 24 тижні до 24.01.2022, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,8647% в день (фіксована ставка).

09.08.2021 позивач видав відповідачу кредит у розмірі 25 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №30564.

10.09.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 , було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання кредиту № 097809-КС-016 від 09.08.2021, укладену в електронній формі в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", відповідно до якої відповідачу було додатково надано кредит у розмірі 12 000 грн., та зобов`язано крім іншого сплатити комісію пов`язану з наданням цього додаткового кредиту в розмірі 1800 грн. (а.с. 20, 21).

20.11.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 , було укладено Додаткову угоду №2 до Договору про надання кредиту № 097809-КС-016 від 09.08.2021, укладену в електронній формі в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", відповідно до якої відповідачу було додатково надано кредит у розмірі 13000 грн., строк кредитування продовжено на 103 дні до 07.05.2022 (а.с.25, 26).

Із наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості видно, що станом на 27.07.2023 загальний розмір заборгованості відповідача становить 45 346,37 грн, з яких: 26 267,45 грн. - сума заборгованості по кредиту та 19 078,92 грн. - сума заборгованості по процентах (а.с. 9-13).

За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК).

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

На підтвердження укладення договору № 097809-КС-016 від 09.08.2021 року позивачем надано послідовність укладення цього договору, з якої вбачається, що саме 09.08.2021 клієнт, використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , зайшов у особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Одноразовий ідентифікатор G-8109 направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на його вказаний мобільний номер, який вказувався ним при реєстрації на сайті.

Кредитний договір був підписаний відповідачем саме цього ж дня шляхом введення одноразового ідентифікатора G- 8109 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://my.bizpozyka.com.

Тому встановлено, що між позивачем та відповідачем дійсно укладено вищезазначений договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.

Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем ОСОБА_1 було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у Кредитному договорі і вона користувалася кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущене порушення його зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.

Наданий позивачем суду розрахунок розміру заборгованості відповідача відповідає умовам укладеного між сторонами Кредитного договору, всі проведені періодичні платежі щодо сплати кредиту, які надходили від відповідача у вказаному розрахунку включені, строк на якому зупинено нарахування обов`язкових платежів саме 07.05.2022. Платежі, сплачені відповідачкою, в тому числі і ті на які вказує ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву, відображені у розрахунку заборгованості датою надходження коштів на рахунок.

За таких обставин доводи відповідача ОСОБА_1 про не взяття до уваги деяких платежів та розрахунку заборгованості за межами передбаченого строку є безпідставними.

Належних доказів на підтвердження доводів відповідачки про те, що нею сплачено по кредиту 106 838,68 грн суду не надано. Також наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.

Отже, враховуючи ті обставини, що в порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернула, чим порушила права кредитора, то позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися представник позивача та відповідач, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, та достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, а також, враховуючи, що відповідач грошові кошти від позивача отримала та користувалася ними, однак, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином та у визначені сторонами строки не виконала, порушивши умови договору, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем в розмірі 45 346,37 грн., з яких: 26 267,45 грн. заборгованість за кредитом; 19 078,92 грн. заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки відповідачка належними доказами не спростувала доводи позивача, тому перевіривши розрахунки позивача в частині основної суми заборгованості та нарахованих процентів, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за основним боргом (кредитом), процентів за користування грошовими коштами, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки розмір отриманого та не повернутого вчасно кредиту підтверджено матеріалами справи, а розмір відсотків за користування кредитними коштами, передбачений укладеним між сторонами Договором та додатковими угодами до договору. Тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 8, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", (місце знаходження: вул. Лесі Українки, 26, офіс 411, ) заборгованість за Договором № 097809-КС-016 від 09.08.2021, що складається із заборгованості за тілом кредита - 26 267 грн. 45 коп., за простроченими відсотками - 19 078 грн. 92 коп. та судових витрат в розмірі 2147 грн. 20 коп, а всього 47 493 (сорок сім тисяч чотириста дев`яносто три) грн. 57 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: Л.Є. Петренко