ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/495/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Король Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із заявою про визнання виконавчого листа №753/19164/17 від 25 березня 2019 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року таким, що не підлягає виконанню.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.01.2018 у справі № 753/19164/17 позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 152 846, 64 грн. та судові витрати у розмірі 2292,71 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 12.07.2018 р. рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09.01.2018 р. в частині стягнення комісії скасовано, в частині визначення розміру заборгованості змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк Розвитку» заборгованість за кредитним договором у розмірі 111739,14 грн. В решті рішення залишити без змін.

На виконання даного рішення суду видано виконавчий лист та пред`явлено його до виконання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.02.2019 року було замінено сторону стягувача у цивільній справі №753/191/17 (провадження №2/753/2839/18) за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8 поверх, 6, оф. 32, м. Київ, 04112, , п/р НОМЕР_1 в ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346).

Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року, скасувано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2019 року та постановлено нову ухвалу, якою замінено стягувача у виконавчому листі по цивільній справі № 753/19164/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»(код ЄДРПОУ - 38750239).

Заявник вказує, що з моменту видачі вказаного виконавчого листа пройшло більше чотирьох років, а тому стягувачем пропущено строк на стягнення даної заборгованості. Крім того вказала, що у виконавчому провадженні відсутній стягувач, а рішення суду не можливо виконати через відсутність у неї місця роботи, рахунків у банку та майна, в зв`язку з чим заявник просить суд визнати виконавчий лист виданий 25.03.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва по цивільній справі №753/19164/17 таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала в повному обсязі з підстав викладених у заяві та просила суд визнати виконавчий лист №753/19164/17 від 25 березня 2019 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року таким, що не підлягає виконанню.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, проте відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, її обґрунтування, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку про відмову у задоволені заяви із наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.01.2018 у справі № 753/19164/17 позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 152 846, 64 грн. та судові витрати у розмірі 2292,71 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 12.07.2018 р. рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09.01.2018 р. в частині стягнення комісії скасовано, в частині визначення розміру заборгованості змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк Розвитку» заборгованість за кредитним договором у розмірі 111739,14 грн. В решті рішення залишити без змін.

На виконання даного рішення суду видано виконавчий лист та пред`явлено його до виконання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.02.2019 року було замінено сторону стягувача у цивільній справі №753/191/17 (провадження №2/753/2839/18) за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8 поверх, 6, оф. 32, м. Київ, 04112, , п/р НОМЕР_1 в ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346).

Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року, скасувано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2019 року та постановлено нову ухвалу, якою замінено стягувача у виконавчому листі по цивільній справі № 753/19164/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»(код ЄДРПОУ - 38750239).

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Зокрема, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, повністю або частково, якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язкуз його добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Відповідно до змісту вказаної вище норми ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 винесеній у справі № 2-4671/11.

Також Верховним Судом у постанові від 19.01.2023 по справі № 824/2/22 викладено висновок, що у зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом. Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц (провадження № 61-43447св18), від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20 (провадження № 61-10482ав21), від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001 (провадження № 61-1762ав22).

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, безпосередньо пов`язане із питанням набрання судовим рішенням законної сили, одним із проявів якого є реалізованість судового рішення.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, під час розгляду справи судом не встановлено інших підстав, передбачених ст. 432 ЦПК України для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, доводи заявника про наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з огляду на пропущення строку на стягнення заборгованості за рішенням суду, відсутність стягувача та не можливість виконання рішення суду через відсутність у боржника місця роботи, рахунків у банку та майна є необґрунтованими, а тому суд відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись нормами статей 260, 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа виданого 25.03.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва по цивільній справі №753/19164/17 таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 19.10.2023 року.

Суддя :