Справа № 397/179/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.10.2023 Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Максимовича І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Рум`янцевої О.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Юрах В.М.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Надьон О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач на підставі ст.23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду у розмірі 88759,98 грн, моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та витрати, понесені ним за договором на виконання експертної оцінки вартості матеріального збитку від 05.01.2023 року у сумі 5000 грн., а також понесені судові витрати.

В обгрунтування позову вказав, що 31.12.2022 в смт. Олександрівка Кіровоградської області в районі місцевого ринку при виїзді на вул. Незалежності о 07 год. 30 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода: зіткнення автомобіля Деу Ланос (державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є відповідач), яка здійснила наїзд на припаркований на узбіччі дороги по вул. Незалежності біля будинку №96 автомобіль Фольксваген Пассат Варіант (державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є він). В результаті дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Власником транспортного засобу - автомобіля Деу Ланос, згідно відомостей технічного паспорту серії НОМЕР_3 є ОСОБА_2 . Власником автомобіля Фольксваген Пассат Варіант, згідно відомостей технічного паспорту серії НОМЕР_4 , є ОСОБА_1 .

Винною у ДТП, що відбулася 31.12.2022 по вул. Незалежності, при виїзді з місцевого ринку у смт. Олександрівка по напрямку руху вул. Незалежності є відповідачка.

Свою вину відповідачка не відкидала. Навпаки, щиро розкаювалася та помітно нервувала, перебуваючи у стані душевного хвилювання, при цьому голосно заходилася у плачі від наслідків скоєного.

У ході спілкування між сторонами та свідками події він заспокоював відповідачку. Після того як відповідачка заспокоїлася, сторони прийшли згоди, що відповідачка відшкодує шкоду завдану його транспортному засобу та вирішили не оформлювати ДТП. При цьому, сторони домовилися, що відповідачка для підтвердження свого рішення щодо відшкодування йому шкоди, нанесеної внаслідок ДТП, написала власноруч у його присутності Розписку, в якій викладено зобов`язання ОСОБА_2 оплатити ремонт автомобіля Фольксваген.

В подальшому представоники сторін неодноразово зустрічалися та спілкувалися щодо питань оцінки реальної шкоди та порядку відновлення транспортного засобу.

Зокрема, 2 січня 2023 за домовленістю сторін, він та син відповідачки спільно провели огляд його пошкодженого автомобіля, а саме: зняття-встановлення ушкодженого бампера; перевірку ходової частини; регулювання розвал/сходження коліс, мийку автомобіля. Про зазначені послуги ТОВ «Порт-Олві» (офіційний представник Volkswagen у м. Кропивницький) у цей же день склало Рахунок поточного ремонту № PRCS0007954 на суму 226599,96 грн. Послуги ТОВ «Порт-Олві» по обстеженню ушкодженого автомобіля відповідачка оплатила.

11.01.2023 представники сторін (представився кумом відповідачки ОСОБА_5 - фахівець в питаннях ушкодження Т/З) зустрічалися та виїжджали в СТО по АДРЕСА_1 для огляду ушкодженого авто.

Окрім того, він звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 за послугами із проведення незалежної оцінки вартості майна, зокрема автотранспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT VARIANT (реєстраційний номер НОМЕР_2 ). Метою оцінки стали: 1) Визначення вартості відновлювального ремонту даного транспортного засобу; 2) Визначення вартості матеріального збитку.

Згідно висновку експерта №9 від 12.01.2023 вартість відновлювального ремонту склала 167843,24 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу 88759,98 грн., яка і дорівнює вартості матеріального збитку.

А тому, відповідно до ст.23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, просить стягнути завдану матеріальну та моральну шкоду.

У зв`язку із вказаним ДТП, йому відповідачем була заподіяна моральна шкода в розмірі 10000 грн. яка полягає в наступному. Він переніс нервовий стрес, коли зрозумів наслідки ДТП. Окрім того, його робота була безпосередньо пов`язана з використанням автомобіля. Низка справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких зовсім відмовитись, що спричинило проблеми з організацією життєдіяльності. Також, коли стало зрозумілим, що відповідач не планує відшкодовувати вартість ремонту, і тому фактично із середини січня 2023 у нього постало питання про пошук фінансових ресурсів для проведення ремонту власноруч. Питанням повернення у нормальний повсякденний ритм життя постала необхідність пошуку коштів для придбання взамін ушкоджених запчастин інших, що в сучасних умовах об`єктивно є проблемним та таким, що забирає чимало часу та викликає нервове навантаження.

Період пошуку компромісу, який триває майже 2 місяці вартували чимало нервів та безсонних ночей, адже реальною була загроза глибинної зміни сталого життєвого ритму, і це на тлі важкого періоду, який переживає вся країна внаслідок військової агресії Російської Федерації.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2023 року визначено головуючого суддю Івченко П.О. та передано матеріали справи на розгляд (а.с.41).

Розпорядженням керівника апарату Олександрівського районного суду Кіровоградської області № 13 від 06.03.2023 у зв`язку із тимчасовим, до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження, відстороненням судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Івченка П.О. від здійснення правосуддя, проведено повторний автоматичний розподіл даної справи (43).

06.03.2023 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Максимович І.В. та передано матеріали справи на розгляд (а.с.44).

Ухвалою судді Максимович І.В. від 07.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.47-48).

12.04.2023 відповідачкою ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному об`ємі. Вказала, що вимога позивача про стягнення з неї матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, за обставин, що виникли в даних правовідносинах, є зловживанням позивачем своїми правами з метою отримання безпідставної вимоги та збагачення за її рахунок. Вважає позовні вимоги безпідставними, такими, що не грунтуються на нормах чинного законодавства. Так, 31.12.2022, після повороту із вулиці Б. Хмельницького на вул. Незалежності України, відбулася дорожньо-транспортна пригода: а саме наїзд на припаркований на узбіччі дороги біля будинку №96 автомобіль Фольксваген Пассат Варіант, державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є позивач. На місці пригоди вона відразу повідомила позивача, що її відповідальність, як власника транспортного засобу застрахована. Окрім того, вона запропонувала водієві Фольксваген Пассат Варіант, державний номерний знак НОМЕР_2 , викликати поліцію та оформити адміністративний протокол за фактом дорожньо-транспортної пригоди. Але позивач запевнив її, що пошкодження не значні, лише поцарапан бампер його автомобіля, то можна узгодити це питаннґ на місці та не викликати ні поліцію, ні повідомляти страхову компанію. Ґпісля огляду на місці свого транспортного засобу, позивач повідомив їй, що вартість відшкодування пошкодженого бамперу буде становити близько 6000 грн. Звісно, вона погодилась на пропозицію позивача, оскільки знала, що за спільною домовленістю водіїв транспортних засобів, якщо всі питання узгоджені, можна не інформувати відповідні підрозділи Національної поліції. Зазначає, що під час складання цієї розписки вона знаходилася в шоковому стані, окрім того дружина позивача, яка вимагала від неї написання цієї розписки та диктувала їй її зміст, постійно кричала, здійснюючи на неї моральний тиск, поводила себе неврівноважено, внаслідок чого вона не могла сконцентрувати свою увагу на зміст цієї розписки. Якби у неї був час зосередитись, вона би обов`язково викликала поліцію та страхову компанію, щоб зафіксувати пошкодження, спричинені саме нею транспортному засобу позивача. Однак, забравши її розписку, позивач не поїхав відразу в той же день на станцію технічного огляду, як було ними узгоджено. Через деякий час, вже на початку січня 2023, втелефонній розмові позивач запевняв її, щоб вона не хвилювалась, що після огляду автомобіля він точно скаже їй суму, яку необхідно сплатити за ремонт бампера. Але позивач знову запевняв її, щоб вона не хвилювалась, остаточну суму він скаже пізніше. Згодом, отримаши матеріали позовної заяви, вона дізналася про розмір суми, яку з неї бажає стягнути позивач. У відповідності до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за №ЕР-209780195 від 29.06.2022 року, її відповідальність, як власника транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована. Страховик - ПрАТ «Європейський страховий альянс» (м. Київ, 03038, вул. Ямська,28А). За даним полісом страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (те саме вказано й в ст.6 Закону). Даним полісом забезпечений транспортний засіб автомобіль Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 130000,00 грн. Таким чином, позивач міг скористатися своїм правом та отримати відшкодування від страховика належного їй транспортного засобу. Нею застраховано свою відповідальність в межах 130000 грн., тому сума 88759,98 грн. покривається лімітом страхового відшкодування та відповідно вона повинна бути покладена саме на страхову компанію, яка взяла на себе зобов`язання по відшкодуванню шкоди, заподіяної позивачу її діями. Позивач також отримав від неї грошові кошти у розмірі 3000 грн. Окрім того, вважає, що докази, додані до позовної заяви є неналежними, недопустимими та недостовірними (а.с.68-71).

11.05.2023 позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вказав, що у своєму відзиві відповідачка посилається на те, що не заперечую факт ДТП та провини у наїзді на автомобіль позивача, відповідач фактично перекладає невиконання приписів інституту страхування цивільно-правової відповідальності на позивача. При цьому, сторона відповідача зазначає, що активні дії позивача здійснили вплив на рішення відповідача не викликати поліцію та відмови від звернення до страховика. Вважає, що подібна позиція є формою уникнення від майнової відповідальності та обов`язку відшкодувати завдану шкоду. У відповідь зазначає, що ним не чинився тиск на рішення відповідача під час настання ДТП. Навпаки, він намагався заспокоїти відповідача. Було запропоновано варіанти вирішення спірної ситуації. І саме рішення відповідача, погоджене з позицією її сина обумовило подальше врегулювання спору. Так як визначення вартості відновлення ушкодженого автомобіля вимагало звернення до фахової установи та відповідно до бренду авто відповідної СТО, спільно було вирішено звернутися до автосервісу ТОВ «Порт-Олві» (офіційний представник Volkswagen у м. Кропивницький), у цей же день складено Рахунок поточного ремонту №PRCS0007954 на суму 226599,96 грн. І як правильно зазначила відповідачка, вона послуги ТОВ «Порт-Олві» по обстеженню ушкодженого автомобіля оплатила, чим знову ж таки визнала як свою провину так і усвідомлювала невідворотність відповідальності. До речі, як здається стороні позивача, подібними активними діями про визнання факту винуватості у ДТП та необхідності відшкодування шкоди, нанесену позивачеві ушкодженням його автівки може виступити саме подібна активна поведінка відповдачки. Подібна поведінка вже не дублюється із судженнями та твердженнями, викладеними у відзиві. Тобто, 2 січня 2023 відповідачка (через свого сина) узгодила позицію позивача провести обстеження автомобіля на СТО 2 січня 2023. Отже, після ДТП пройшло 3 дні. За цей час (відбулося св`ято Нового року, 1 січня 2023 року вихідний день) об`єктивно у відповідачки була можливість оцінити все, що відбувалося та відкинувши хвилювання та за відсутності «тиску» з боку позивача - сформувати свою позицію. Також, були всі можливості зв`язатися зі своєю страховою компанією та проконсультуватися, як себе поводити, врешті -решт, зв`язатися з юристом та проконсультуватися. Як результат, отримавши висновок СТО та побачивши, що 10000 грн. не оплатити нанесену шкоду, лише 27.03.2023 було укладено договір про надання правової допомоги. А насправді, на думку позивача, поведінка відповідачки свідчить про невідповідальне ставлення до ситуації та її наслідків. І після вивчення матеріалів позовного провадження була сформована викладена у відповіді на відзив правова позиція. Посилання на інститут страхування цивільно-правової відповідальності, на їх думку, для спірних правовідносин не доречне, адже його нормативні положення не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, адже виключно за своїм суб`єктивним рішенням протягом 3 днів відповідачка не скористалася своїм правом використати відповідний механізм. А перекидати відповідальність за це на нього, який постраждав і вже 4-й місяць вимушений використовувати розбите авто, - не справедливо. Отже, відповідачка сама, без будь-якого тиску, спільно із своїм сином вирішили власними ресурсами забезпечити відновлення автомобіля (а.с.83-86).

Ухвалою суду від 31.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.92-93).

13.06.2023 позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачці ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження нерухомого та рухомого майна, що підлягає державній реєстрації, для забезпечення заявленого позову (а.с.106-108).

Ухвалою судді від 14.06.2023 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у даній справі відмовлено (а.с.111-114).

Позивач у судовому засіданні 04.07.2023 позовні вимоги підтримав, вказав, що 31.12.2022 в смт. Олександрівка Кіровоградської області на вул. Незалежності України, біля центрального ринку вийшов з власного автомобіля та залишив його припаркованим на узбіччі дороги. Коли повернувся до автомобіля близько 07 год. 30 хв., побачив, що його автомобіль стоїть іншим чином та розбиті задній бампер, заднє крило, та фари. Побачив відповідачку, яка стояла біля ого та власного автомобіля та плакала з приводу створеної нею пригоди. Як саме відбулося зіткнення він не бачив. Підійшовши до відповідачки, намагався її заспокоїти. О 7:43 год. він сфотографував пошкодження власного автомобіля та документи, які йому надала відповідачка. Він намагався вирішити питання відшкодування ремонту автомобіля, на що вдповідачка зазначила, що вона винна та зобов`язалася відшкодувати ремонт. Він не мав зауважень з даного приводу до відповідачки. Було запропоновано написати розписку. Відповідачкою було написано розписку, яка подано до матеріалів справи. Відповідачка запропонувала йому відремонтувати автомобіль в смт. Олександрівка, але він відмовився, оскільки обслуговує автомобіль на СТО в м. Кропивницькому. А тому вказав, що відбуватиметься ремонт в м. Кропивницькому, а не в смт. Олександрівка. Домовилися про те, що так як станція не працювала, 02.01.2023 або вона або її син приїдуть на станцію і буть вирішувати компенсацію по пошкодженню автомобіля. 01.01.2023 йому зателефонував син відповідачки та вони домовилися про зустріч 02.01.2023 на СТО Фольксваген. Домовилися про зустріч на 10 год. для проведення діагностики автомобіля та встановити розмір ушкодження завданого автомобілю. 02.01.2023 близько 10 год. приїхав син відповідачки, вони загнали машину на СТО, йому провели діагностику та сказали що нададуть експертний висновок. Отримав висновок, де зазначено розмір ремонту - 226599,96 грн. Йому зателефонував син відповідачки та запропонував провести ремонт в смт. Олександрвка, на що він відмовив. Було запропоновано питання найти компроміс. Він запропонував ще одну компромісну станцію, на що відповідачка повідомила що в неї та сина немає часу їхати до м. Кропивницького для огляду. 11.01.2023 вони були на іншій станції, де зі сторони відповідачки був кум ОСОБА_5 , який приїхав зі своїм експертом і який також ремонтував машини. Вони подивилися, порахували та на том вони розійшлися. На подальші дзвінки відповідачка вказала, що в неї є 15000 грн., і лише на них вона може відремонтувати авто. Після чого на 12.01.2023 він зробив незалежну експертну оцінку (експерт ОСОБА_3.), висновок якої додано до справи та в якій вказано вартість - 167843,24 грн., вартість матеріального збитку з урахуанням амортизації - 88759,98 грн. Між ним та відповідачкою не досягнуто компромісу, та в подальшому в переписці відповідачка запропонувала 30000 грн. на ремонт авто. А тому, звернувся до суду з даним позовом, який просить задовольнити.

Вказав, що розписку відповідачці запропонував скласти чоловік з сивим волоссям, він виніс ручку та аркуш паперу відповідачці. Вони пройшли до аптеки, де відповідачка написала розписку. ОСОБА_6 запевняла його, що вона покриє всі витрати. Він ніколи не був у ДТП, вона сказала, він не заперечував, тим більше вона вказала, що в неї обидва сини знаходяться на військовій службі. Відповідачка пропонувала йому спочатку 15000 грн., а потім 30000 грн., але він відмовився, оскільки за висновком експерта вартість ремонту складає 88759,98 грн. Він працює в Києві та Кропивницькому і йому хоч раз на 2-3 дні потрібна машина. Він винаймав автомобіль після ДТП для того, щоб поїхати до Києва. На місці ДТП озвучувалася сума відшкодування від 2000 до 10000.

12.10.2023 позивачем подано до суду клопотання про проведення судового засідання 12.10.2023 без участі сторони позивача та приєднання промови в судових дебатах до матерілів справи та врахуання її змісту при винесенні судового рішення (а.с.153-155).

Відповідачка у судовому засіданні 04.07.2023 пояснила, що погоджувалася на відшкодування позивачу шкоди в сумі 6000 грн. Крім того, її машина була застрахована, а тому шкоду могла оплатити страхова компанія.

Під час допиту відповідачки, як свідка, пояснила, що 31.12.2022 вона виїхала з великого ринку по АДРЕСА_2 та повернула на вул. незалежності, оскільки тажок працює в центрі селища, торгівля косметикою. Її машина була заповнена товаром та коли вона повертала на повороті, в неї впали коробки з товаром на передньому сидінні. Вона відволіклася, повернувши голову і поки вона поправляла коробки, побачила, що її машина вдарила бампер автомобіля ОСОБА_8 . Вона машину заглушила та вийшла з неї. В неї була істерика, вона плакала. Підійшов ОСОБА_8 із своєю дружиною ОСОБА_9 (згодом дізналася як їх звати) та запиталися як це трапилося, чи можливо вона розмовляла по телефону. ОСОБА_9 сильно кричала, а ОСОБА_8 її заспокоював. Він попросив її документи, вона надала (страховка на машину, права, паспорт). Він сфотографував документи. Вона зателефонувала в страхову та повідомила, що скоїла ДТП і ОСОБА_10 повідомила їй щоб оформляли Європротокол. Хтось із глядачів говорив, що там небагато, близько 8000. Вона думала викликати поліцію та страхову. ОСОБА_8 сказав їй, щоб не переживала, саме головне здоров`я, бампер буде коштувати 6000. Вона згодилася на вказану суму, оскільки було в витрачений час для виклику поліції. Потім ОСОБА_9 кричала до неї щоб вона писала розписку. Біля неї зупинився ОСОБА_11 , сусід з іншого під`їзду, заспокоював її. Вона погодилася написати розписку, де погодилася сплатити ремонт бамперу, оскільки 6000 це не великі кошти. Запропонувала де написати, ОСОБА_11 сказав що можна пройти в аптеку. ОСОБА_12 десь взяв аркуш паперу та ручку, вона сіла за столик і ОСОБА_9 почала диктувати їй зміст розписки. Після того як написала розписку, просила дати почитати, що вона написала, але ОСОБА_9 їй так і не дала розписку. ОСОБА_12 допоміг їй поїхати додому, оскільки вона перебувала в схивльованому стані. ОСОБА_8 їй казав, що поїде на станцію для з`ясування вартості ремонту. Потім він зателефонував їй 01.01.2023 та повідомив, що домовився ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки були вихідні. В неї не було можливості поїхати. Її син військовий та знаходився у справах в м. Кропивницькому та підїздив також. Потім син зателефонував їй та повідомив, що це нереальна сума. Вони пропонували ОСОБА_8 зробити ремонт за інші кошти, однак він не погодився, йому потрібний був новий бампер до авто. Її син пропонував ОСОБА_8 кошти в розмірі 15000 грн., а потім 30000, але ОСОБА_8 відмовився. Якби була страхова, вже б оплатили ремонт машини та забули про ці неприємності. Визнає, що винувата. У позивача в авто було пошкоджено бік бамперу. Вона пропонувала викликати поліцію. Не оформили Європротокол, оскільки погодилася на запропоновану ОСОБА_8 суму відшкодування - 6000. До моменту ДТП вона не бачила чи була машина ОСОБА_8 неушкоджена.

12.10.2023 відповідачка надала заяву, в якій просила судове засідання 12.10.2023 проводити за її відсутності. Правова позиція з її представником ними узгоджена, не заперечує щодо стягнення з неї на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 7000 грн. (а.с. 156).

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні 04.07.2023 вказала, що позивач є її чоловіком. 31.12.2022 близько 07 год. вони під`їхали до центрального ринку та припаркували автомобіль навпроти магазину Файномаркет . Вони пішли на ринок скупилися та чоловік пішов відносити продукти до авто, а вона повідомила що зайде до магазину. Коли поверталася з магазину до авто. Вона зрозуміла, що ОСОБА_6 вдарила їх машину, оскільки вона себе вела відповідно. Вона пропонувала викликати поліцію. ОСОБА_6 казала, щоб не хвилювалися, вона їм все оплатить. Присутні казали, що не треба викликати поліцію. ОСОБА_6 хотіла викликати страхову компанію. ОСОБА_6 пропонувала їм поїхати на станцію СТО в смт. Олександрівка, на що вона вказала що ремонтуватимуть авто на сервісній станції в м. Києві чи м. Кропивницькому. Сідуватий чоловік запропонував написати розписку для відшкодування шкоди. Чоловік пожалів ОСОБА_6 та погодився. ОСОБА_6 погодилася написати розписку. Сідуватий чоловік приніс аркуш паперу та ручку та, оскільки на дворі було дуже холодно, запропонував ОСОБА_6 пройти до аптеки, де був столик і стілець, та написати розписку. Вони пройшли з ОСОБА_6 в аптеку. ОСОБА_6 запитала в неї що потрібно написати, на що вона повідомила щоб та вказала свої паспортні дані для того щоб знати як і куди до неї звертатися та обставини ДТП. ОСОБА_6 витягла із сумки паспорт, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, водійське посвідчення. ОСОБА_6 вказала свої дані, а вона звірила дані з документами. ОСОБА_6 намагалася переставити своє авто до того, як вони пройшли до аптеки. Але до приїзду поліції цого робити не бажано. 31.12.2022 вони телефонували на СТО, але на дзвінок їм не відповіли. 02.01.2023 приїхав син ОСОБА_6 - ОСОБА_17 з дружиною та дитиною, вони підїхали до станції разом з адвокатом. ОСОБА_17 чув що авто будуть діагностувати та озвучували вартість, на що нічого не сказав. Потім ОСОБА_17 розвернувся та поїхав, повідомивши їй, що не бачить потреби залишатися. 04.01.2023 ОСОБА_6 прислала кошти за діагностику авто. Згодом вони пішли на зустріч ОСОБА_6 та перегнали машину на іншу станцію. Син відповідачки пропонував їй 30000 за ремонт авто. Згоди не досягнуто, а тому вони вирішили звернутися до суду з даним позовом.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні 04.07.2023 вказала, що 31.12.2022 вона прийшла на роботу на 08 год., відкрила аптеку та зайшла всередину. Через декілька хвилин до неї зайшли люди (три особи) та попросили присісти написати розписку. У них в аптеці при вході стоїть стіл та стілець. На стілець присіла особа, що писала розписку, а двоє осіб стояли і особа писала розписку. ОСОБА_6 писала розписку, а чоловік і жінка їй диктували. ОСОБА_6 була розстроїна, писала розписку. Жінка, яка диктувала розписку, була емоційною, нервувала. Розписка про повернення нею коштів. Вона зрозуміла, що кошти за пошкодження машини. Коли запитала, чому не викликали поліцію, то сказали що до 10000 грн. тому вони заплатять і так. ОСОБА_6 була в шоковому стані, коли писала розписку розплакалася. По зовнішніх ознаках не може сказати, що хтось з учасників перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вона розписку не читала, гадала що в ній все описано. Перші з аптеки вийшли чоловік та дружина, а потім трохи посидівши вийшла ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні 28.07.2023 пояснив, що час він не пам`ятає. Це було вранці, він йшов на ринок. ОСОБА_19 , яка плакала. Вони були знайом, проживали в одному будинку. Він підійшов до неї та запитав, що трапилося. Вона відповіла, що потрапила в аварію. Потім підійшли чоловік (вказує на позивача) з жінкою, остання розмовляла ну підвищеному тоні. Домовилися на тому, що ОСОБА_6 буде писати пояснення. Вони пішли в аптеку, взяли папір та ручку, де ОСОБА_6 написала розписку про зобов`язання. Зміст розписки він не пам`ятає. Озвучувався розмір 6000, в якому контексті він не знає. Жінка була з водієм, вона більше говорила пропозиції, на підвищених тонах. Він бачив як ОСОБА_6 писала розписку, їй підказували зміст. Змісту не знає, оскільки не стояв близько. Він пішов далі на ринок, раніше ніж закінчили писати розписку. Вказав, що ОСОБА_6 плакала, водій був спокійний, а його жінка була емоційна. Розмови про поліцію чи поліси страхування він не чув. В аптеці були аптекар, він, ОСОБА_6 та позивач з дружиною. Тиску емоційного чи фізичного з боку позивача не було.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.1, 3, 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до роз`яснень п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT VARIANT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с.7).

Відповідачка ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки DAEWOO моделі LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.7, 73).

У відповідності до Полісу №ЕР-209780195 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.06.2022 відповідальність ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована страховиком ПрАТ «Європейський страховий альянс»; строк дії договору з 30.06.2022 по 29.06.2023. Також, полісом встановлено розмір страхової суми на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну у розмірі 130000 грн. (а.с.72, 74).

Відомості про реєстрацію полісу внутрішнього страхування в Єдиній центральній базі даних МТСБУна транспортний засіб НОМЕР_2 станом на 31.12.2022 відсутні (а.с.75).

31.12.2022 в смт. Олександрівка Кіровоградської області в районі місцевого ринку при виїзді на вул. Незалежності України о 07 год. 30 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода: наїзд автомобілем Деу Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є відповідачка на припаркований на узбіччі дороги по вул. Незалежності біля будинку №96 автомобіль Фольксваген Пассат Варіант, державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є позивач.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження, які зафіксовані позивачем, що підтверджується наданим диском з фото та відеозаписом (а.с.34).

Відповідно до розписки від 31.12.2022, ОСОБА_2 31.12.2022 виїжаючи з базара за поворотом по АДРЕСА_3 зробила наїзд на машину, яка була припаркована на обочині проїжої дороги Фольцваген пасад Б7 2011 року випуску № НОМЕР_2 . Після огляду машини на тех.станцію, вона зобов`язалася оплатити ремонт даного автомобіля Фольцваген пасад № НОМЕР_2 (а.с.37).

Винною у ДТП, що відбулася 31.12.2022 по вул. Незалежності України в смт. Олександрівка Кіровоградської області є відповідачка, що визнається сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, оскільки учасниками справи визнається факт вчинення відповідачкою зазначеної вище ДТП, внаслідок якої транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження, суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, тому дана обставина не підлягає доказуванню при розгляді зазначеної справи.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 ст. 25 вказаного Закону, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

Відповідно до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ч.1, 2 ст.991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 вказаного Закону).

Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс» відповідно до полісу №ЕР-209780195 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.06.2022.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст. 29 вищевказаного Закону , у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п.32.1 ст.32 вищевказаного Закону, відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до ст. 33 вищевказаного Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. У разі оформлення працівниками відповідних підрозділів Національної поліції відповідних документів про дорожньо-транспортну пригоду вони також встановлюють та фіксують необхідні відомості щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників цієї пригоди і сприяють представникам страховиків (МТСБУ) у проведенні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і транспортних засобів, причетних до неї.

Відповідно до положень ст. 34 вказаного Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком залучається їх працівники. Страховиком, потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

На підставі ст.36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Зі змісту вказаних приписів вбачається, що обов`язок з визначення причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків, завданих майну потерпілої особи, покладається на страховика, який здійснив обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

Отже, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Велика Палата Верховного Суду у п.149, 150 постанови від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) звертає увагу на те, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі №6-725цс16, від 26 жовтня 2016 року у справі №6-954цс16).

Верховний Суд у постанові від 17 травня 2022 року у справі №569/6553/20 вказав на те, що тлумачення ст.ст. 990, 991 ЦК України, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст.25 Закону України «Про страхування» свідчить, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає. Проаналізувавши зміст ст.26 Закону України «Про страхування» Верховний Суд роз`яснив, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Аналогічний висновки викладені і в Постанові Верховного Суду від 05 квітня 2022 року у справі № 760/25599/19.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Положення ст.12, 76, 77, 81 ЦПК України передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

У даній справі позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, задану джерелом підвищеної небезпеки його майну, а саме шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу у розмірі 88759,98 грн.

Сторона відповідача у свою чергу зазначає, що оскільки відповідачем було застраховано свою відповідальність, тому відшкодування шкоди, завданої позивачу, повинно бути покладено на страховика і вона покривається лімітом страхового відшкодування. В подальшому відповідачкою подано заяву, в якій остання не заперечувала щодо стягненя з неї на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 7000 грн. (а.с.156).

Вивчивши надані докази у справі, судом встановлено, що жодних доказів на підтвердження того, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулось пошкодження автомобіля позивача є страховим випадком, відповідачкою вжито всіх необхідних заходів та дотримані відповідні обов`язки при настанні ДТП, що могло бути підставою для здіснення страхового відшкодування та що у страховика виник обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом не надано.

А тому суд вважає, що за обставин даної справи позивач в законний спосіб звернувся до суду з позовом про відшкодування заподіювачем завданої пошкодженням транспортного засобу шкоди.

Як зазначалося вище, відповідно до ст.1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до калькуляції, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю „ПОРТ-ОЛВІ", вартість кузовного ремонту автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT VARIANT, державний номер НОМЕР_2 складає 226599,96 грн. (а.с.38).

Відповідно до висновку експерта №9 про вартість матеріального збитку від 12.01.2023, складеного Суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT VARIANT НОМЕР_2 складає - 167843,24 грн. Вартість матеріального збитку, нанесеного у результаті ДТП власнику даного колісного транспортного засобу складає - 88759,98 грн. (а.с.11-36).

Суд зазначає, що відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.3, 7 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

У висновку експерта ОСОБА_3 (суб`єкта оціночної діяльності) №9 про вартість матеріального збитку від 12.01.2023, яким було визначено вартість матеріального збитку, нанесеного у результаті ДТП власнику транспортного засобут WOLKSWAGEN PASSAT VARSANT, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 11-36), наявна інформація про те, що цей висновок підготовлено для подання до суду, а також, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок про оцінку майна (ст.384 КК України) та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків у суді (ст.385 КК України).

Отже, поданий висновок відповідає вимогам ст.ст. 102, 106 ЦПК України,

Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд не має сумнівів, щодо характеру виявлених ушкоджень транспортного засобу при ДТП, яке трапилося 31.12.2022 за участю відповідача, а також наявність причинного зв`язку між діями відповідачки та виявленими ушкодженнями в автомобіля позивача.

Позицію представника відповідача, що наданий висновок жодним чином не підтверджує пошкодження у результаті ДТП транспортного засобу позивача, яке мало місце саме 31.12.2022 та суму збитків, оскільки у висновку не зазначено внаслідок саме якого ДТП автомобіль отримав зазначені пошкодження, не зазначена дата події ДТП, час місце, склад учасників, суд сприймає критично.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів, які б спростували вартість ремонту автомобіля та запасних частин і витратних матеріалів представником відповідача надано не було. Також представник відповідача не заявляв клопотань про проведення повторних автотоварознавчих експертиз, у тому числі і для вирішення питань, щодо давності утворення пошкоджень на транспортному засобі, наявності зовнішніх та внутрішніх видозмін, псування транспортного засобу в результаті неналежного зберігання. Отже, інший розмір шкоди відповідачем не доведений, що є його процесуальним обов`язком.

Судом також встановлено, що на диску з фото та відеозаписом (а.с.34), зображені автомобілі позивача та відповідачки в день ДТП - 31.12.2022 на місці його скоєння, де вбачаються механічні пошкодження транспортних засобів, зокрема й позивача.

А тому суд, вважає висновок експерта №9 про вартість матеріального збитку від 12.01.2023 допустимим доказом.

Отже, судом встановлено, що у наслідок ДТП, винною у якій є відповідачка ОСОБА_2 , завдано майнової шкоди позивачу, що виразилася у пошкодженні належного йому автомобіля та знаходиться в причинному зв`язку з ДТП, яке трапилося 31.12.2022.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про покладення на відповідачку цивільно-правової відповідальності щодо спричиненої її діями майнової шкоди власнику транспортному засобу, а саме позивачу у справі.

А тому позов в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 88759,98 грн. підлягає задоволенню.

Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

З позову вбачається, щопозивач переніс нервовий стрес, коли зрозумів наслідки ДТП. Окрім того, його робота була безпосередньо пов`язана з використанням автомобіля. Низка справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких зовсім відмовитись, що спричинило проблеми з організацією життєдіяльності. Також, коли стало зрозумілим, що відповідач не планує відшкодовувати вартість ремонту, і тому фактично із середини січня 2023 у нього постало питання про пошук фінансових ресурсів для проведення ремонту власноруч. Питанням повернення у нормальний повсякденний ритм життя постала необхідність пошуку коштів для придбання взамін ушкоджених запчастин інших, що в сучасних умовах об`єктивно є проблемним та таким, що забирає чимало часу та викликає нервове навантаження. Період пошуку компромісу, який триває майже 2 місяці вартували чимало нервів та безсонних ночей, адже реальною була загроза глибинної зміни сталого життєвого ритму, і це на тлі важкого періоду, який переживає вся країна внаслідок військової агресії Російської Федерації.

У ч. 1 ст. 23 ЦК України зазначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відшкодування моральної шкоди передбачає необхідність встановлення певних обставин, а саме протиправних дій чи бездіяльності заподіювача шкоди та зв`язок цих протиправних дій чи бездіяльності заподіювача шкоди із самою шкодою, майновою чи моральною.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п.3 ч.2 ст.23 ЦК України).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1ст. 81 ЦПК України).

Разом з тим, вказані позивачем у позові підстави для відшкодування моральної шкоди мають загальний характер, не конкретизовані обставинами із життя позивача, та не спроектовані на обставини даної справи.

Зокрема, позивачем не доведено, що він не міг користуватися автомобілем протягом значного часу; пошкодженням його автомобіля були порушенні його ділові та особисті плани, оскільки не довів наявність таких планів. Так само не довів наявність змін в його звичному розпорядку дня та сам факт моральних страждань.

А тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача моральної шкоди, оскільки доказів заподіяння моральної шкоди позивачем не надано.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України.

Що ж стосується понесених позивачем витрат на правничу допомогу, про які стороною позивача зазначено відповідно до положень ч.8 ст.141 ЦПК України, то ці питання суд вирішить при ухвалені додаткового рішення за результатом розгляду справи по суті відповідно до положень ч. 3 ст. 259, ст. 270 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 88759 (вісімдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , РНОКППП - НОМЕР_6 понесені витрати за договором виконання експертної оцінки вартості матеріального збитку від 05.01.2023 у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімсот три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

На рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 23.10.2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_6 .

Представник позивача: адвокат Юрах Віталій Михайлович, місце знаходження: 25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна,40 офіс №103, ордер серія ВА №1044559 від 20.03.2023

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП - НОМЕР_5 .

Представник відповідача: адвокат Надьон Олена Станіславівна, місце знаходженн: 27300, Кіровоградська область, Кропивницький район, смт. Олександрівка, вул. Незалежності України,63.

Суддя: І.В. Максимович