ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-177/2007 Номер провадження 22-ц/814/4721/23Головуючий у 1-й інстанції Жорняк О.М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

23 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя Лобов О.А.

Судді: Карпушина Г.Л., Кузнєцоваї О.Ю.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дергачівської міської ради про визнання права власності на самовільно збудовані будівлі,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2007 року у складі судді Жорняка О. М. позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок літ. «Б-1» з верандою літ. «б» та з верандою літ. «б2», тамбуром літ. «б1», сараї літ. «Д», літ. «Г», зливну яму літ. «Ж», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане рішення оскаржено ОСОБА_1 ..

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 25 березня 2022 року № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13 липня 2022 року ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2007 року, як пропущений з поважних причин та апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги для надання документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 803,94 грн.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2007 року.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2007 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Верховного суду від 13 вересня 2023 року постанову Полтавського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Скасовуючи постанову Полтавського апеляційного суду від 01.12.2022, колегія суддів виходила з того, що апеляційним судом належним чином не перевірено чи наведено ОСОБА_1 поважні причини пропуску більше ніж на 14 років строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, чи наявні правові підстави для його поновлення, чи не свідчить таке поновлення про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до ч.5 ст.411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, для надання інших обґрунтувань пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2007 року.

На виконання вимог, вказаних в ухвалі суду від 02 жовтня 2023 року, скаржником надано заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його та позивача мати. Після її смерті відкрилась спадщина на два будинки, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Один будинок мати отримала від своє матері у спадщину, а другий побудувала сама.

На момент смерті мами ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_2 , зі своєю родиною у батька.

У 1999 році помер батько і вказаний будинок залишив позивачу у спадщину. У 2005 році позивач продав даний будинок і одразу оселився у будинку, який побудувала їх мати за усною згодою з ОСОБА_1 .

Оскільки між братами існували добрі родинні відносини, ОСОБА_1 не вбачав ніяких загроз, оскільки ОСОБА_2 запевнив, що не буде претендувати на спадщину матері.

ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_2 ОСОБА_3 , повідомив заявника, що ОСОБА_2 є власником спірного будинку, а частка ОСОБА_1 нічого не варта.

14 січня 2022 року під час ознайомлення з матеріалами справи № 2-1541/2008 заявник дізнався про наявність цивільної справи № 2-177/07

11 лютого 2022 року, тобто через 27 днів після того, як ОСОБА_1 вперше дізнався про існування рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2007 року по справі № 2-177/2007 та рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 липня 2008 року по справі № 2-1541/2008 подав на них апеляційні скарги до Харківського апеляційного суду.

Також вказував, що ОСОБА_1 не оформлював на себе спадщину матері, тому що на це потрібні гроші, декілька тисяч гривень.

З молодості він був зовсім без достатку. Відслужив строкову службу у ЗСУ з 1991 по 1993 р.р. Повернувшись зі служби, віднайшов материн спадок (ці два будинки) зовсім занедбаними та порожніми, навіть правовстановлюючих документів та будинкової книги не залишилось, декілька предметів посуду та старі меблі. Одружився у 1994 році, у нього з дружиною народилися двоє дітей, 1995 та 1997 років народження. В 90-роках були часи, коли нічим було, навіть, заплатити за комірне. ОСОБА_2 у цей час жив у батьковому будинку, який йому й дістався, і який він у подальшому продав.

Наведені в заяві підстави пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 жовтня 2007 року судом першої інстанції оголошено оскаржуване рішення за відсутності скаржника (а.с.24-28), оскільки його не було залучено до участі у справі. Апеляційна скарга подана до суду 11.02.2022 року (а.с.34).

Таким чином, апеляційна скарга на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2007 року подана до суду через 13 років 3 місяці та 16 дні з дня винесення оскаржуваного рішення.

Слід звернути увагу, що в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що ОСОБА_2 є його братом, а домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належало їхній матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після смерті якої відкрилася спадщина на вказане домоволодіння, яку він прийняв шляхом вступу у фактичне володіння житловим будинком літ. «А-1», в якому проживав з народження та проживає до цього часу.

Отже, вважає себе, згідно його ж пояснень, власником майна, тому був зобов"язаний цікавитися станом його майна, обсягом та наявністю правовстановлюючих документів спадкодавця, враховуючи наявність іншого спадкоємця, який мав також права на спірне майно, про що він не міг не знати.

ОСОБА_1 у заяві вказує, що у 1993 році після строкової служби у ЗСУ, він повернувся додому за адресою: АДРЕСА_1 віднайшов материн спадок (ці два будинки) зовсім занедбаними та порожніми, навіть правовстановлюючих документів та будинкової книги не залишилось, декілька предметів посуду та старі меблі.

Враховуючи твердження скаржника, що він вселився в занедбаний будинок 1993 році, відповідно у нього, як фактичного споживача комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , виник обов`язок оплати таких послуг відповідно чинного законодавства, а після смерті матері, як власниці будинку, на нього покладався обов`язок надати документи для переоформлення особових рахунків за оплату комунальних послуг.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , як на підставу пропуску строку на апеляційне оскарження, зроблено посилання на те, що він не був залученим до участі у цій справі і Полтавський апеляційний суд своєю ухвалою від 13 липня 2022 року (а.с.60-61) визнав цю обставину достатньою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

По суті, доводи заяви ОСОБА_1 від 19.10.2023 зводяться до тверджень про необізність щодо оскаржуваного рішення суду у зв`язку з його незалученням до участі у справі, тобто повторно наведені причини (обставини), які вже були оцінені судом.

Згідно із частиною третьою статті 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки ОСОБА_1 не наведені переконливі обгрунтовані доводи для ухвалення рішення про поновлення строку на апеляційне оскарження, у суду відсутні законні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, а тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч.4 ст. 357 та 358 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2007 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді Г.Л.Карпушин

О.Ю.Кузнєцова