Справа № 390/425/22
Провадження №2-п/390/6/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2023 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Квітки О.О.,

при секретарі Міхневич А.О.,

за участю представника відповідача - Тупала М.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький заяву ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2023 року по цивільній справі № 390/425/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

15.08.2023 до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшла заява представника відповідача адвоката Тупала М.Ю. про перегляд заочного рішення від 15 лютого 2023 року по цивільній справі № 390/425/22, в якій він просить:

- поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2023 року по справі № 390/425/22, в зв`язку з тим, що відповідач не був присутній у судовому засіданні, не був належним чином повідомлений про розгляд справи, рішення отримано лише 10.08.2023 шляхом ознайомлення з матеріалами справи;

- переглянути заочне рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2023 року по справі № 390/425/22;

- скасувати заочне рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2023 року по справі № 390/425/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16 серпня 2023 року поновлено ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та заяву прийнято до розгляду.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що заочне рішення має бути переглянуто та скасовано через наявність поважних причин неявки в судове засідання відповідача, а саме: неотримання ним судових повісток. Судом отримана інформація про реєстрацію заявника за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаною адресою проживають батьки відповідача, а сам відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_2 . На зазначену адресу не надходило жодної судової повстки. В матеріалах справи містяться зворотні повідомлення про те, що відповідач нібито особисто отримав листи, однак це не відповідає дійсності. Отже, відповідач не був повідомлений про судовий розгляд та відповідно не міг подати і заперечення на позовну заяву на надати пояснення на час винесення судового рішення. Крім того, ОСОБА_2 заперечує наявності заборгованості перед ПАТ «Ідея банк» за угодою № С01.203.74943 від 16.09.2016 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. ОСОБА_2 був клієнтом ПАТ «Ідея Банк» і отримував споживчий кредит за договором № Р99.203.74065 від 12.03.2016, за цим кредитним договором зобов`язання виконано в повному обсязі про що банком видана довідка. Угоду № С01.203.74943 від 16.09.2016 він з банком не укладав та гроші за цією угодою не отримував. З документів, які надані позивачем та які містяться в матеріалах справи, позивачем не доведено видачу грошових коштів ОСОБА_2 і відповідно виникнення у відповідача обов`язку їх повернення. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що кредитор звернувся до суду із позовом з пропуском трирічного строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Так, з доданої до позовної заяви виписки з 01.06.2016 по 03.12.2020 вбачається, що остання операція по кредитній картці відбувалася 12.10.2017, тобто з листопада 2017 у кредитора виникло право на пред`явлення позову, а кредитор пред`явив позов лишу у травні 2022 року.

На підтвердження вказаних обставин представником відповідача до заяви долучено:

- довідку АТ «Ідея Банк» від 08.03.2023 про відсутність кредитної заборгованості, з якої вбачається, що за кредитним договором № Р99.203.74065 від 12.03.2016 у позичальника ОСОБА_2 кредитна заборгованість відсутня, кредит закритий.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав та зазначив, що відповідач належним чином про розгляд справи повідомлений не був, повістки не отримував, відповідач не проживає за адресою, на яку надсилалися повістки, хто отримував повістки йому не відомо. Відповідач на той час працював дальнобійником, жодної повістки не отримував. Кредит, який йому було надано в АТ «Ідея Банк», він повністю погасив, про інший кредит нічого не знав, кошти не отримував. Про існування кредитного договору відповідач дізнався від державного виконавця, в матеріалах справи відсутні докази, що відповідачем укладений кредитний договір № С01.203.74943 від 16.09.2016 і що він отримував гроші від банку за цим договором. Вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення у цій справі, всі докази необхідні для скасування заочного рішення стороною відповідача надано до суду, інших доказів у сторони відповідач не має.

Дослідивши обґрунтування поданої заяви та матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.02.2023 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» суму заборгованості в розмірі 119 600 (сто дев`ятнадцять тисяч шістсот) грн 03 к. за угодою №С01.203.74943 від 16.09.2016, укладену між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 , а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» судові витрати по справі в розмірі 4481 (чотири тисячі чотириста вісімдесят одна) грн (а.с.75-78).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 жодного разу в призначені судові засідання не з`явився, про час, дату та місце судових засідань повідомлявся за всіма відомими суду адресами (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , яка встановлена відповідно до довідок УДМС та Великосеверинівської сільської ради, та адресою зазначеної позивачем в позовній заяві: АДРЕСА_3 ).

З повідомлень про вручення поштового відправлення слідує, що 23.12.2022 ОСОБА_2 особисто отримав повістку про виклик до суду разом з ухвалою про відкриття провадження (а.с.68), 12.01.2023 та 04.02.2023 ОСОБА_2 отримано повістки про виклик до суду (а.с.71, 73). Жодних заяв від відповідача з приводу неможливості з`явитись в призначені судові засідання до суду не надходило, а тому справу було розглянуто в порядку заочного розгляду.

Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви в частині скасування заочного рішення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із частиною другої, сьомої статті 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Підстави для скасування заочного рішення визначені частиною першою статті 288 ЦПК України, перелік яких є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність наведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, п`ятої, шостої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме, такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, а сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Судом у справі було ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог на підставі аналізу доказів, які знаходились в матеріалах справи.

Так, закон визначає, що підставою для перегляду заочного рішення є наявність заперечень відповідача проти вимог позивача, та вимагає від відповідача надати докази на підтвердження цих заперечень. Відповідач вказує докази, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Достатніх та переконливих доказів безпідставності позовних вимог до заяви долучено не було, а судом не встановлено.

Представник відповідача посилається тільки на усні пояснення відповідача, надані йому, при цьому не надає будь-яких доказів на підтвердження, що повістки відповідач не отримував особисто, а договір з банком не укладав та грошові кошти за ним не отримував.

Отже, зазначені відповідачем обставини в заяві не можуть бути підставою для скасування заочного рішення, при фактичній відсутності сукупності підстав, які зазначені в ч.1 ст.288 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що зазначена заявником причина неявки в судові засідання та неповідомлення про причини неявки, а саме: неотримання повісток особисто відповідачем, не підтверджується жодним доказом, а тому не може бути визнана судом поважною, а також те, що представником відповідача не надано будь-яких доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 287- 288 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2023 року по цивільній справі № 390/425/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала не оскаржується.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області О.О. Квітка