Справа № 196/132/23
№ провадження 2/196/194/2023
10 жовтня 2023 року смт. Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бабічевої Л.П.,
за участю секретаря судового засідання - Шевченко Т.І.,
учасників справи:
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Тараненка П.П. (у режимі відеоконференції),
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичних фактів та визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнених вимог, просить встановити факт родинних відносин, а саме той факт, що позивач ОСОБА_1 , є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , а вони є його батьками; визнати за ним у порядку спадкування за законом після померлої матері право власності на нерухоме майно.
В обґрунтування заяви позивач послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його та відповідача батько - ОСОБА_3 , який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним була зареєстрована та проживала дружина (мати позивача) - ОСОБА_4 .
Спадкоємцями померлого ОСОБА_3 в рівних частинах, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.08.2000 року, були його дружина ОСОБА_4 та сини позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 . Відповідно до договору від 09.08.2000 року нотаріусом проведено поділ спадкового майна після померлого ОСОБА_3 , згідно якого житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , перейшов у власність померлої ОСОБА_4 .
Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.03.2004 року власником вказаного житлового будинку є померла ОСОБА_4 . Питання щодо переходу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, загальною площею 0,8500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) і ведення особистого селянського господарства юридично не вирішувалось, державна реєстрація права власності не проводилась.
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його та відповідача мати - ОСОБА_4 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті матері відкрилася спадщина, до якої входить:
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;
28.02.2020 року при зверненні до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_4 позивачу було відмовлено у оформленні спадщини у зв`язку з відсутністю необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, у тому числі і документів, необхідних для встановлення родинних відносин з померлими батьками.
Так, у свідоцтві про смерть матері зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , у свідоцтві про його народження матір`ю зазначено - ОСОБА_4 . У свідоцтві про його народження батьком зазначений ОСОБА_3 , а у свідоцтві про смерть батька зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Також в Державному акті на право приватної власності на землю серії ДП від 10.04.1995 року власником земельної ділянки, площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,6 га, що розташована за тією ж адресою, зазначений ОСОБА_5 .
Прізвище, ім`я по батькові в його паспорті серії НОМЕР_1 від 24.05.2000 року зазначено ОСОБА_1 .
При видачі вищезазначених документів щодо його особи та його померлих батьків були допущені помилки.
Ще однією підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_4 стало те, що власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 є згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 10.04.1995 року померлий ОСОБА_5 , що суперечить вимогам ст. 120 Земельного кодексу України.
Заповіт від імені батьків - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не посвідчувався. Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України після померлої ОСОБА_4 є він та відповідач.
Між ним та відповідачем існує спір щодо спадкового нерухомого майна, оскільки ще при житті батьків згідно домовленостей, відповідач отримав грошові збереження від батьків у національній валюті та в іноземній валюті, а також дорогоцінні метали, при цьому у подальшому мав відмовитись від всього іншого нерухомого майна на користь позивача, проте не відмовився.
Вважає, що саме за ним повинно бути визнано право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно в цілому, яке залишилось після померлої ОСОБА_4 . Отримати свідоцтво про право власності на все майно в цілому, навіть за наявності всіх необхідних документів, встановлення родинних відносин, у нотаріуса не можливо, оскільки відповідач також подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 , тобто не відмовився від прийняття спадщини на користь позивача.
Тому позивач просить встановити факт родинних відносин, а саме, що він є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , а вони є його батьками, та визнати за ним у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 право власності на:
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 ;
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 109).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2023 року витребувано від приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В. належним чином завірені копії спадкових справ після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 115).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 194).
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Вважає, що за ним має бути визнано право власності на все спадкове майно, оскільки була домовленість з відповідачем, який є його братом, щодо розподілу спадкового майна.
Представник позивача адвокат Тараненко П.П. (у режимі відеоконференції) у судовому засіданні підтримав позов ОСОБА_1 з підстав, викладених у позові.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення, при цьому пояснив, що до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері він подав у шестимісячний строк, заяву про відмову від спадщини він не подавав.
Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України і справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 11 липня 2000 року, виданого повторно, батьком позивача зазначений ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_4 (а.с. 13).
У свідоцтві про смерть батька позивача серії НОМЕР_3 від 15 січня 2000 року, яке було видано на підставі оригіналу паспорта громадянина України, прізвище, ім`я та по батькові померлого значиться ОСОБА_3 (а.с.17, 177 зворот).
У свідоцтві про смерть матері позивача серії НОМЕР_4 від 10 травня 2019 року, яке було видано на підставі оригіналу паспорта громадянина України, прізвище, ім`я та по батькові померлої значиться ОСОБА_4 (а.с.18, 127 зворот).
Отже, у вищевказаних документах існують розбіжності у зазначенні імені батька позивача та імені матері позивача.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він є сусідом позивача і відповідача. Їх родину знає з народження. ОСОБА_3 це їх батько, їх мати ОСОБА_7 . Батько помер у 2000-х роках, а мати померла приблизно у 2018 році. Більше у них дітей не було, лише два сина позивач і відповідач.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що знає позивача з дитинства, з його батьками працювали на одному підприємстві в колгоспі ім. Фрунзе. Батько позивача ОСОБА_3 , його ще звали ОСОБА_9 , а мати ОСОБА_7 . Мешкали вони в АДРЕСА_1 , батьки померли, більше дітей, крім позивача і відповідача у них не було.
У свідоцтві про право на спадщину за законом серії АВМ № 647764 від 09.08.2000 року, виданого державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Неклесою О.М., та зареєстрованому в реєстрі за № 1145, зазначено, що спадкоємцями майна ОСОБА_3 в рівних частинах є: його дружина - ОСОБА_4 , його сини - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 97).
Враховуючи викладене та дослідженні судом докази, суд вважає, очевидним той факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком позивача, а ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю позивача ОСОБА_1 . Розбіжності у написанні імені батьків очевидно обумовлені наявністю описки у написанні імені матері та батька у свідоцтві про народження позивача.
Таким чином, у судовому засіданні підтверджено належними та допустимими доказами факт родинних відносин між позивачем та його батьками - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Отже, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача та відповідача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15 січня 2000 року (а.с.17, 177 зворот).
Спадкоємцями майна ОСОБА_3 в рівних частинах є: його дружина - ОСОБА_4 , його сини позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВМ № 647764 від 09.08.2000 року, виданого державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Неклесою О.М., зареєстрованого у реєстрі за № 1145, та копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВВА № 228339 від 17.12.2003 року, виданого державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Кравчук С.В., зареєстрованого у реєстрі за № 2566 ( а.с. 97, 187 зворот, 190 зворот).
Згідно договору від 09.08.2000 року серії АВМ № 647759, посвідченого державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Неклесою О.М., та зареєстрованого у реєстрі за № 1148, спадкоємці майна померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провели поділ спадкового майна, за яким у власність ОСОБА_4 , зокрема, перейшов житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.98, 188 зворот-189).
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 10 травня 2019 року (а.с. 18).
На момент смерті ОСОБА_4 належало наступне майно:
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3012558 від 09.03.2004 р., реєстраційний номер 3983208, виданим обласним комунальним підприємством «Царичанське бюро технічної інвентаризації» на підставі свідоцтва про право на спадщину АВМ від 09.08.2000 року та Договору АВМ від 09.08.2000 року (а.с. 99);
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 13.04.1999 року серії АВА № 518582, зареєстрованого 13.04.1999 року БТІ Царичанського ВОЖКХ за реєстром №163 в реєстровій книзі №1 (а.с. 105);
Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 10.04.1995 року, земельна ділянка, площею 0,8500 га, для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 , належала померлому чоловіку ОСОБА_4 ОСОБА_3 (а.с. 106). У даному державному акті зазначена адреса земельної ділянки як « АДРЕСА_3 » та вказано прізвище, імя, по батькові власника « ОСОБА_10 ». Текст у державному акті виконаний за допомогою печатної машинки. Суд вважає очевидним наявність технічних описок у державному акті, оскільки замість букви «і» напечатано «1», та у прізвищі буква «е», замість «є», що могло бути обумовлено відсутністю вказаних букв у печатному пристрої.
Згідно розпорядження сільського голови Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області № 03-р від 01.02.2016 року «Про перейменування вулиць», у с.Новопідкряж вулицю Свердлова перейменовано на АДРЕСА_4 (а.с. 108).
За життя батько позивача ОСОБА_3 здійснив оформлення відповідних документів щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 10.04.1995 року.
Згідно ч.1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.
Отже, вказані земельні ділянки також входять до складу спадщини після померлої матері позивача.
04 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 звернулись до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В. із заявами про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_4 , на підставі яких була заведена спадкова справа №67/2019 ( а.с. 122-123).
Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
28 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 подав до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері - ОСОБА_4 , у якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно (а.с. 164 зворот - 165).
Постановою приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В. від 28.02.2020 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю необхідних документів для встановлення родинних відносин з померлими батьками та у зв`язку з тим, що власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 у Державному акті на право власності на землю серії ДП від 10.04.1995 року вказаний «Коломоець Савел1й 1гнатович», що суперечить вимогам ст. 120 Земельного кодексу України, оскільки власником житлового будинку за даною адресою є померла ОСОБА_4 (а.с. 21).
Інших спадкоємців після смерті спадкодавиці ОСОБА_4 ні за законом, ні за заповітом, які у встановленому порядку прийняли спадщину та не відмовилися від неї, не має, що підтверджується копією спадкової справи №67/2019, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наявними у спадковій справі №67/2019 (а.с.119 - 169).
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно приписів ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції № 475/97-ВР від 17.07.1997 року» ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Судом достовірно встановлено, що позивач, який прийняв спадщину, не може скористатись у повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлений іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання його права власності на спадкове майно у судовому порядку.
Щодо вимоги про визнання за позивачем право власності повністю на все спірне спадкове майно після померлої матері, то суд зазначає таке.
Позивач та відповідач, як діти померлої спадкодавиці, є спадкоємцями однієї (першої) черги після смерті матері ОСОБА_4 .Останні згідно до вимог ст.1261 ЦК України мають однакове право на спадкування за законом.
Судом встановлено, що як позивач ОСОБА_1 так відповідач ОСОБА_2 своєчасно у встановлений законом шестимісячний строк звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 . Заяву про відмову від спадщини відповідач не подавав, тому спадкоємцями після смерті матері являється позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 .
Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Вимоги та підстави для усунення відповідача від права на спадкування, передбачені ст.1224 ЦК України, у даній справі не заявлялись та не були предметом дослідження суду.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому за позивачем слід визнати право власності саме на 1/2 частину спірного майна. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Щодо визнання відповідачем позову, то суд не може прийняти таке визнання з огляду на таке.
Згідно ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
У даному випадку визнання відповідачем позову суперечить закону, а тому не може бути прийняте судом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 78-80, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичних фактів та визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно- задовольнити частково.
Встановити факт того, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області, є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с.Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області.
Встановити факт того, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області, є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с.Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с.Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_5 , у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері - ОСОБА_4 , право власності на:
- 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 20 жовтня 2023 року.

Суддя Л.П. Бабічева