Справа № 342/619/23
Провадження № 2/342/362/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Матієк І.П.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городенка у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , представником якого є адвокат Федасюк Лев Дмитрович, до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , представником якого є адвокат Федасюк Лев Дмитрович, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 , в якому просить усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування (власності) належним йому майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача вчинити наступні дії, а саме: встановити на належних йому покрівлях будинків (споруд) снігоутримувачів; обладнати належні йому будівлі стічними ринвами. Звільнити позивача від сплати судового збору згідно п.13 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» як учасника бойових дій.

Обгрунтовуючи позов позивач вказує на те, що є власником домогосподарства АДРЕСА_1 , що підтверджується долученими до позовної заяви документами. Поруч з його домогосподарством розташоване домогосподарство сусіда ОСОБА_4 , який в даній справі є відповідачем. Суть позову полягає у наступному. На протязі багатьох років по причині того, що відповідач не обладнав покрівлю свого будинку снігозатримувачами, водостічними ринвами на прибудові та карнизах, то всі випалі на його будинок опади стікають на належну йому земельну ділянку і під його хату. В зимовий час були неодноразові випадки, коли значні маси снігу з покрівлі будинку відповідача падали на його позивача земельну ділянку і зокрема і належну позивачу огорожу. Минулої зими з наведеної причини сніжний зсув поламав його дерев`яну огорожу так, що вона відновленню більше не підлягає. З даної причини він був змушений в чергове звернутися до сільського старостату і до Городенківського відділу поліції. В першій, ним названій інстанції, вкотре рекомендували відповідачу зробити те, що було йому в акті узгоджувальної комісії по вирішенню земельних питань ще від 27.12.2012 року. З відділку поліції надійшла відповідь з рекомендацією дане питання вирішити в судовому порядку, як цивільно-правовий спір. Повне ігнорування відповідачем приписів органів місцевого самоврядування ставить належне йому позивачу нерухоме майно під загрозу знищення, а тому він змушений вдатися до судового вирішення спору, так як всі позасудові методи впливу на відповідача, ним відверто ігноруються. У зв`язку з викладеним, просить позов задовольнити.

Згідно повідомлення Городенківської міської ради № 1817 від 05.06.2023, отриманого на запит суду, відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 08 червня 2023 року відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в справі.

28.06.2023 підготовче засідання відкладено на 01.08.2023, у зв`язку з першою неявкою відповідача у судове засідання.

01.08.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 23.08.2023.

Судові засідання, які були призначені для розгляду даної справи 23.08.2023 та 14.09.2023 були відкладені, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання та відсутністю доказів про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. До суду повернулись конверти без вручення судової повістки з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Просили заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судові засідання, які були призначені для розгляду даної справи жодного разу не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся шляхом надіслання судових повісток про виклик в судові засідання, які були призначені для розгляду даної справи, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_4 не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, законодавець визначив, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Як вбачається із матеріалів справи, судом вжито всіх заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про завершення розгляду справи за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представник позивача, дослідивши та перевіривши усі докази в їх сукупності, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимогами ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0240, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,25 га, що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер 49464500 від 09.12.2015.

Згідно Акту узгоджувальної комісії по вирішенню земельних спорів від 27.12.2012 с. Острівець встановлено, що комісією в складі голови узгоджувальної комісії по вирішенню земельних спорів ОСОБА_5 , членів комісії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також в присутності заявника ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 відмовився) було розглянуто заяву ОСОБА_1 про нанесення йому збитків від зсуву снігу з даху ОСОБА_4 на огорожу ОСОБА_1 . В акті зазначено, що ОСОБА_4 не встановив снігоутримувачі на даху, чим поніс йому збитки. Також, ОСОБА_4 не встановив ринви на прибудові, карниках і вся вода з хати йде до ОСОБА_1 і руйнує йому будову. Для відшкодування нанесених збитків комісія пропонувала ОСОБА_1 звернутись до суду.

Актом від 06.04.2023, складеним старостою Острівецького старостинського округу М.І. Юрчишин в присутності заявника ОСОБА_1 стверджується, що 06.04.2023 було проведено обстеження господарства заявника. В ході обстеження було виявлено, що внаслідок зсуву снігу з житлового будинку сусіди ОСОБА_8 було пошкоджено огорожу, внаслідок чого нанесені збитки. У зв`язку із тим, що на будівлі ОСОБА_8 були відсутні снігозатримувачі, тому відбувся зсув снігу. Про усунення даного недоліку ОСОБА_8 неодноразово попереджали про встановлення снігозатримувачів, однак снігозатримувачі так і не встановлені.

Слід зазначити, що за даним фактом позивач ОСОБА_1 звертався до Відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення злочину. Однак, листом Відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області №3257/108-57/2023 від 09.05.2023 йому було роз`яснено, що на підставі зібраних матеріалів видно, що в даному випадку відсутній склад злочину, передбачений ст.194 КК України, оскільки своїми діями, ОСОБА_8 не заподіяла шкоду у великих розмірах, а також те, що дане діяння не було вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загально-небезпечним способом. Шкода у великих розмірах визнана тоді, коли цим діянням спричинено матеріальні збитки на суму, яка в двісті п`ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. У листі також зазначено, що в даному випадку мають місце цивільно-правові відносини, які вирішуються в судовому порядку, а тому позивачу рекомендовано звертатись до суду для відшкодування завданих збитків.

Позивач у позовній заяві та в судовому засіданні зазначив, що поруч із його домогосподарством, розташоване домогосподарство його сусіда ОСОБА_4 , який є відповідачем у даній справі, адреса проживання якого зазначена: АДРЕСА_1 і, що саме бездіяльністю відповідача - ОСОБА_4 (не обладнання відповідачем покрівлі свого будинку снігозатримувачами) та повним ігноруванням відповідача - ОСОБА_4 приписів органів місцевого самоврядування ставиться належне позивачу нерухоме майно під загрозу знищення, а тому позивач змушений звернутися до судового вирішення спору, так як всі позасудові методи впливу на відповідача - ОСОБА_4 , ним відверто ігноруються.

Однак, будь-яких доказів, які б підтверджували вказані факти, зокрема те, що відповідачу - ОСОБА_4 належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , суду не надано.

Також, під час розгляду справи не знайшло свого підтвердження, що саме діями чи бездіяльністю відповідача ОСОБА_4 чиняться перешкоди у здійсненні позивачем права користування (власності) належним йому майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Належних та допустимих доказів, які б підтверджували вказані факти суду не надано.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст.391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до положень ч.2 ст.152 ЗК України, ст. 386 ЦК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з п.п. «г» та «е» ч.1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Ч.ч.1, 2 ст. 103 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

У ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтями 76, 77, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки в матеріалах справи відсутні докази чинення відповідачем перешкод у здійсненні позивачем права користування (власності) належним йому майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також відсутні докази, що будівлі (будинки, споруди), на яких просить позивач влаштувати снігоутримувачі та стічні ринви, належать відповідачу ОСОБА_4 .

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 16, 76, 77, 80, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 , представником якого є адвокат Федасюк Лев Дмитрович, до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 19.10.2023.

Суддя: Федів Л. М.