Справа №731/697/23
Провадження №2/731/150/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Тарасенко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Варвинського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7 000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Крім того, позивач наполягає на розподілі судових витрат, які були нею понесені у виді витрат на правову допомогу у розмірі 1 500 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що від шлюбних відносин з відповідачем народилася спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки їх сімейне життя не склалося, відповідач припинив їх спільне проживання, переїхавши до іншої жінки. Після чого, донька залишилася проживати разом з позивачем. У свою чергу, відповідач припинив надавати будь-яку матеріальну та фінансову допомогу на утримання доньки, припинивши брати участь у її вихованні. Позивач вказує, що на даний час вона не має постійного місця роботи, а тому у неї відсутня можливість забезпечити доньку всім необхідним, яка зважаючи на її навчання у Дігтярівському професійному ліцеї Чернігівської області та часті хвороби, потребує додаткових витрат. Натомість відповідач є здоровим та працездатним, офіційно працює у ТОВ «Чернігівгаз Збут», отримуючи постійний дохід, що свідчить про його можливість сплачувати аліменти на утримання їхньої доньки у розмірі 7 000 грн.

Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення зазначеного спору в добровільному порядку, позивач була вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 25 жовтня 2023 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, перед його початком через канцелярію суду звернулася із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. 10 жовтня 2023 року звернувся через канцелярію суду із заявою про розгляд справи без його участі. Вказав на часткове визнання пред`явленого до нього позову, погодившись щодо призначення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн. Вважає заявлені позивачем вимоги надто завищеними та такими які не відповідають реальним потребам дитини.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що від шлюбних стосунків у сторін по справі народилася спільна дитина донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить відповідна копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Згідно з довідкою №16.3-22/52, виданою 15 серпня 2023 року спеціалістом Гнідинцівського старостинського округу, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та має наступний склад сім`ї: чоловік ОСОБА_2 , син ОСОБА_4 , 2003 року народження, та донька ОСОБА_3 , 2007 року народження (а.с. 8)

Як вбачається з довідки №16.3-22/55, виданої 18 серпня 2023 року спеціалістом Гнідинцівського старостинського округу, ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні (а.с. 10).

Відповідно до довідки КНП «Варвинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 04 вересня 2023 року, у ОСОБА_3 наявні проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з цим вона перебуває на «Д» обліку та потребує постійного амбулаторного і періодичного стаціонарного лікування (а.с. 9).

З 01 вересня 2022 року ОСОБА_3 проходить навчання у Дігтярівському професійному ліцеї Чернігівської області на денній формі, ІІ рівень атестації, не повне державне утримання, за спеціальністю кухар, кондитер. Термін закінчення навчання 30 червня 2025 року (а.с. 11).

Позивач стверджує, що донька ОСОБА_5 перебуває на її утриманні, що фактично відповідачем не оспорюється. При цьому, у силу відсутності у неї постійного місця роботи, що доводиться копією належної їй трудової книжки (а.с. 16), її матеріальний стан не дозволяє самостійно забезпечити доньку всім необхідним. У свою чергу, відповідач ухиляється від матеріального забезпечення доньки.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

У зв`язку з цим, суд констатує обов`язок відповідача ОСОБА_2 щодо його участі у матеріальному забезпеченні доньки ОСОБА_5 . При цьому, під час визначення розміру аліментів та способу їх стягнення з відповідача суд зобов`язаний також з`ясувати його матеріальний стан та стан здоров`я.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості, як про доходи відповідача, так і про перебування у нього у власності, володінні та/або користуванні майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Крім того, судом також не встановлено щодо наявності у відповідача інвалідності чи наявності інших утриманців, які потребують його матеріальної допомоги.

Суд бере до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

На момент розгляду судом даної цивільної справи спільній доньці сторін ОСОБА_3 виповнилося повних 16 роки.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 2 833 грн.

Відповідно до п. d ст. 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок 1979 року, суд зобов`язаний забезпечувати права чоловіка та жінки на основі їх рівності та враховувати однакові права і обов`язки чоловіків і жінок, як батьків незалежно від їхнього сімейного стану в питаннях, що стосуються їхніх дітей. В усіх випадках інтереси дітей мають перевагу.

У зв`язку з цим, суд зобов`язаний враховувати фактичну рівність батьків, зважаючи на обставини справи та встановивши для обох батьків дійсно рівні обов`язки з утримання дитини.

Проаналізувавши всі обставини справи у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи стан здоров`я дитини, матеріальний стан матері та платника аліментів, а також їх стан здоров`я, беручи до уваги рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття, суд приходить до висновку щодо необхідності стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2 833 грн, розмір якого буде достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку та належного утримання до досягнення нею повноліття.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, який у даній категорії справ складає - 1 073, 60 грн, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача та стягується з нього в дохід держави.

При цьому, у розумінні п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що за підрахунком суду становить 429, 20 грн, що відповідає 40% частини задоволеного розміру майнових вимог.

При цьому, що стосується заявлених вимог щодо розподілу судових витрат в частині наданої стороні позивача правничої допомоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частина 8 ст. 141 ЦПК України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонам доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 1 500 грн.

В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача було долучено до матеріалів справи наступні документи:

- копія свідоцтва №289 від 26 квітня 2006 року про право на зайняття адвокатської діяльністю Гезердава В.В. (а.с. 15);

- Договір про надання правничої допомоги від 05 вересня 2023 року, згідно з яким адвокат Гезердава В.В. узяв на себе зобов`язання надати правову допомогу ОСОБА_1 . Гонорар обумовлений договором у розмірі - 1 500 грн (а.с. 12);

- Акт виконаних робіт від 13 вересня 2023 року, складений між адвокатом Гезердава В.В. та Щербань А.О., відповідно до якого адвокатом була проведена робота в рамках договору про надання правничої допомоги укладеного між клієнтом на загальну суму 1 500 грн, зокрема за: усна консультація з вивченням матеріалів справи 500 грн; підготовка та складання позовної заяви 1 000 грн (а.с. 13);

- Довідка адвоката Гезердава В.В. від 13 вересня 2023 року, з якої вбачається що ОСОБА_1 за надання правничої допомоги по справі про стягнення аліментів з ОСОБА_2 сплачено кошти у розмірі 1 500 грн, без ПДВ (а.с. 14).

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

У правовому висновку Верховного Суду від 28 грудня 2020 року по справі №640/18402/19 роз`яснено, що розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Таким чином, суд, аналізуючи документи надані на обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача, приходить до висновку щодо їх належності у як доказів на підтвердження понесених ним судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Суд також зважає, що доказів неспівмірності вказаних витрат відповідачем до суду надано не було. За таких обставин, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом даної цивільної справи.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що за підрахунком суду становить 600 грн, що відповідає 40% частини задоволеного розміру майнових вимог.

Керуючись ст. 180-183 СК України, ст. 137, 141, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні, щомісячно, починаючи з 21 вересня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ) в дохід держави судові витрати в сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 20 копійок.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 600 (шістсот) гривень.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко