Справа № 585/3795/23
Провадження № 2-о/581/35/23
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

24 жовтня 2023 року сел. Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Кузьмінський О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Роменська міська рада Сумської області про встановлення факту здійснення постійного стороннього догляду,

в с т а н о в и в :

21 вересня 2023 року представник заявника адвокат Хоменко О.М. звернулася до Роменського міськрайонного суду Сумської області із заявою про встановлення факту здійснення постійного стороннього догляду та просила суд:

- встановити факт постійного догляду, який здійснює ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його рідною бабою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має встановлену групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серія 12 ААВ №663836 та довідкою ЛКК (протокол №96/2 від 9 травня 2023 року);

- визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доглядальником баби ОСОБА_2 .

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 вересня 2023 року справу передано на розгляд до Липоводолинського районного суду Сумської області за підсудністю.

23 жовтня 2023 року справа надійшла до Липоводолинського районного суду Сумської області.

Дослідивши подані матеріали, вважаю, що заяву слід залишити без руху з таких підстав.

І. Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Вимоги до заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначені статтями 315, 318 ЦПК України.

Отже, заява про встановлення юридичного факту повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у статті 175 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у статті 318 ЦПК України.

Згідно із статтею 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

Відповідно до пункту 1 Постанови ПВС України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд також звертає увагу на те, що вимога про встановлення будь-якого факту в рамках позовного або окремого провадження має переслідувати певну юридичну мету та безпосередньо призводити до ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача/заявника.

Суд не може встановлювати певний факт в резолютивній частині рішення лише для констатації самого факту, без юридичної мети його встановлення.

Обґрунтовуючи необхідність встановлення зазначеного факту представник заявника послалася на положення статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», якими передбачено можливість звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Суд констатує, що для досягнення мети - звільнення з військової служби заявника ОСОБА_1 у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою, яка потребує постійного догляду, встановлення в судовому порядку факту, який просить встановити заявник, а саме факту постійного догляду, який здійснює ОСОБА_1 за бабою ОСОБА_2 , в контексті вищевикладених положень Закону не вимагається.

При цьому звільнення з військової служби в даному випадку може бути проведено у позасудовому порядку за умови надання необхідних документів.

Щодо визнання заявника ОСОБА_1 доглядальником баби ОСОБА_2 суд зауважує, що чинним законодавством України не передбачено надання особі статусу «доглядальника», заява не містить відомостей про те, з якою юридичною метою і положеннями якого нормативного акту передбачена така необхідність, заявнику необхідно визнати його доглядальником баби.

ІІ. У відповідності до частини 4 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

До заінтересованих осіб не можуть бути віднесені органи державної влади та місцевого самоврядування та інші організації, яким закон надає право засвідчити певний юридичний факт, але своєчасно цього не було здійснено, хоча така можливість не втрачена (наприклад, відмова нотаріальної контори засвідчити факт і час пред`явлення документа).

Такі організації не є заінтересованими особами тому, що вони не визначають правових наслідків цього юридичного факту, а лише засвідчують, реєструють його.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказується, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема з`ясувати, які фізичні особи чи організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявнику та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства.

У поданій заяві заінтересовано особою вказана Роменська міська рада, поперше, зазначення цієї особи в якості заінтересованої не узгоджується із вищевикладеним, по-друге, юрисдикція цієї ради не має свого розповсюдження на територію селища ОСОБА_3 , де проживає заявник.

ІІІ. Згідно із частиною 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У поданій заяві зазначено про звільнення заявника від сплати судового збору на підставі пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», крім того, в тексті заяви зазначена інша підстава звільнення від сплати судового збору а саме те, що заявник є військовослужбовцем та проходить військову службу.

З цього приводу суд вказує, що пункт 21 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» не поширює свою дію на заявника при подачі даної заяви, оскільки стосується інших випадків, а сам факт того, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну вимога, тобто 536,80 грн. Х 2 = 1073,6 грн.

На цій підставі представнику заявника слід надати докази сплати судового збору у вищезазначеному розміру за такими реквізитами:

Отримувач ГУК Сум. обл/ Л-Долинська СТГ/22030101,

Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37970404,

Банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.),

Код банку отримувача (МФО) - 899998,

Рахунок отримувача - UA0018532,

Код класифікації доходів бюджету - 22030101 ,

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Липоводолинський районний суд Сумської області (назва суду, де розглядається справа).

ІV. Матеріали заяви містять копію ордеру на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Хоменко О.М. в Роменському міськрайонному суді Сумської області, тому представнику заявника необхідно надати відповідні підтверджуючі документи на представлення інтересів заявника в Липоводолинському районному суді Сумської області.

На підставі вищезазначеного вважаю за необхідне надати представнику заявника строк для усунення вказаних недоліків, який відповідно до частини 2 статті 185 ЦПК України не може перевищувати десяти днів із дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків заяви у вказаний строк, заява буде вважатися неподаною та повернута представнику заявника.

Керуючись статтею 185 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Роменська міська рада Сумської області про встановлення факту здійснення постійного стороннього догляду, подану представником заявника адвокатом Хоменко О.М., залишити без руху, надавши представнику заявника строк для усунення зазначених недоліків тривалістю 10 (десять) днів із дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку заява буде вважатись неподаною і повертається.

Копію ухвали направити представнику заявника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Кузьмінський