Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 жовтня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю

секретаря судового засідання Гриб А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

в с т а н о в и в :

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовна заяві від ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 місце проживання: АДРЕСА_1 (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

-визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у згаданому будинку не проживає з травня 2003 року, участі в його утриманні не бере.

Заходів до зняття з реєстрації місця проживання за адресою будинку позивача в добровільному порядку відповідач не вчиняв, його фактичне місце проживання (перебування) не відомо вже кілька років, спроби розшуку відповідача залишились безрезультатними. Все це створює позивачу перешкоди в розпорядженні та користуванні своєю власністю, а також призводить до сплати щомісяця додаткових витрат, пов`язаних з утриманням будинку.

Ухвалою від 20.09.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 06.10.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату і місце його проведення, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі.

У судове засідання відповідач не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату і місце його проведення, клопотання про відкладення не подав.

За правилами статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Із урахуванням викладеного суд констатує про можливість заочного розгляду справи з огляду на те, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився без поважних причин, відзив у справі не подано, відомості про заперечення щодо заочного розгляду справи відсутні.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

ОСОБА_1 являється власником будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою ТОВ «Управління житлом» від 22.08.2023 №691 разом із позивачем за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач.

Відповідно до акту про відсутність (не проживання) особи (осіб) за місцем реєстрації від 22.08.2023 №690 відповідач за вказаною вище адресою не проживає з 01.05.2003.

Статтею 47 Конституції України та статтею 9 ЖК України гарантовано право громадянина на житло. Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно зі статтею 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до частини 1 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно зі статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Отже, за вимогами статей 71, 72 ЖК УРСР є підстави вважати, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Вказане відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16.

Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач тривалий час, а саме з 2003 року не проживає в спірній житлі, не сплачує комунальні послуги та не несе будь-яких витрат на утримання вказаного житла, перешкоди у користуванні даним житловим приміщенням відповідачу не чиняться, відтак, підстави для збереження за ним цього житла відсутні.

Відповідно до статті 141 ЦПК України у зв`язку з тим, що позов підлягає задоволенню слід констатувати про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору за подання цього позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 81, 141, 263-265, 280 суд

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Суддя В.Й. Данко