ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7887/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.,

при секретарі Лузовій І.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідач не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2 ) про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Подружжя проживає окремо та не веде спільне господарство, дитина залишилася проживати з позивачем. Наразі позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Враховуючи, що між сторонами не досягнуто домовленості про розмір аліментів, позивач була вимушена звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ним повноліття. Обґрунтовуючи вимогу позову, позивач зазначає, що відповідач працездатний, має стабільний дохід, рухоме майно, а його стан здоров`я дозволяє йому працювати та сплачувати аліменти, які необхідні для забезпечення належного рівня життя дитини.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.10.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного провадження з повідомлення сторін.

17.10.2023 від відповідача надійшов відзив, в якому він вимоги позову визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання спільної дитини в розмірі 1/6 частки від його доходу з дня набрання рішенням законної сили. Зазначив, що в лютому 2023 року дружина з дитиною виїхали за кордон, перед їх від`їздом він дав позивачу 5000,00 дол. США. Після повернення дружини з дитиною в Україну, вони проживають окремо, проте він не припинив спілкування з сином. Жодним чином він не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Просив врахувати, що його батько є пенсіонером, а мати після перенесеної операції, тимчасово непрацездатна та потребує реабілітації. У зв`язку з тим, що він утримує своїх батьків та сина, заявлений позивачем розмір аліментів позбавить його можливості мати гідне життя. Також просив врахувати, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.10.2023 у справі № 753/17690/23 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Посилаючись на недоведеність позивачем заявленого розміру аліментів, просив позов задовольнити частково.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, зазначила, що не бажає скористатися правом на подання відповіді на відзив. Заперечила доводи відповідача викладені у відзиві, з приводу того, що він утримує непрацездатних батьків. Вказала, що відповідач має брата, який допомагає своїм батькам, а відповідачем до відзиву не надані належні докази, що такі витрати несе саме він. Не заперечувала тієї обставини, що відповідач передав їй 5000,00 дол. США, коли вони з дитиною їхали за кордон, проте вказала, що ці кошти є їх спільним майном. Просила задовольнити позов, посилаючись на доводи, що в ньому викладені.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки до суду не повідомив.

Враховуючи наявні в матеріалах справи заяви по суті справи, суд зважаючи на положення ч. 1 ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи.

Суд, у порядку спрощеного провадження, вислухавши виступ позивача, зваживши доводи відзиву, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.01.2021 Луганським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка наявна в матеріалах справи.

Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір`ю. Домовленостей щодо розміру аліментів на час подання позову між сторонами не досягнуто.

Позивач перебуває в декретній відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку.

Відповідач проходить військову службу на офіцерських посадах в структурному підрозділі Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях, що підтверджується копією довідки від 19.10.2023 № 1345.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За змістом ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 8, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального. Морального, культурного, духовного та соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків.

Аналіз указаних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що праву дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття кореспондує обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, який має бути виконаний батьками з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини.

За відсутності домовленості між батьками щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину (частина перша статті 181 СК України), передбачене законом право отримання аліментів на дитину одним із подружжя, не залежить від того перебувають батьки дитини у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного.

Відповідач є особою працездатного віку, працевлаштований, отримує стабільний дохід, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

В матеріалах справи відсутні будь-які письмові докази наявності у відповідача рухомого чи нерухомого майна, інших аліментних зобов`язань або стягнень за виконавчими провадженнями.

При визначенні розміру аліментів, суд також враховує, що відповідач хронічними захворюваннями не страждає, доказів зворотного в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України з даного приводу в розпорядження суду не надано.

Заперечуючи проти заявленого позивачем розміру аліментів та посилаючись на його необґрунтованість та не співмірність з витратами позивача, відповідач не надав доказів про розмір його доходу.

Також до відзиву не долучені докази надання відповідачем матеріальної допомоги своєму батьку, останній зі слів відповідача отримує пенсію, розмір якої відповідач також не повідомив, тобто відповідачем не доведено, що його батько потребує матеріальної допомоги, а тому підстав для врахування наявності у відповідача непрацездатного батька для визначення розміру аліментів, суд не вбачає.

В матеріалах справи наявні відомості, що матері відповідача в травні 2023 року було проведено оперативне лікування. Відповідно до виписки № 17911 з медичної картки стаціонарного хворого від 22.05.2023 ОСОБА_4 рекомендовано, крім іншого, виключити фізичні навантаження протягом двох місяців та обмежити фізичні навантаження протягом року.

Разом з тим, доказів на підтвердження матеріального становища матері, а також понесення відповідачем витрат на її лікування та реабілітацію суду також надано не було.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі у дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Отже на підставі оцінки наданих доказів та з урахуванням таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду такий розмір аліментів забезпечить достатнє утримання дитини, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище.

До того ж такий розмір аліментів надасть відповідачу можливість брати участь у додаткових витратах на сина, що визначено ст. 185 СК України та утримувати дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що сторони звільненні від сплати судового збору, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись стст. 7, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та стст. 10, 12-13, 76-80, 133, 141, 263-265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.09.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

У решті вимог позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , факте місце проживання: АДРЕСА_3 , рнокпп: НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.10.2023.

СУДДЯ Ю.С. МИЦИК