ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року по справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом заступника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська до ОСОБА_1 про визнання права власності, витребування військового майна із неправомірного володіння та повернення його власнику, -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 2-10375/11 за позовом заступника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська до ОСОБА_1 про визнання права власності, витребування військового майна із неправомірного володіння та повернення його власнику.

06 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 листопада 2011 року.

Вказана заява ОСОБА_1 мотивована тим, що рішення суду за результатами розгляду справи набрало законної сили та наявність арешту перешкоджає його виконанню.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала суду мотивована тим, що подане заявником клопотання про скасування заходів забезпечення позову не містить жодних доказів про виконання вказаного рішення, до того ж, згідно рішення ОСОБА_1 не є власником вказаного майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його заяву задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 28 листопада 2011 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що він як учасник справи має право подати клопотання про скасування заходів забезпечення позову. Крім того, апелянт вказує, що виконання рішення без зняття арешту неможливе.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 25 листопада 2011 року заступник військового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська звернулись із позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності, витребування військового майна із неправомірного володіння та повернення його власнику.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2011 року накладено арешт на будівлі цеху літ. Б-2, б-1, б1-1, загальною площею 218,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони нотаріусам укладати будь-які угоди стосовно цього майна та заборони КП ДМБТІ видавати витяг з реєстру про реєстрацію права власності на це майно та проводити його перереєстрацію.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2012 року визнано за державою Україна в особі Міністерства оборони України право власності на нерухоме майно, а саме: будівлі цеху літ. Б-2, б-1, б1-1, загальною площею 218,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувані у ОСОБА_1 будівлі цеху літ. Б-2, б-1, б1-1, загальною площею 218,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та повернуті Міністерству оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави у рахунок сплати судового збору 94,10 грн.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2012 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 червня 2017 року залишено без змін рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2012 року.

Відмовляючи у скасуванні заходів забезпечення позову, суд виходив з відсутності доказів повне виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2012 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подане заявником клопотання про скасування заходів забезпечення позову не містить жодних доказів про виконання вказаного рішення та є невмотивованим.

Доводи апелянта в скарзі про те, що він як учасник справи має право подати клопотання про скасування заходів забезпечення позову, а також те, що що виконання рішення без зняття арешту неможливе, - колегія суддів вважає необґрунтованими з тих підстав, що підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.

Доказів виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2012 року ОСОБА_1 ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції надано не було, а тому колегія судді не знаходить правових підстав для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Інші твердження колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді питання про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, судом першої інстанції були дотримані норми процесуального права, а тому оскаржувана ухвала як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко