КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 367/2316/15 Головуючий у суді першої інстанції - Кравчук Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Сукач О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», подану представником Подольською Ольгою Вячеславівною, на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 березня 2023 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Альфа-банк» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року АТ «Альфа-банк» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа, яку мотивувало тим, що 08 вересня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області видав виконавчий лист № 367/2316/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 857/74198 від 02 листопада 2007 в сумі 124279,58 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 242, 80 грн.

10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером AT «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно рішення № 5/2019 єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати, визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15 жовтня 2019 року.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1, протоколу).

Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27 червня 2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Отже, внаслідок реорганізації AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», відбулася заміна кредитора, а саме АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим листом Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц від 08 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 857/74198 від 02 листопада 2007 року в сумі 124 279, 58 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 242, 80 грн.

Зазначав, що виконавчий лист Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц від 08 вересня 2015 року перебував на виконанні, у рамках виконавчого провадження № 48939350, в Ірпінському МВ ДВС ГТУЮ у Київській області та був повернутий 30 березня 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі пункту 7 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник наголошував, що внаслідок переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання шляхом його пред`явлення до виконання у відповідності до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц від 08 вересня 2015 року повторно можливо подати до 30 березня 2020 року.

Також вказував, що станом на день подання заяви у виконавчому листі Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц від 08 вересня 2015 року строк пред`явлення до виконання пропущений, оскільки повторно він до виконання не пред`являвся. Відібрати пояснення щодо не пред`явлення повторно виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц від 08 вересня 2015 року до виконання у відповідальних працівників АТ «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк»), які займалися супроводженням виконавчих документів на стадії виконавчого провадження у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» не вбачається можливим, оскільки внаслідок реорганізації АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», АТ «Укрсоцбанк» припинило свою діяльність.

Вказано, що 20 червня 2021 року в ході проведеної АТ «Альфа-Банк» внутрішньобанківської перевірки матеріалів кредитної справи позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором 02 листопада 2007 року, внаслідок систематичного невиконання останнім умов вказаного кредитного договору та звільнення відповідальних юрисконсультів Відділу після судового супроводження Управління супроводження примусового стягнення Департаменту стягнення кредитів, які займалися супроводженням виконавчих документів на стадії виконавчого провадження у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що оригінал вказаного вище виконавчого листа - втрачено, у зв`язку з недбалістю юрисконсультів відділу після судового супроводження. Відібрати пояснення та вжити відповідних заходів реагування до юрисконсультів відділу після судового супроводження Управління супроводження примусового стягнення Департаменту стягнення кредитів АТ «Альфа-Банк», щодо втрати виконавчого листа та щодо його несвоєчасного пред`явлення до виконання та заміни в ньому сторони виконавчого провадження, не вбачається можливим, оскільки останні звільнені із займаних посад на підставі наказу про звільнення № 2803-К від 20 березня 2020 року та наказу про звільнення № 1215-К від 04 лютого 2021 року.

Враховуючи викладене, заявник просив суд: замінити сторону виконавчого провадження за виконавчим листом Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц від 08 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 857/74198 від 02 листопада 2007 року в сумі 124 279, 58 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 242, 80 грн., а саме замінити стягувача з ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк»; поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц від 08 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 857/74198 від 02 листопада 2007 в сумі 124 279, 58 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 242, 80 грн до виконання; видати дублікат виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц від 08 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 857/74198 від 02 листопада 2007 року в сумі 124 279, 58 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 242, 80 грн; розгляд заяви проводити без участі представника АТ «Альфа-Банк».

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29 березня 2023 року АТ «Альфа-банк» задоволено частково.

Замінено стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк» у виконавчому провадженні за виконавчим листом Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц від 08 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 857/74198 від 02 листопада 2007 року в розмірі 124 279, 58 грн та 1 242, 80 грн судового збору. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник АТ «Альфа-банк» - Подольська О.В. подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що 30 листопада 2022 року банк змінив свою назву на АТ «СЕНС-БАНК».

Так, апелянт наголошує, що через переривання строку пред`явлення виконавчого документа повторно його можливо було подати до 30 березня 2020 року, проте станом на день звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа, строк пред`явлення до виконання пропущено, оскільки повторно він не пред`являвся. А відібрати пояснення щодо непред`явлення його до повторного виконання працівниками АТ «Укрсоцбанк» не вбачається можливим, оскільки АТ «Укрсоцбанк» припинив свою діяльність.

Апелянт вказує, що на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання до суду було надано акт про втрату документів №1126 від 20 червня 2021 року, що є належним доказом та містить інформацію щодо предмета доказування.

Посилається на те, що за умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого листа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа повністю відтворює втрачений виконавчий лист. Натомість відсутність виконавчого документу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує права стягувача.

Враховуючи викладене, представник АТ «СЕНС БАНК» - Подольська О.В. просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким у повному обсязі задовольнити заяву АТ «СЕНС БАНК».

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

При апеляційному розгляді справи представник АТ «Сенс Банк» - Пересунько С.С. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення про задоволення поданої заяви у повному обсязі, поновити строк пред`явлення виконавчого документу до виконання та видати дублікат виконавчого листа.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Чернявський С.В. заперечив щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити її без задоволення, оскільки доводи, на які посилається апелянт, не спростовують обставин, які були встановлені судом при розгляді справи та висновків, викладених в ухвалі суду. Вважає, що наведені апелянтом обставини не є поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому висновок суду першої інстанції щодо відмови у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення є правильним та законним. Просив залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26 травня 2015 року по справі № 367/2316/15-ц позов задоволено, стягнуто із ОСОБА_1 (і/н НОМЕР_1 ) на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №857/74198 від 02 листопада 2007 року в розмірі - 124 279 (сто двадцять чотири тисячі двісті сімдесят дев`ять) гривень 58 копійок, та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі - 1 242 (одна тисяча двісті сорок дві) гривні 80 копійок (а.с.39-40).

На виконання вищевказаного рішення, за заявою представника позивача ПАТ «Укрсоцбанк» від 19 червня 2015 року за вх. № 527/15, на адресу позивача 08 вересня 2015 року було направлено поштовим відправленням виконавчий лист по справі № 367/2316/15-ц (а.с.47).

Встановлено, що 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером AT «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15 жовтня 2019 року (а.с.59).

Таким чином, саме передавальний акт, затверджений загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника є належним доказом правонаступництва Банку- правонаступника щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1, протоколу) (а.с.60-64).

Задовольняючи заяву АТ «Сенс Банк» в частині заміни сторони виконавчого провадження суд виснував, що внаслідок реорганізації AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», відбулася заміна кредитора, а саме АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим листом Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц від 08 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 857/74198 від 02 листопада 2007 року в розмірі 124 279 гривень 58 копійок та 1 242 гривні 80 копійок судового збору, а тому дійшов висновку, що заява Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в частині заміни сторони виконавчого провадження за виконавчим листом Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц від 08 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 857/74198 від 02 листопада 2007 року в розмірі 124 279 гривень 58 копійок та 1 242 гривні 80 копійок судового збору є такою, що підлягає задоволенню.

Відмовляючи в частині інших вимог заявника щодо видачі дубліката виконавчого листа та відмови у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником не наведено будь-яких обставин, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, зокрема первісним стягувачем (кредитором).

Обґрунтовуючи вказаний висновок суд першої інстанції послався на те, що з наданого акту про втрату документів № 1124 від 20 червня 2021 року вбачається, що в ході проведеної АТ «Альфа-Банк» внутрішньобанківської перевірки матеріалів кредитної справи позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 857/74198 від 02 листопада 2007 року, внаслідок систематичного невиконання останнім умов вказаного кредитного договору та звільнення відповідальних юрисконсультів відділу після судового супроводження Управління супроводження примусового стягнення Департаменту стягнення кредитів, які займалися супроводженням виконавчих документів на стадії виконавчого провадження у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що оригінал виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 857/74198 від 02 листопада 2007 року в розмірі 124 279 гривень 58 копійок та 1 242 гривні 80 копійок судового збору - втрачено, у зв`язку з недбалістю юрисконсультів відділу після судового супроводження, які були звільнені із займаних посад на підставі наказу про звільнення № 2803-К від 20 березня 2020 року та наказу про звільнення № 1215-К від 04 лютого 2021 року.

Проте, суд першої інстанції зазначив, що відсутність виконавчого листа по справі № 367/2316/15-ц стосовно стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в кредитній справі та не володіння інформацією про його місцезнаходження, не є належними та достатніми доказами втрати оригіналу виконавчого документу.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції про часткове задоволення заяви банку відповідає.

Стаття 129-1 Конституції Українивизначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Із наведеними конституційними положеннями кореспондується частина перша статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року в справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Відповідно до пункту 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Отже, дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу в межах строку пред`явлення його до виконання.

За змістом частини першої статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі у справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. Водночас, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що у статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша, друга статті 442 ЦПК України).

Заміна сторони у виконавчому провадженні можлива до відкриття виконавчого провадження, при відкритому виконавчому провадженні і при відсутності виконавчого провадження, тобто, при наявності невиконаного судового рішення, однак не у випадку відсутності зобов`язання боржника.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, водночас реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Внаслідок реорганізації AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», відбулася заміна кредитора, а саме АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим листом Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц від 08 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 857/74198 від 02 листопада 2007 року в розмірі 124 279 (сто двадцять чотири тисячі двісті сімдесят дев`ять) гривень 58 копійок та 1 242 (одна тисяча двісті сорок дві) гривні 80 копійок судового збору, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заява АТ «Альфа-Банк» в частині заміни сторони виконавчого провадження за виконавчим листом Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц від 08 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 857/74198 від 02 листопада 2007 року в розмірі 124 279 (сто двадцять чотири тисячі двісті сімдесят дев`ять) гривень 58 копійок та 1 242 (одна тисяча двісті сорок дві) гривні 80 копійок судового збору є такою, що підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, виходив із того, що заявником не наведено причин, які є поважними, та давали б підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано таких доказів.

Так, відповідно до постанови державного виконавця Ірпінського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Жук Т.А. про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 березня 2017 року вбачається, що виконавчий лист №367/2316/15-ц, виданий 08 вересня 2015 року Ірпінським міським судом Київської області було повернуто стягувачу й вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено до виконання в строк до 30 березня 2020 року (а.с.57).

Крім того, внаслідок реорганізації AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», відбулася заміна кредитора, а саме АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим листом Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц від 08 вересня 2015 року.

Таким чином, Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» 15 жовтня 2019 року набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим листом Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц від 08 вересня 2015 року.

Враховуючи викладене, попередньому стягувачу виконавчий документ було повернуто в 2017 році.

Доказів того, що попередній стягувач вчиняв дії щодо повторного пред`явлення до виконання виконавчого документа в строк до його ліквідації тобто до 15 вересня 2019 року матеріали справи не містять.

Крім того, АТ «СЕНС БАНК», набувши статусу нового кредитора в жовтні 2019 році також не вчиняло дій щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання в строк до 30 березня 2020 року й зворотного матеріали справи не містять.

Апеляційний суд також критично оцінює наданий банком Акт про втрату документів №1124 від 20 червня 2021 року, оскільки, по-перше, банк набув право вимоги ще до спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, та мав право на звернення до суду із вказаним клопотання, а по-друге, банк підписав Передавальний акт, відповідно до якого до АТ «СЕНС БАНК» перейшли всі перелічені в ньому документи, зокрема, документи, що стосуються прав вимоги до ОСОБА_1 тобто прийняв на себе всі ризики належного виконання боржником зобов`язання.

Посилання апелянта на те, що відібрати пояснення щодо не пред`явлення виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц від 08 вересня 2015 року до виконання у відповідальних працівників AT «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк»), які займалися супроводженням виконавчих документів на стадії виконавчого провадження у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» не вбачається можливим, оскільки внаслідок реорганізації AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», AT «Укрсоцбанк» припинило свою діяльність, апеляційний суд відхиляє, оскільки вказані обставини відносяться до внутрішньої організації роботи товариства та не відносяться до обставин, які свідчать про поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до наданого акту про втрату документів № 1124 від 20 червня 2021 року, вбачається, що в ході проведеної АТ «Альфа-Банк» внутрішньобанківської перевірки матеріалів кредитної справи позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 857/74198 від 02 листопада 2007 року, внаслідок систематичного невиконання останнім умов вказаного кредитного договору та звільнення відповідальних юрисконсультів відділу після судового супроводження Управління супроводження примусового стягнення Департаменту стягнення кредитів, які займалися супроводженням виконавчих документів на стадії виконавчого провадження у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що оригінал виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області № 367/2316/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 857/74198 від 02 листопада 2007 року в розмірі 124 279, 58 гривень та 1242 ,80 гривні судового збору - втрачено, у зв`язку з недбалістю юрисконсультів відділу після судового супроводження, які були звільнені із займаних посад на підставі наказу про звільнення № 2803-К від 20 березня 2020 року та наказу про звільнення № 1215-К від 04 лютого 2021 року.

Проте, як вірно вказав суд першої інстанції, відсутність виконавчого листа по справі № 367/2316/15-ц стосовно стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в кредитній справі та не володіння інформацією про його місцезнаходження, не є належними та достатніми доказами втрати оригіналу виконавчого документу.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (постанова Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21).

Чинним законодавством передбачена можливість видачі дубліката виконавчого документу лише у разі дотримання або ж поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанова Верховного Суду 03 листопада 2021 року в справі № 2-3552/10 (провадження № 61-13845св21).

З огляду на те, що строк пред`явлення виконавчих документів до виконання судом першої інстанції правомірно не поновлено, тому відсутні підстави для задоволення заяви стягувача про видачу дублікатів виконавчих листів.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у: постановах; від 15 вересня 2020 року в справі № 753/18590/17 (провадження № 61-2574св19), від 01 грудня 2022 року в справі № 2-759/11 (провадження № 61-7314св22), від 23 лютого 2023 року в справі № № 2-310/11 (провадження № 61-12330св22), від 23 жовтня 2019 року в справі № 166/1472/18 (провадження № 61-15444св19), в ухвалах: від 17 листопада 2022 року в справі № 753/20264/20 (провадження № 61- 10615ск22), від 26 січня 2023 року в справі № 161/2557/13-ц (провадження № 61-12544ск22), від 31 березня 2023 року в справі № 2-3436/11 (провадження № 61-3419ск23).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, розглядаючи подану банком заяву про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», подану представником Подольською Ольгою Вячеславівною, залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв