Справа № 366/2819/23
Провадження № 2/366/513/23
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 смт Іванків

Іванківський районний суд Київської області, у складі судді Корчкова А.А., за участю секретаря судового засідання Іванової Л.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його тітки, ОСОБА_2 , терміном два місяці з моменту набрання законної сили рішення суду по даному позову.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка, ОСОБА_2 , яка проживала в с. Старий Міст Вишгородського району Київської області та після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на право на земельну частку (пай) в КСП «Дружба».

Позивач звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , але йому, постановою нотаріуса, було відмовлено в заведенні спадкової справи у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини.

Спадкодавець, ОСОБА_2 , проживала одна в с. Старий Міст Вишгородського району Київської області, єдиним спадкоємцем першої черги була її рідна сестра, ОСОБА_3 (мати позивача), але за станом здоров`я вона не вступила в спадкові права, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про те, що мати не прийняла спадщину після своєї сестри позивачу не було відомо. Лише знайшовши рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) за ОСОБА_2 , позивач звернувся до нотаріальної контори.

Також позивач зазначає, що йому не було відомо, що є певний проміжок часу для такого звернення, і що він його пропустив, вважає, що саме він є особою, яка прийняла спадщину як єдиний спадкоємець. Наголошує на тому, що спору щодо спадкування не має, спадщина не визнана відумерлою, отже вона є відкритою, тому він має право на її прийняття як спадкоємець.

Викладені обставини позивач вважає поважними причинами пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а оскільки лише суд може встановити додатковий строк для прийняття спадщини, тому він змушена звертатись з даним позовом до суду.

Рух справи

18.09.2023 року позов надійшов до суду.

Ухвалою суду від 19.09.2013 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 16.10.2023 року.

Позиції сторін

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач у позовних вимогах просить справу розглядати без його участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи повідомлено належним чином. 29.09.2023 року надіслали лист про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують, що суд розцінює як відзив з визнанням позову.

Керуючись ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, судом розглядає справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлені судом обставини справи та відповідні їм правовідносини

Дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , 1940 р.н., про що Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено відповідний актовий запис за № 611 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 /а.с.5/).

З довідки Іванківської селищної ради № 68 від 07.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована у АДРЕСА_1 . Осіб, зареєстрованих разом з нею за даною адресою не було /а.с.13/.

На день смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) площею 5,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), що перебуває у колективній власності КСП «Дружба» та посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0218885, виданого Іванківською районною державною адміністрацією в 1997 році та зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21.01.1997 за № 92. Право власності на зазначене майно визнано за ОСОБА_2 на підставі рішення Іванківського районного суду від 19.09.2008 року у справі № 2-931 /а.с.12/.

15.03.2023 року позивач звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в заведенні спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, про що нотаріусом винесено постанову за вих. № 120/02-31.

Судом досліджено факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_2 за додатками до позовної заяви та встановлено, що:

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 9, виданого 07.03.2023 року відділом ДРАЦС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /а.с.7/.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 народилася дочка ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 /а.с.8/, яка, після укладення шлюбу 10.07.1967 року змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 є матір`ю позивача у даній справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 /а.с.10/.

Таким чином, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , являлась рідною сестрою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та, відповідно, рідною тіткою позивачеві.

Мати позивача, яка являлась рідною сестрою спадкодавиці, на момент смерті сестри була живою, але за життя спадщину, яка відкрилась після її смерті, не прийняла і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 22.02.2023 року /а.с.6/.

Інші спадкоємці, як вбачається з матеріалів справи, відсутні.

Відсутність заведеної після смерті ОСОБА_2 спадкової справи підтверджується постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори вих. № 208/02-31 від 15.03.2023 року та Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) /а.с.12/

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Позивач вказує причиною пропуску обумовленого шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 те, що йому не було відомо, що його мати, як спадкоємець першої черги, після смерті своєї рідної сестри, спадщину не прийняла. Лише знайшовши рішення Іванківського районного суду Київської області про визнання на право на земельну частку (пай) в КСП «Дружба» на ім`я своєї тітки ОСОБА_2 , позивач звернувся до нотаріальної контори та отримав відмову. Таким чином він дізналася про обумовлений чинним законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини, який ним було пропущено. В результаті чого позивач змушений звернутись до суду для його додаткового встановлення.

Відповідно до положень ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 81 зазначеного вище Кодексу передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на чинення цих дій.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Суд враховує правову позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000, якою визначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу позивача та доказів по справі. На підставі чого було встановлено, що дані докази та аргументи є належними та допустимими, а також відповідають вимогам статті 95 ЦПК України.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про існування спадкового майна, є поважною причиною пропуску строку. Необізнаність є людським фактором, наявність якого не дає змоги володіти певною інформацією через незалежні від волі особи обставини, а тому вона не може бути підтверджена відповідними доказами.

В той же час, факт необізнаності особи про наявність спадкового майна може бути спростовано шляхом надання суду інших доказів, що свідчать про протилежні обставини, однак матеріали справи таких доказів не містять.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, а також відсутність будь яких інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим ухвалити рішення в даній цивільній справі за результатами підготовчого провадження та приходить до висновку про задоволення позову, визнаючи поважними зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, є підставою для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Судовий збір

Судом також встановлено, що відповідно до Закону України «Про судовий збір», позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073, 60 грн., що підтверджується квитанцією про оплату від 07.07.2023 року /а.с.15 / та який зараховано до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджено відповідною випискою /а.с.19/.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 141, 200, 206, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ