Справа № 214/297/17
провадження №2/216/127/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бутенко М. В.

за участю:

секретаря судового засідання Кравець А.С.

представника ДТЕК Федько Н.Б.

та без застосування технічного запису

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання незаконним та скасування рішення.

Сторона позивача обґрунтовує свої позовні вимоги наступним:

Позивач згідно свідоцтва про право приватної власності від 06 вересня 1996 року має гараж. Даний об`єкт нерухомості розташовано поряд з домом за адресою АДРЕСА_1 . Номер гаража НОМЕР_1 . Гараж позивача обладнаний засобом обліку електричної енергії, котрий стоїть на обліку у відповідача. Приблизно в вересні 2015 року, а саме в серединне місяця позивач побачив що прибор обліку енергії в гаражі не працює, тобто показує одні і ті самі показання лічильника, а саме 014640. Позивач звернувся до свого представника для роз`яснення ситуації та 16 вересня 2015 року було подано заяву відповідачу про вказаний факт, з посиланням на п. 14 постанови КМ України «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення» № 1357 від 26 липня 1999 року. Вказана заява позивача була прийнята відповідачем та зареєстрована з вхідним номером центру обслуговування клієнтів. Нажаль до 09 грудня 2015 року, до повторного звернення позивача, вказане питання не вирішилось з сторони відповідача ні як. Один раз з сторони відповідача приїжджали працівники, але чомусь при прибутті представника позивача до гаража позивача, вони в телефонному режимі з`ясували, що не вони повинні бути на адресі позивача та поїхали. Вказане питання позивача не вирішувалось до 12 вересня 2016 року, коли представник позивача безпосередньо був в центрі обслуговування клієнтів, питався вияснити, яким чином відповідач вирішує питання по зверненню позивача від 16 вересня та 09 грудня 2015 року. Розумної відповіді на подані заяві представником позивача не булі отримані, тому, 13 вересня 2016 року представник позивача знов, в трете, звернувся до відповідача з заявою про вирішення свого питання, яке вже не вирішувалось протягом року з подання першої заяви. До даної заяви представник позивача додав всі матеріалі котрі були вже у відповідача, але будь яких дій з сторони відповідача не проводилось до 22 жовтня 2016 року.

22 жовтня 2016 року з до гаража позивача приїхали працівники відповідача. їм було дано повний доступ з сторони позивача до приладу обліку електричної енергії. Так як пунктом 14 постанови КМ України «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення» № 1357 від 26 липня 1999 року чітко передбачено, що у разі виявлення зовнішнього пошкодження засобу обліку, зриву пломб або його несправності в роботі побутовий споживач зобов`язаний негайно письмово повідомити про це енергопостачальника. Позивач та його представник сповістили про це енергопостачальника 16 вересня 2015 року. Нажаль працівники відповідача при огляді місця знаходження лічильника та самого лічильника, не звертаючи уваги на суть поданої заяві позивача, відразу заявили про факт порушення з боку позивача користуванням електричної енергії та склали акт № 121108 від 22 жовтня 2016 року. При огляді прибору обліку робітниками відповідача спільно з представником позивача місце, кількість та тавро установлених пломб згідно з актом збереження були в наявності. Але працівники відповідача ставили в вину позивачу відсутність магнітного стовпу на лічильнику, але яким це документом передбачено робітники відповідача не надали та не пояснили. Після цього прибор обліку з гаража позивача був демонтовано робітниками відповідача, вкладений в пакет, та опломбований пломбою та забраний робітниками відповідача. Згідно названого акту позивача було запрошено на комісію постачальника електроенергії на 10 листопада 2016 року.

10 листопада 2016 року представник позивача прибув на комісію постачальника електроенергії де і розглядався вищевказаний акт. Нажаль вказана комісія теж не стала розглядати суть поданої заяви позивача від 16 вересня 2015 року, не звертаючи уваги на пояснення представника позивача, одразу постановила та визначилась, що позивач порушив Правила користуванням електричної енергії яке виявилось в відсутності пломби магнітного впливу. Представник позивача намагався вияснити у комісії яким чином вона ставилась чи взагалі не ставилась, чи є будь який документ котрий підтверджує її установку, та ким воно було зроблено в разі ставлення та коли. Нажаль всі ці вказані питання комісія взагалі не спробувала розглядати, а як зазначив член комісії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ми Вам взагалі не повинні будь що показувати та надавати. Тобто суть даної комісіє, після відповіді на питання представника позивача, це незаконне стягнення та легалізація грошових коштів з їх абонентів, з грубим порушенням норм чинного законодавства України. Тому, комісія своїми незаконних діях і винесла свої рішення в вигляді протоколу № 266 від 10 листопада 2016 року. Вважаємо, що вказане рішення комісії є незаконним, таким, що прийнято з грубим порушенням норм матеріального права, що порушують права позивача та визначають незаконні дії відповідача. Вказані факти незаконних дій відповідача підтверджуються наступним: згідно пункту 14 постанови КМ України визначено, що у разі виявлення зовнішнього пошкодження засобу обліку, зриву пломби або його несправності в роботі побутовий споживач зобов`язаний негайно письмово повідомити про це енергопостачальника. Позивач безпосередньо своїм листом від 16 вересня 2015 року, з вхідним номером 100068768 сповістив про несправності в роботі засобу обліку, однак відповідач тільки через 1 рік зміг почати щось робити з поданої заяви позивача; представники відповідача при складанні акту № 121108 від 22 жовтня 2016 року та безпосередньо члени комісії відповідача поставили позивачу порушення яке, як на їхню думку, визначено в ст. 27 Закону України «Про електроенергетику». Але при вивченні вказаної статті з сторони позивача виникає питання, що саме та яку частину статті порушено?! Дана стаття визначає загальне поняття та міститься на двох з половиною листа А4. Тому позивачу та його представнику не зрозуміло, що конкретно та в якому обсягу, яким чином позивач порушив ст. 27 Закону України «Про електроенергетику». Нажаль в документах відповідача відсутня на це посилання!;

Відповідач в своєму протоколі № 266 від 10 листопада 2016 року розглянув акт вищеназваний та визначив п. 3.1.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Національною комісію регулювання електроенергетики України № 562 від 04 травня 2006 року. Згідно даного пункту визначено, що пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об`єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів).

На даний п. 3.1.3 Методики передбачена формула, яка встановлює розрахунок не облікованого споживання електричної енергії. В п. 3. 4 Методики наведені три формули розрахунків по вказаному п. 3.1.3 відповідача. Тому виникає питання, який розрахунок був прийнятим відповідачем по акту, які дані там застосувались, з чого вони брались та чим вони підтверджуються. Нажаль в протоколі № 266 від 10 листопада 2016 року нема відповідей на вищеназвані питання, що і привело до незаконного та не обґрунтованого рішення відповідача;

Відповідач в своєму протоколі № 266 від 10 листопада 2016 року приводить строк розрахунку та наводить формулу 2.7 Методики. Дана формула 2.7 передбачає наступне, а саме: у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 цієї Методики, та за умови відсутності Договору або в разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2.1 цієї Методики, у разі виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт-год), розраховується за формулою.?

Згідно Методики підпункт 5 пункт 2.1 визначає порушення, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника. Таким чином, в діях відповідача є не зрозумілі дії, відповідач не може чітко та конкретно визначити, що саме позивач «порушив» та вказати законні підстави для цього, та чітке посилання на норму нормативно-правового акту. Але з самого початку даного питання позивач все виконав згідно норм чинного законодавства України, тобто позивач був підключений до мереж на всіх законних підставах;

Відповідно до Закону України "Про електроенергетику", Положення про Національну комісію регулювання електроенергетики України, затвердженого Указом Президента України від 14.03.95 N 213 (із змінами), та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 N 122 "Про затвердження Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії" Національна комісія регулювання електроенергетики України прийняла постанову № 562 від 04 травня 2006 року про Методику визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Дана Методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.96 N 28, або Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 N 1357.

Згідно пункту 1.2. Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) (далі - енергопостачальник) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Час. 2 названого пункту визначає - у разі своєчасного (до виявлення порушення представниками енергопостачальника) письмового повідомлення споживачем енергопостачальника про виявлені ним пошкодження приладів (систем) обліку, пошкодження або зрив пломб та за відсутності явних ознак втручання в роботу приладів (систем) обліку Методика не застосовується.

Більш того, згідно постанови КМ України № 122 від 08 лютого 2006 року «Про затвердження Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих?представником енергопостачальника) та за відсутності явних ознак втручання в роботу приладів (систем) обліку зазначений Порядок не застосовується.

Всі вищевказані постанови Кабінету Міністрів України, Національної комісії регулювання електроенергетики України визначають читки правіла поведінки між позивачем та відповідачем. Письмові докази зі сторони позивача ми маємо з 16 вересня 2015 року, але нажаль члені комісії відповідача під головуванням ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , М. Є. Лелеко нажаль не знають про чинні нормативно-правові акти котрі регламентують їх діяльність та не застосовують в своїй праці. Як вже наводилось вище вказана комісія відповідача зовсім не розглядає ситуацію по суті, а тільки є для того, щоб незаконними та не правовірними діями стягувати та легалізувати грошові кошти від своїх абонентів, тобто займається здирництвом.

На підставі вищенаведеного сторона позивача вважає, що дії відповідача суперечать нормам винного законодавства України, та є такими, що порушують права позивача по стягненню незаконних грошових коштів. Просять суд постановити рішення. яким визнати незаконним рішення відповідача та скасувати рішення відповідача в вигляді протоколу № 266 від 10 листопада 2016 року повністю. Стягнути з відповідача всі збитки по зверненню до суду.

Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 07.06.2018 року.

Згідно розпорядження керівника апарату Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Мірошниченко Я.В. № 915 від 07.11.2019 року, цивільна справа, відповідно до п. 2.3.50 "Положення про автоматизовану систему документообігу суду", шляхом повторного перерозподілу, передана судді Бутенко М. В., та ухвалою суду від 08.11.2019 року прийнята до свого провадження.

Представником ДТЕК на позовні вимоги позивача 02.10.2020 та 19.01.2021 року надавались письмові пояснення.

В судовому засіданні, 17.10.2023 року представник позивача ОСОБА_6 просила суд відмовити стороні позивача в повному обсязі, просила суд слухати справу без застосування технічного запису, про що додатково надала заяву.

Представник позивача ОСОБА_1 по справі неодноразово направляв на адресу суду заяви про розгляд справи за відсутністю сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Предметом позову по вказаній справі є визнання незаконним та скасування рішення у вигляді протоколу № 266 від 10.11.2016 р.

Як вбачається зі змісту позовної заяви 16.09.2015 р. Позивач повідомив Відповідача про несправність приладу обліку електричної енергії в гаражі за адресою: АДРЕСА_1 .

09.12.2015 р. та 13.09.2016 р. Позивач звертався до Відповідача із заявами аналогічного змісту щодо несправності приладу обліку електричної енергії.

22.10.2016 року працівниками Відповідача було проведено технічну перевірку за адресою: АДРЕСА_1 в результаті якої було виявлено порушення ПКЕЕН,

а саме: «Відсутність пломби магнітного впливу № 0674361 на оглядовому склі лічильника.

При включенні навантаження лічильний механізм лічильника не враховує електроенергію».

(Факт передання Позивачу на збереження пломби магнітного впливу № 0674361 підтверджується актом технічної перевірки стану і схеми підключення засобу обліку електричної енергії, збереження пломб на ньому та стану дооблікової проводки побутового споживача від 17.12.2014 р.), що підтверджується копією акта.

Вказаний акт було складено у присутності Позивача та його представника, особи яких було встановлено належним чином, та які відмовилися підписувати акт про порушення у присутності трьох представників Відповідача, що свідчить про дотримання останнім процедури складання актів про порушення.

Відповідно до п. 53 ПКЕЕН разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживачі (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представника енергопостачальника.

10.11.2016 р. відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення № 121108 від 22.10.2016 р. за участю Позивача, на якому було прийнято рішення про правомірність складання акту про порушення та нарахування останньому заборгованості у розмірі 5 995,83 грн.

Згідно п.п.3,5,6,7,8 ПКЕЕН акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.?

Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії.

Акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню.

Таким чином, розгляд акту про порушення № 121108 від 22.10.2016 р. було здійснено у повній відповідності до положень п. 53 ПКЕЕН та з дотриманням строків розгляду таких актів.

Щодо твердження Позивача про неправомірність застосування до нього Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, то у відповідності до положень п. 1.2. Методики у разі своєчасного (до виявлення порушення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії) письмового повідомлення споживачем постачальника електричної енергії про пошкодження засобів обліку, пошкодження або зрив пломб Методика не застосовується. Однак, як вбачається зі змісту листів Позивача від 09.12.2015 р., 13.09.2016 р. та 22.10.2016 р. останній не повідомляв Відповідача про відсутність пломби магнітного впливу, оскільки вказані листи стосувалися лише несправності самого приладу обліку електричної енергії, а не відсутності пломби.

Отже, оскільки звернення Позивача до Відповідача, не стосувалися зриву пломб на лічильнику, то до вказаних правовідносин неможливо застосувати п. 1.2. Методики.

Стосовно твердження Позивача про відсутність чіткої кваліфікації його порушення, про що останній зазначає в позовній заяві (абз. 1. стр. 4 позовної заяви), правовідносини, що виникли між сторонами станом на момент виявлення порушення ПКЕЕН регулювалися ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, та Методикою визначення обсягу і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, що затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 526.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Вказана норма закону є так званою «бланкетною диспозицією», тобто такою нормою права, яка лише абстрактно називає або описує окремі ознаки порушення ПКЕЕН, а для їх конкретизації відсилає до приписів інших нормативно - правових актів.

Відсутність пломби магнітного впливу на оглядовому склі лічильника є самостійним порушення ПКЕЕН, передбаченим п.п. 2 п. 3.1. Методики. Методика застосовується на підставі акта порушень, складеного з урахування вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН: пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації чи тавр інших заінтересованих сторін у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому ПКЕЕН. або іншому документі, який підтверджує факт пломбування розрахункових засобів обліку (передбаченим п.п. 2 п. 3.1. Методики). Таким чином, твердження Позивача про відсутність чіткої кваліфікації його порушення є безпідставним, оскільки його зміст детально було описано в акті про порушенні Де 121108 від 22.10.2016 р. з посиланням на положення нормативно - правового акту, що регулює спірні правовідносини.

Так, при розгляді справи № 522/12901/17-ц Велика Палата Верховного Суду з посиланням, зокрема, на приписи статей 11, 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 30 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), статей 1, 2, 4, 21 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) виходила з того, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу засідання комісії щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права. Такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але й узагалі не підлягають судовому розгляду.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/12901/17-ц складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема, щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, позовні вимоги сторони позивача задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 82,178, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання незаконним та скасування рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М. В. БУТЕНКО