Справа № 685/983/23
Провадження № 2/685/173/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Таранської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

23 серпня 2023 року представник позивачки ОСОБА_1 - Адвокатське бюро «Галини Семченко» адвокат Семченко Г.С. звернулася до районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 червня 1999 року між позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який на даний час не розірваний. Під час шлюбу із відповідачем сторони у 2017 році за спільні кошти придбали транспортний засіб (автомобіль) марки «VOLVO», 2001 року випуску, модель FM 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір синій, тип спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, номер шасі НОМЕР_2 , зареєстрований 03 березня 2017 року згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , а також спеціалізований напівпричіп марки SCHMITZ, 2001 року випуску, модель SPR 24 L 13.62 S01, реєстраційний номер НОМЕР_4 , колір чорний, Н/ПР самоскид-Е, номер кузова НОМЕР_5 , зареєстрований 12 травня 2017 року згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 . Дані транспортні засоби зареєстровані за відповідачем ОСОБА_2 , однак, оскільки майно було придбано сторонами в період шлюбу, то є таким, що належить сторонам як подружжю на праві спільної сумісної власності, що презюмується, незважаючи на те, що вказаний автомобіль був оформлений на відповідача.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік шість місяців.

На даний час вищезазначене майно знаходиться під арештом (номер кримінального провадження ЄРДР: 0000528, яке зареєстроване 22.10.2021 року).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 11.04.2022 року справа №686/25215/21 арешт в частині заборони права користування цим майном скасовано, решту залишено без змін.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про розмір часток, які мають бути визначені кожному з них, то позивачка змушена була звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Галини Семченко надійшла заява про проведення судового розгляду справи за відсутності сторони позивача та підтримання у повному обсязі позовних вимог

Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначає, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін та без фіксації судового процесу звукозаписувальними засобами відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11).

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 25 червня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 , виданим повторно 17 травня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління.

Під час зареєстрованого шлюбу, а саме: у 2017 році сторонами було придбано майно, а саме: транспортний засіб (автомобіль) марки «VOLVO», 2001 року випуску, модель FM 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір синій, тип спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, номер шасі НОМЕР_2 , зареєстрований 03 березня 2017 року згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , а також спеціалізований напівпричіп марки SCHMITZ, 2001 року випуску, модель SPR 24 L 13.62 S01, реєстраційний номер НОМЕР_4 , колір чорний, Н/ПР самоскид-Е, номер кузова НОМЕР_5 , зареєстрований 12 травня 2017 року згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 . Дані транспортні засоби зареєстровані за відповідачем ОСОБА_2 .

Незважаючи на те, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2023 року у справі № 686/14467/22 провадження 1-кп/686/212/23 стягнуто моральну та матеріальну шкоду з ОСОБА_2 , а також витрати на правову допомогу, це не є перешкодою для поділу спільного сумісного майна подружжя.

На даний час вищезазначене майно знаходиться під арештом (номер кримінального провадження ЄРДР: 0000528, яке зареєстроване 22.10.2021 року).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 11.04.2022 року справа № 686/25215/21 арешт в частині заборони права користування цим майном скасовано, решту залишено без змін.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 має право на визнання права власності на власну частку у спільному майні подружжя та з метою недопущення неправомірного вилучення її майна існує необхідність визнати право власності на ? частки спільного сумісного майна подружжя.

Аналізуючи наведені норми закону, факти та докази, враховуючи також визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що придбаний сторонами під час шлюбу автомобіль марки «VOLVO», 2001 року випуску, модель FM 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та спеціалізований напівпричіп марки SCHMITZ, 2001 року випуску, модель SPR 24 L 13.62 S01, реєстраційний номер НОМЕР_4 є спільним сумісним майном подружжя, яке підлягає поділу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак у позовній заяві представник позивачки адвокат Семченко Г.С. просить судовий збір залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст.368, 372 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 137, 139, 141, 258, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 наступне майно:

- транспортний засіб (автомобіль) марки «VOLVO», 2001 року випуску, модель FM 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір синій, тип спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, номер шасі НОМЕР_2 , зареєстрований 03 березня 2017 року;

- спеціалізований напівпричіп марки SCHMITZ, 2001 року випуску, модель SPR 24 L 13.62 S01, реєстраційний номер НОМЕР_4 , колір чорний, Н/ПР самоскид-Е, номер кузова НОМЕР_5 , зареєстрований 12 травня 2017 року.

Визнати право власності на транспортний засіб (автомобіль) марки «VOLVO», 2001 року випуску, модель FM 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір синій, тип спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, номер шасі НОМЕР_2 , зареєстрований 03 березня 2017 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ), у рівних частинах по ? кожному за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Визнати право власності на спеціалізований напівпричіп марки SCHMITZ, 2001 року випуску, модель SPR 24 L 13.62 S01, реєстраційний номер НОМЕР_4 , колір чорний, Н/ПР самоскид-Е, номер кузова НОМЕР_5 , зареєстрований 12 травня 2017 року (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 ), у рівних частинах по ? кожному за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 17 жовтня 2023 року.

Головуючий Самойлович А.П.