Справа № 147/1073/23
Провадження № 2/147/302/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борейко О. Г. ,

із секретарем Прокопенко В. М.,

за участю: відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2023 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 3000 грн щомісячно.

Позов мотивовано тим, що з відповідачем позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2003 року по 2006 рік. Від шлюбу в сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Львівському національному університеті імені Івана Франка. Син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, ОСОБА_3 є дитиною інвалідом. Чоловік отримує пенсію та соціальну допомогу також має мінливий заробіток - домашнє господарство, у зв`язку з чим має змогу утримувати їхню спільну дитину. Оскільки відповідач на даний час офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, позивач просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі.

Ухвалою суду від 16 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

22 вересня 2023 року позивачем подано заяву на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 23 жовтня 2023 року.

Відповідач скористався правом передбаченим ст. 178 ЦПК України та подав відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач просить стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 (чверті) його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрирічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Обгрунтовуючи відзив вказує на те, що відповідач є особою з інвалідністю та має стабільний щомісячний дохід у розмірі 4620 грн., і на сьогодні згоден допомагати матеріально у розмірі 1/4 (чверті) заробітку (доходу) щомісяця. Сільське господарство (птиця в кількості 15 штук) не приносить відповідачу прибуток, а забезпечує його особисті потреби. Відповідач, як особа з інвалідністю та потребує постійного лікування та повинен забезпечити себе, а його єдиний заробіток лише пенсія. Позивачкою не надано жодних доказів того, чи вона має змогу утримувати спільного сина, який продовжує навчання.

20 жовтня 2023 року позивач подала заяву, якою зокрема зменшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання сина на період навчання та додала договір оренди житлового приміщення №57 від 01.09.2023.

В судове засідання 23 жовтня 2023 року позивач не з`явилася, проте, 20 жовтня 2023 року позивачем подано до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона зменшила позовні вимоги, зменшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Висловилась, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що частково визнає заявлені позивачкою позовні вимоги та не заперечує про стягнення із нього в користь останньої 1300 грн щомісячно. Повідомив, що його сукупний щомісячний дохід складає 4620 грн, а сільське господарство птиця в кількості 15 штук (кури, качки) не приносить прибутку, а лише забезпечує його особисті потреби. Звернув увагу на те, що він є особою з інвалідністю і потребує постійного лікування, а тому йому постійно потрібно купувати ліки.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини:

ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). ОСОБА_3 є особою з інвалідністю з дитинства, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 6). ОСОБА_3 є студентом ІІ курсу денного відділення ІV рівня акредитації біологічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка, строк закінчення навчання в червні 2025 року, що підтверджується довідкою №61 від 20.03.2023 (а.с. 10) та Договором про навчання у Львівському національному університеті Івана Франка (а.с. 2). Відповідно до договору оренди житлового приміщення №57 від 01.09.2023 укладеного між ТОВ ІНВП «ЕЛЕКТРОН» та ОСОБА_2 випливає, що розмір орендної плати складає 5000 грн в опалювальний сезон, 4500 грн в неопалювальний період.

Відповідач є особою з інвалідністю, що підтверджується пенсійним посвідченням та відповідно до довідки МСЕК потребує постійного лікування. Відповідно до довідки №399 від 16.10.2023 відповідач знаходиться на обліку в ГУ ПФУ і отримує пенсію в разі втрати годувальника у розмірі 2520 грн на місяць та довідки №0220-23-01270 від 16.10.2023 про відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу відповідач отримує соціальну виплату у зв`язку з інвалідністю у розмірі 2100 грн на місяць. Відповідно до довідки №779 від 17.10.2023 виданої Ободівською сільською радою Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_1 дійсно вирощує птицю в кількості 15 штук (кури, качки). Суд приймає обґрунтування відповідача про своєчасне подання ним відзиву на позовну заяву та враховуючи долучені ним докази вважає, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти в тому розмірі як бажає позивач.

Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Згідно із частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов`язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу.

Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Статтею 199 Cімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Даний позов пред`явлено до суду з вимогою про стягнення аліментів з Відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частина 2 статті 200 СК України).

Згідно зі статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 2 ст 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу України вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як встановлено судом, повнолітньому сину сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час виповнилось 19 років, він продовжує навчання у ВНЗ, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, матеріальний та сімейний стан платника та одержувача аліментів, часткове визнання відповідачем позовних вимог, та, зокрема, те, що повнолітній син ОСОБА_3 ( має інвалідність з дитинства) є студентом денної форми навчання, а тому потребує утримання, зважаючи на стан здоров`я та матеріальний стан Відповідача, який також є інвалідом дитинства, суд, виходячи з принципів справедливості та розумності, дійшов висновку про те, що сума аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 1400 грн буде достатньою та посильною для Відповідача.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заявлений позов потрібно задовольнити частково та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивачки на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 1400 грн, щомісячно, починаючи з 14.08.2023; до закінчення його навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка, денної форми навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Водночас, варто зазначити, що згідно із пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена Законом України «Про судовий збір» на час подання позову (1073 грн. 60 коп).

На підставі наведеного вище, відповідно до ст. ст. 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 14.08.2023, до закінчення його навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2023 року.

Суддя О. Г. Борейко