17 жовтня 2023 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Кот Я.А. ,
ВСТАНОВИВ :
В провадженні Київського районного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», про усунення перешкод в користуванні житлом, вселення.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», про усунення перешкод в користуванні житлом, вселення- задоволено. Усунуто перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надання ключів від замка вхідних дверей. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. При ухваленні судового рішення не було вирішено питання про відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу.

07.08.2023, представник позивача до суду подала заяву, в якій вона просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 гривень, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час, день та місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку. До канцелярї суду адвокатом Селезень С.В. подано заяву з проханням проведення судового засідання за відсутності сторони позивача, заяву підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду заяви повідомлявся у встановленому законом порядку. Представником відповідача електронним шляхом подано заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення по даній справі, зі змісту якої вбачається, що відповідач вважає недоведеним та необґрунтованим розмір витрат на професійну правничу допомогу, які нібито позивач поніс у зв`язку з розглядом даної справи.

Згідно із статтею 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, прийшов наступного висновку.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI)договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) зроблено висновок, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача - адвокатом Селезень С.В., у встановлені процесуальним законом строки, надано суду наступні докази:

-договір про надання правничої допомоги від 22.09.2021 б/н , укладений між адвокатом Селезень С.В. та Кофановим В.Ю., відповідно до умов якого клієнт в порядку та на умовах, визначених цим Договором, доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання здійснювати представництво інтересів клієнта, а також надавати правничу допомогу в обсязі, визначеним Договором та ЦПК України, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складання заяв, процесуальних та інших документів правового характеру, представляти у встановленому законом порядку інтереси у клієнта у судах ( п.1,2 Договору). За надання послуги Клієнт сплачує готівкою у національній валюті України або перераховує на поточний рахунок адвоката плату (гонорар). Розмір якої обумовлено Додатковою угодою ( п.4 Договору).

Разом з цим, Договір б/н від 22.09.2021 надано суду не в повному обсязі, а саме не надано додаткову угоду до нього, яка є невід`ємною частиною договору, положення якої містять порядок та умови оплати гонорару (плату) адвоката;

Суд не приймає надану суду додаткову угоду №1 від 20.01.2022, оскільки вона є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги від 06.01.2021, а не 22.09.2021.

-розрахунок (акт-прийом передачі) суми гонорару за надану правничу допомогу адвокатом за договором про надання правничої допомоги б/н від 22.09.2021, який був підписаний сторонами, відповідно до якого адвокатом Селезень С.В. у справі № 953/18425/21 за договором б/н від 22.09.2021 надано ОСОБА_1 послуги на суму 30 000,00 грн., які фактично сплачені клієнтом, а саме: попередня консультація щодо характеру спірних відносин - 2000,00 грн.; вивчення наданих документів для складання позовної заяви - 2000,00 грн.; ознайомлення з матеріалами справи - 4000,00 грн; опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, формування правової позиції, консультація щодо необхідності отримання додаткових матеріалів та їх отримання для справи - 5000,00 грн.; підготовка процесуальних документів (складання та направлення запитів, складання клопотань, позову, уточнення позову-5000,00 грн.; участь в судовому засіданні незалежно від кількості судових засідань - 12 000,00 грн;

-квитанції №б/н від 23.09.2021 та 03.08.2023 про оплату ОСОБА_1 адвокату Селезень С.В. за надані послуги в сумі 30 000,00 грн.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі №923/726/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.

Згідно наявних у справі документів, судом встановлено, що позивачем підтверджено надання йому адвокатом послуг, перелік яких міститься розрахунку ( акті-прийому передач).

Суд, зазначає, що визначення співмірності із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), здійснюється з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, з урахуванням статті 83 ЦПК України у взаємозв`язку із оцінкою таких критеріїв як складність справи (обсяг опрацьованого законодавства, судової практики, кількість та тривалість судових засідань, тощо). Подібні за змістом висновки, викладені і у постановах Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №915/1473/20, від 27.01.2022 у справі №910/17733/20 та від 15.12.2021 у справі №910/2166/21.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (Baryshevsky v. Ukraine) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо правил підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Суд зазначає, що дана справа, є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів,зокрема, письмових документів та допиту двох свідків, яка розглядалася судом в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В Предмет спору у цій справі не є складним та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. Адвокат приймала участь у судових засідання : 22.11.2021, , 20.12.2021, 09.01.2023, 30.06.202 та 03.08.2023, два із яких, відкладено за клопотанням представника позивача, для надання їй часу ознайомитися із відзивом та доданими до нього документами( 22.11.2021) та у зв`язку з неявкою представника відповідача, свідків ( 09.01.2023).

Також суд враховує відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua, за даними яких мають місце оприлюднення численних позицій ВС з аналогічного предмету спору та аналогічні мотивам тим, що приведені у позові позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці цього позову.

Наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих ОСОБА_1 .1 його адвокатом Селезень С.В. послуг, а також подані ним документи щодо характеру та обсягу виконаних робіт (наданих послуг) не відповідають критерію розумності та часу, який витратив адвокат на виконання відповідних робіт, а розмір витрат є явно завищеним.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн., що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, принципу співмірності та розумності судових витрат, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги.

еруючись статтями 137, 270 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Селезень Світлани Володимирівни про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі №953/18425/21 задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №953/18425/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», про усунення перешкод в користуванні житлом, вселення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «ФІНРАЙТ». Код , адреса: м.Харків, вул.. Дружби Народів, 228Б.

Суддя- С.М. Лисиченко