Справа № 461/6489/19 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/2631/22 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Назар Х.Б.,

за участі в судовому засіданні представника третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника відповідача Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Романа Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова в складі судді Зубачик Н.Б. від 07 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області (на даний час Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м.Львів), треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Комфорт капітал», ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку повернення сторін недійсного правочину в попередній стан, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 вересня 2022 року заяву Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення від 26 листопада 2019 року у справі №461/6489/19 за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Комфорт капітал», ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку повернення сторін недійсного правочину в попередній стан, трьох відсотків річних та інфляційних втрат задоволено. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2019 року, ухвалене у справі №461/6489/19 за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Комфорт капітал», ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку повернення сторін недійсного правочину в попередній стан, трьох відсотків річних та інфляційних втрат - скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 вересня 2022 рокута ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення від 26 листопада 2019 року відмовити.Вважає, що рішення прийнято з порушенням норм процесуального права при невідповідності висновків суду обставинам справи. Зазначає, що рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2017 та додаткове рішення суду від 22.02.2018 у справі N° 442/4240/14-Ц, були скасовані постановою Верховного Суду у справі N°442/4240/14-ц ще 01.09.2021 року, тобто більше одного року тому, а тому заявником у справі N°461/6489/19 - Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Львів) був пропущений визначений ст. 424 ЦПК України строк на подання заяви, а тому розгляд і постановлення рішення за цією заявою були незаконними і рішення підлягає скасуванню. Окрім цього вказує на те, що судом не була надіслана ухвала про відкриття провадження учасникам справи та не надано строку на подання відзиву на заяву.

В судове засідання окрім представника третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника відповідача Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Романа Н.О., решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи на підтримання апеляційної скарги, представника позивача (заявника) в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами апеляційної скарги, відзиву на неї, а також, усних та письмових зав та пояснень у суді апеляційної інстанції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 263-265, 423-429 ЦПК України задовольняючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення виходив з того, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2019 у справі 461/6489/19 позов ОСОБА_4 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області (Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), за участю третіх сторін, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача TOB "Факторинг Україна», TOB Фінансова компанія «Комфорт капітал», ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів в порядку повернення сторін недійсного правочину в попередній стан, трьох відсотків річних та інфляційних втрат задоволено частково, стягнено з Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь ОСОБА_4 944 610, 00 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Підставою для задоволення позивних вимог ОСОБА_4 було встановлення того, що результати прилюдних торгів, що відбулись 08.07.2014, визнанні недійсними за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2017 та додаткового рішення суду від 22.02.2018 у справі № 442/4240/14-ц. Постановою колегії суддів Львівського апеляційного суду від 30.11.2020 рішення Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2019 у справі 461/6489/19 залишено без змін, а апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) - без задоволення. Однак, постановою Верховного Суду від 01.09.2021 у справі 442/4240/14-ц рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року, додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевської Тетяни Станіславівни про визнання недійсними прилюдних торгів, протиправними дій, недійсними протоколу, акта, свідоцтва та державної реєстрацію права власності скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» закрито. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевської Тетяни Станіславівни про визнання недійсними прилюдних торгів, протиправними дій, недійсними протоколу, акта, свідоцтва та державної реєстрацію права власності відмовлено. Ухвалюючи рішення суд виходив з того, що враховуючи встановлені у справі нововиявлені обставини, те, що судове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2017 та додаткове рішення суду від 22.02.2018 у справі № 442/4240/14-ц, які стали підставою для ухвалення судового рішення від 26.11.2019 у справі №461/6489/19 скасовано, суд дійшов висновку, що рішення Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2019 у справі №461/6489/19 за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Комфорт капітал», ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку повернення сторін недійсного правочину в попередній стан, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, слід скасувати та ухвалити нове рішення. При цьому, враховуючи те, що скасування вищезазначеного судового рішення свідчить про необґрунтованість доводів позивача у даній справі, а також відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог до відповідача, оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи, у задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції є передчасними, зроблені у справі поспішно, без належного вирішення питання про відкриття провадження у справі, а також з процесуальними порушеннями, щодо повідомлення учасників справи про час та місце розгляду, а тому слід вважати, що такі висновки обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають, обставини які суд вважав встановленими не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню з процесуальних підстав.

28.08.2022 року Ган Х., яка діє в інтересах Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), звернулася в суд із заявою про перегляд рішення від 26 листопада 2019 року у справі №461/6489/19 за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Комфорт капітал», ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку повернення сторін недійсного правочину в попередній стан, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за нововиявленими обставинами, з підстав викладених у фабулі заяви.

Подану заяву мотивувала тим, що постановою Верховного Суду від 01.09.2021 у справі № 442/4240/14-ц підтверджено дійсність результатів прилюдних торгів, проведених 08.07.2014, а тому нема підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області (Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про стягнення 944 610 грн. Заявник стверджує, що існують об`єктивні обставини для перегляду рішення Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2019 у справі №461/6489/19 за нововиявленими обставинами. Просить заяву задоволити, скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2019 у справі № 461/6489/19 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Також, згідно ст. 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано:

1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення;

2) з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок (ухвала) у кримінальному провадженні набрав законної сили;

3) з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду;

4) з підстави, визначеної пунктом 1 частини третьої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України;

5) з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу, - особою, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, не пізніше тридцяти днів з дня, коли така особа дізналася або могла дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного;

6) з підстави, передбаченої пунктом 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок у кримінальному провадженні набрав законної сили.

З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана:

1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили;

2) з підстав, визначених пунктами 2-3 частини другої та частиною третьою статті 423 цього Кодексу, - не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» (що регулює схожі за своїм змістом правовідносини), визначений абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими статтею 73 ЦПК. При цьому строк обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду судового рішення. Відповідно до частини другої статті 362 ЦПК днем відкриття нововиявлених обставин, передбачених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК, є день, коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про наявність вказаних обставин. Якщо заяву подано після закінчення визначеного абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, яка може бути оскаржена. Клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і заява про перегляд такого судового рішення (у разі поновлення пропущеного строку) розглядаються у різних судових засіданнях, оскільки при їх розгляді доведенню й дослідженню підлягають різні обставини, крім того, докази на їх підтвердження є різними . Встановлений абзацом 2 частини першої статті 362 ЦПК України трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Згідно зі статтею 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що: «вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Отже, національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § 46 - 53, ЄСПЛ, від 29 жовтня 2015 року).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року в справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зазначено, що тлумачення норм національного законодавства, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) звернулося в суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення від 26 листопада 2019 року у серпні 2022 року.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами заявник вважає скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Вказують, що постановою Верховного Суду від 01.09.2021 у справі № 442/4240/14-ц підтверджено дійсність результатів прилюдних торгів, проведених 08.07.2014, а тому нема підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області (Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про стягнення 944 610 грн.

Згідно ст. 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

З матеріалів справи вбачається, що заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами подано майже через один рік з дня набрання законної сили постановою Верховного Суду від 01.09.2021 у справі № 442/4240/14-ц, тобто з пропуском строку на її подання.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31 серпня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення від 26 листопада 2019 року у справі №461/6489/19.

Водночас, суд першої інстанції в ухвалі про відкриття провадження за нововиявленими обставинами не навів мотивів, за яких уважав обставини наведені у заяві про перегляд рішення за ново виявленими поважними причинами пропуску строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення чи наприклад вважав, що такий строк заявником не пропущено.

Вказане процесуальне порушення є одним із основних доводів апеляційної скарги.

Окрім цього, другим основним доводом апеляційної скарги є довід щодо неналежного повідомлення третьої особи про час та місце розгляду заяви.

Дійсно як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, у такій відсутні судові повістки про виклик ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 07.09.2022 року у якому було ухвалене оскаржуване рішення.

Окрім цього, матеріали справи не містять жодних даних про отримання ОСОБА_1 копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Тому суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з підстав неналежного повідомлення апелянта про час та місце розгляду справи.

Також, перевіряючи другий основний довід апеляційної скарги про не вирішення питання пропуску строку на подання заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції не взмозі перевірити цей довід самостійно без висновків суду першої інстанції з цього питання, а тому вважає, що вказане є підставою для скасування як оскаржуваного рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 вересня 2022 року, так і ухвали Галицького районного суду м. Львова від 31 серпня 2022 року про відкриття провадження у справі та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

При цьому суд першої інстанції повинен перевірити доводи кожного із учасників справи, зокрема, заявника і третьої особи щодо підставності чи безпідставності пропуску строку на подання заяви чи не пропущення такого строку та навести відповідні мотиви в ухвалі про відкриття провадження у справі за ново виявленими обставинами.

Вказаний висновок суду апеляційної інстанції по своїй суті відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 11 серпня 2021 року у справі №454/2147/18, в якій міститься аналогічна процесуальна позиція із наведеною вище.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 31 серпня 2022 року та рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 вересня 2022 року слід скасувати. Справу за заявою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення від 26 листопада 2019 року у справі №461/6489/19 за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області (на даний час Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м.Львів), треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Комфорт капітал», ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку повернення сторін недійсного правочину в попередній стан, трьох відсотків річних та інфляційних втрат направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 31 серпня 2022 року та рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 вересня 2022 року скасувати.

Справу за заявою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення від 26 листопада 2019 року у справі №461/6489/19 за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області (на даний час Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м.Львів), треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Комфорт капітал», ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку повернення сторін недійсного правочину в попередній стан, трьох відсотків річних та інфляційних втрат направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2023 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра