Справа № 610/3497/21
№ 2/183/2838/23
24 жовтня 2023 року м.Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадженняу у приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини та стягнення аліментів, -
У листопаді 2021 року служба у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області звернулася до суду з вищевказаним позовом у якому просить відібрати малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_1 та стягнути з останньої аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 1255,00 грн. щомісячно, але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 не працює, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, зловживає спиртними напоями. За місцем свого проживання відповідач сама ж потерпає від домашнього насилля з боку співмешканця. За час візитів Служби у справах дітей до цієї родини, кожного разу мати дитини була зі слідами побиття на обличчі, і все це відбувається на очах малолітньої доньки. У квартирі не прибрано, неприємний запах, матеріально-побутові умови не відповідають вимогам для проживання малолітньої дитини. Вікторія відвідувала Донецьку ЗОШ №1. У січні 2021 року її знайшла на подвір`ї школи вчитель, яка звернула увагу на те, що дитина сиділа під парканом та плакала, в подальшому з`ясувалося, що дівчинка сама зібралася, сама дійшла до школи, але через голод втратила орієнтацію у часі та просторі. У зв`язку з наявною загрозою життю та здоров`ю малолітньої дитини, на підставі рішення виконавчого комітету Донецької селищної ради №39 від 30.03.2021, здійснено заходи по відібранню малолітньої дитини від матері та влаштовано до Комунального закладу «Балаклійський центр соціальної підтримки дітей та сімей Балаклійської міської ради Харківської області». За час перебування у закладі з ОСОБА_3 відбулись позитивні зміни. Тому, в інтересах малолітньої дитини, позивач просить задовольнити позов.
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 01 грудня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у вищезазначеній справі, призначено підготовче засідання у справі (а.с.35).
Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
26 квітня 2023 року з Балаклійського районного суду Харківської області до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла вищевказана цивільна справа.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 квітня 2023 року для розгляду даної справи визначено суддю Оладенко О.С.
Ухвалою судді від 02 травня 2023 прийнято справу до провадження та призначено до розгляду у порядку загального провадження.
Ухвалою суду від 27.06.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання представник позивача не з`явився, через підсистему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлений своєчасно і належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.76,82,96), причини неявки суду не повідомила. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Відомості про батька дитини зазначені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом (а.с.5).
Згідно з довідкою №07-07/10 від 01.03.2021 малолітня дитина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 2-А класі (станом на дату видачі довідки) Донецької ЗОШ №1 (а.с.6).
У інформаційному листі Донецької ЗОШ №1 від 29.03.2021 №01-29/2, адресованого начальнику служби у справах дітей Донецької селищної ради, викладено ситуацію в якій опинилася учениця ОСОБА_4 , у якому вказано, що дитина жебракує, просить у людей гроші на їжу, її мати ОСОБА_1 не працює, систематично зловживає спиртними напоями, пияче з компаніями на очах дитини, не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки. У перший клас дитина прийшла із медичною довідкою, де зазначено діагноз «Затримка психо-мовленнєвого розвитку», що дало б можливість організувати для ОСОБА_3 навчання в інклюзивному класі, але мати відмовляється від проходження медичного обстеження. Часто ОСОБА_3 приходить до школи із запізненням, виглядає неохайно (у брудному одязі, із неохайною зачіскою, із забрудненими руками та обличчям), дитина часто голодна, просить їсти або гарячого чаю. У січні 2021 року ОСОБА_2 знайшла на подвір`ї школи вчитель фізики, дитина сиділа під парканом та плакала, розпитавши дитину, з`ясувалося, що вона сама зібралася, сама дійшла до школи, але через голод втратила орієнтацію у часі та просторі. Зважаючи на те, що дитина проживає у небезпечних умовах, що загрожують її життю та здоров`ю навчальний заклад порушує питання про взяття на облік сім`ї ОСОБА_5 як родини, яка опинилася у складних життєвих обставинах, а також розглянути питання про вилучення дівчинки з родини та направлення її до спеціалізованого закладу (а.с.8-9).
30 березня 2021 року виконавчим комітетом Донецької селищної ради прийнято рішення №39 «Про негайне відібрання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 », доручено влаштувати малолітню дитину до Комунального закладу «Балаклійський центр соціальної підтримки дітей та сімей Балаклійської міської ради Харківської області» (а.с.12).
Так, з 09 квітня 2021 року малолітня дитина перебуває у Комунальному закладі «Балаклійський центр соціальної підтримки дітей та сімей Балаклійської міської ради Харківської області», була направлена до центру, як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах. За час перебування у закладі з ОСОБА_3 відбулись позитивні зміни, а саме: покращився психоемоційний стан, знизився рівень тривожності по відношенню до дорослих. Підвищився рівень когнітивної сфери та пізнавальної діяльності. Набуто рівень соціально-побутових навичок. Підвищено рівень навчальної мотивації (а.с.18).
Актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , складеного 04.11.2021 комісією Служби у справах дітей (а.с.19), встановлено, що дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває у КЗ «Балаклійський центр соціальної підтримки дітей та сімей», мати дитини ОСОБА_1 та її співмешканець безробітні. У квартирі стоїть міцний неприємний запах перегару, тютюну, нестерпного смороду, що несе загрозу здоров`ю членам родини. Доходу родина не має. ОСОБА_1 постійно з тілесними ушкодженнями на обличчі у вигляді синців під очима, ран у лобній частині, її б`є співмешканець. Стан приміщення не відповідає санітарним нормам. Мати дитини ОСОБА_1 не змінюється у кращий бік, продовжує зловживати спиртними напоями.
За висновками Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 30.03.2021, складеного Служби у справах дітей, перебування дитини разом з матір`ю ОСОБА_1 несе загрозу її життю та здоров`ю. Мати не виконує належним чином батьківські обов`язки, ОСОБА_3 має вади мовленнєвого розвитку, потребує медичного обстеження та лікування, уваги з боку профільних спеціалістів, інклюзивної форми навчання, але мати не звертає уваги на особливості доньки, не працює, зловживає спиртними напоями разом зі своїм співмешканцем або з компанією інших і влаштовують безлад, побиття. Малолітня ОСОБА_3 увесь свій час проводить у компанії людей, які постійно пиячать, співмешканця, який вчиняє домашнє насильство з її матір`ю (а.с.20-24).
Комісією з питань захисту прав дитини надано висновок щодо доцільності відібрання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_1 та стягнення з неї аліментів на дитину, оскільки вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не бажає змінити своє життя задля повернення їй дитини (а.с.62-63).
Як зазначив представник позивача у своїй заяві по суті позову від 01.09.2023, з 25 квітня 2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває у Комунальному закладі «Харківський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «ГАРМОНІЯ»» Харківської обласної ради. За повідомлення цього ж Центру, у дитини покращилось мовлення, вона почала більше контактувати з оточуючими, як дітьми так і дорослими ніж це було на початку. В цілому покращилась моторика, збільшилась активність. Дівчинка зарекомендувала себе, як добра, чуйна, старанна дитина, яка потребує уваги з боку дорослих шляхом прояву до неї любові уваги та турботи. З моменту влаштування дитини в заклад, мати дитини ОСОБА_1 жодного разу не звернулась до Служби у справах дітей за поверненням дитини додому, або за інформацією щодо місця перебування, самопочуття, долі дитини. Відповідно до листа директора КНП «Центр первинно-медико-санітарної допомоги» Донецької селищної ради Кречківська Валентина Миколаївна з приводу отримання рекомендацій або направлення на лікування не зверталась, тому не має можливості оформили інвалідність. Відповідно до листа начальника відділу соціального захисту населення Донецької селищної рад Кречківська Валентина Миколаївна на обліку в Управлінні соціального захисту населення не перебуває ні як отримувач субсидії, ні як отримувач соціальної допомоги на дитину. Але ж має заборгованість перед підприємством ЖКГ «Донецьке» 9867,01 грн. Таким чином, мати дитини гр. ОСОБА_1 не вживає жодних заходів щодо повернення дитини (а.с.83-84). На підтвердження зазначених у заяві обставин позивачем подано ряд письмових доказів: довідок, листів відповідних установ, характеристику на дитину з Центру, де вона перебуває (а.с.87-92).
Оцінюючи наявність підстав для відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, суд керується наступними нормами права.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України
Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно з ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Згідно п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він :ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків.
У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.
Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини (надалі за текстом Порядок).
Відповідно до п.8 Порядку, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.
Про відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує органи прокуратури за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав, про відібрання дитини в матері, батька без позбавлення батьківських прав.
Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.
Тобто, негайне відібрання дитини, яке було здійснено з метою її захисту органом опіки та піклування має тимчасовий характер. Натомість подальше тимчасове влаштування дитини буде здійснено на підставі судового рішення про відібрання дитини до того моменту, коли буде усунено причини, які перешкоджали неналежному вихованню дитини матір`ю, або до спливу річного строку, до вжиття заходів щодо позбавлення батьківських прав.
Дослідженими у справі доказами встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання та розвитку малолітньої доньки ОСОБА_1 , не піклується про стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує належних умов проживання, одягом, харчуванням.
Суд вважає, що з урахуванням ставлення матері до дитини, враховуючи, що залишення дитини у матері є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, а тому необхідно відібрати тимчасово у ОСОБА_1 малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення відповідачки батьківських прав.
Вирішуючи вимоги позивача в частині стягнення аліментів суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
При визначення розміру аліментів суд враховує стан здоров`я дитини, її матеріальне становище, матеріальне становище відповідача та стан її здоров`я.
Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
За змістом ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначив способом стягнення аліментів - їх присудження саме в твердій грошовій сумі.
Частинами 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд враховує, що відповідачка є працездатною, не надала суду доказів про наявність у неї інших дітей, непрацездатних батьків, дітей та про проведення з неї стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не скористалася своїм правом на подання суду заперечень проти позову та доказів на яких вони ґрунтуються та не надала суду відомостей щодо її майнового стану, стану здоров`я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів.
За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1255 грн. щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання цього позову, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов Служби у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини та стягнення аліментів - задовольнити повністю.
Відібрати у ОСОБА_1 малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь законного представника дитини аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1255,00 грн., але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 листопада 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.
На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять одна) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - Служба у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області, , місцезнаходження: 64250, Харківська обл., Балаклійський район, смт.Донець, вул.Центральна, буд.40;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП не відомий, адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено і підписано 24 жовтня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.