ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року

м. Харків

справа №953/3918/23

провадження №22-ц/818/1698/23

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Держава Україна в особі Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення недоплаченої частини разової грошової допомоги та відшкодування моральної шкоди,-

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20 червня 2023 року, постановлену суддею Власовою Ю.Ю.,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача недоплачену частину разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в сумі 6800 грн. та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 474936,66 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 червня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу до суду для продовження розгляду по суті.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до необґрунтованого закриття провадження у справі. Вважає, що нею не заявлено вимоги про визнання протиправними дій або бездіяльності чи рішення, то даний позов повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що спір по справі пов`язаний із адміністративним спором.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.367ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Постановляючи ухвалу суду про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що порушені права позивача щодо невірного обрахунку соціальної грошової допомоги Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у даній справі підлягають захисту у порядку адміністративного судочинства, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на суб`єктний склад учасників і характер спору, у зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить про стягнення соціальної виплати, передбаченої для військовослужбовців та прирівняних до них осіб Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому відповідачем у цій справі є держава в особі органу державної влади суб`єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, а спір стосується соціального забезпечення колишнього військовослужбовця.

Відповідно до ч. 1 ст. 4КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є характер спору. Публічно-правовим спором, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спір між учасниками публічно-правових відносин, що стосується саме цих відносин.

Фактично вимоги позивача стосуються неправомірних дій органу соціальної допомоги по нараховуванню грошової допомоги ветеранам війни та жертвам нациських переслідувань.

Суд першої інстанції вірно встановив, що спір в даній справі про стягнення недонарахованих грошових коштів грошової допомоги на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертв нациських переслідувань» набув ознак публічно-правових відносин та закрив провадження у справі, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, відповідно до покладених завдань і функцій Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат грошової допомоги, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд, про що зазначив у постановах від 31 серпня 2018 року у справі № 643/11023/16-а (провадження № К/9901/30740/18), від 23 жовтня 2018 року у справі № 587/54/17 (провадження № К/9901/45875/18),від12 березня 2021 року у справі № 750/3696/20 (провадження № 61-13863св20).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.367,368,369,375,381,382,383,384, ЦПК України суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю.Тичкова

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2023 року.